Єдиний унікальний номер 341/396/17
Номер провадження 4-с/341/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді - Юсип І.М.,

за участі секретаря - Король І.Л.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника Галицького відділу ДВС Даниловича А.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Галицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Поповича Івана Тадейовича, -

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2019 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Галицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Поповича Івана Тадейовича та просив зобов`язати державного виконавця вчинити дії щодо примусового виконання рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 травня 2017 року у справі № 341/396/17 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 9000, 00 доларів США боргу за договором позики, 3285, 00 доларів США пені та 3 319, 40 грн. - судового збору.

Свої вимоги обґрунтовує тим, у провадженні державного виконавця Галицького районного відділу ДВС ГУЮ Івано-Франківській області Поповича І.Т. знаходиться виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 341/396/17, виданого Галицьким районним судом Івано-Франківської області 27.06.2017 р. про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 9000, 00 доларів США боргу за договором позики, 3285, 00 доларів США пені та 3 319, 40 грн. - судового збору. Рішення суду по даний час не виконано. В липні 2019 року стягувачем надіслано до Галицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області заяву, в якій повідомив державного виконавця, про смерть батька боржниці ОСОБА_5 . У заяві стягувач зазначив, що є підстави вважати, що боржниця прийняла спадщину після смерті батька, однак її не оформила, що не прешкоджає звернути стягнення на спадкове майно в силу п. 2 ч. 4 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження». Отже, оскільки виконавець не додержався обов`язку вжиття заходів передбачених ч.1 ст. 18, 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішень, стягувач просив задовольнити та зобов`язати державного виконавця вчинити дії щодо примусового виконання рішення суду, зокрема:

-звернутись до відповідних органів РАЦС та/або органів місцевого самоврядування для підтвердження факту смерті ОСОБА_5 ;

-звернутися до відповідних органів міграційної служби та/або органів місцевого самоврядування для з`ясування того, чи була ОСОБА_3 зареєстрована з покійним батьком ОСОБА_5 на день його смерті для встановлення факту прийняття боржницею ОСОБА_3 спадщини;

-звернутись до відповідних органів нотаріату для з`ясування, чи заводилась після смерті батька боржниці ОСОБА_3 ОСОБА_5 спадкова справа та про осіб, які прийняли спадщину після його смерті;

-звернутися у відповідні органи реєстрації прав власності на нерухоме майно та дізнатися, чи володів ОСОБА_5 нерухомим майном, зокрема часткою у спільному майні, яке зареєстроване на інших осіб та/або часткою в колгоспному дворі (якщо так, то на підставі яких правовстановлюючих документів свідоцтва про право власності, запис в погосподарській книзі, частка в спільному майні разом з іншими особами, зокрема і подружжя);

-дізнатися чи майно, яке перебувало у власності покійного ОСОБА_5 мало статус колгоспного двору та хо був його членом.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі, просив скаргу задовольнити.

Представник Галицького відділу ДВС ГУЮ Івано-Франківській області Данилович А.Б. в судовому засіданні зазначив, що на підставі заяви, яка надійшла від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 державним виконавцем Галицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Поповичем І.Т. 20.07.2017 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 341/396/17, виданого 27.06.2017 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області. Державним виконавцем вжито ряд, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», заходів примусового виконання рішення, зокрема: надано запит до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями; запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії; запит про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи; отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

Боржниця ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, жодних заяв щодо подальшого руху справи до суду не скерувала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Розглядаючи скаргу по суті на предмет обґрунтованості наведених у ній доводів та підтвердження чи спростування протиправності дій державного виконавця, суд виходив з наступного.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скарга може бути подана у десятиденний строк,коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч.1 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця чи іншу особу державної виконавчої служби задовольнити вимоги заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що у провадженні державного виконавця Галицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від від 22 травня 2017 року у справі № 341/396/17 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 9000, 00 доларів США боргу за договором позики, 3285, 00 доларів США пені та 3 319, 40 грн. - судового збору.

Державним виконавцем Галицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Поповичем І.Т. 20.07.2017 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 341/396/17, виданого 27.06.2017 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 9000, 00 доларів США боргу за договором позики, 3285, 00 доларів США пені та 3 319, 40 грн. - судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

В липні 2019 року стягувач ОСОБА_1 звернувася до Галицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області із заявою, в якій повідомив державного виконавця, про смерть батька боржниці ОСОБА_5 . У заяві стягувач зазначив, що є підстави вважати, що боржниця прийняла спадщину після смерті батька, однак її не оформила, що не прешкоджає звернути стягнення на спадкове майно в силу п. 2 ч. 4 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем під час виконання судового рішення порушено права стягувача, зокрема не вжито всіх необхідних заходів для виявлення майна, на яке можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду, а тому така бездіяльність державного виконавця є протиправною, що обумовлює обґрунтованість скарги.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Галицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Поповича Івана Тадейовича - задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Галицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Поповича Івана Тадейовича протиправною.

Зобов`язати державного виконавця Галицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Поповича Івана Тадейовича вчинити дії щодо примусового виконання рішення суду, зокрема:

-звернутись до відповідних органів РАЦС та/або органів місцевого самоврядування для підтвердження факту смерті ОСОБА_5 ;

-звернутися до відповідних органів міграційної служби та/або органів місцевого самоврядування для з`ясування того, чи була ОСОБА_3 зареєстрована з покійним батьком ОСОБА_5 на день його смерті для встановлення факту прийняття боржницею ОСОБА_3 спадщини;

-звернутись до відповідних органів нотаріату для з`ясування, чи заводилась після смерті батька боржниці ОСОБА_3 ОСОБА_5 спадкова справа та про осіб, які прийняли спадщину після його смерті;

-звернутися у відповідні органи реєстрації прав власності на нерухоме майно та дізнатися, чи володів ОСОБА_5 нерухомим майном, зокрема часткою у спільному майні, яке зареєстроване на інших осіб та/або часткою в колгоспному дворі (якщо так, то на підставі яких правовстановлюючих документів свідоцтва про право власності, запис в погосподарській книзі, частка в спільному майні разом з іншими особами, зокрема і подружжя);

-дізнатися чи майно, яке перебувало у власності покійного ОСОБА_5 мало статус колгоспного двору та хо був його членом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апелеційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 11.01.2020 року

Суддя:І. М. Юсип