Справа №639/3501/20
Провадження №2/639/1262/20
25 листопада 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Баркової Н.В.,
за участю секретаря - Волкової С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту реєстрації Харківської міської ради в особі державного реєстратора Гвоздович Аліни Ігорівни про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, -
09.06.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , Департаменту реєстрації Харківської міської ради в особі державного реєстратора Гвоздович А.І., в якому просить суд скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 5688473 від 17.05.2014 року щодо реєстрації права власності на 1/4 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі дублікату договору дарування №410 від 13.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Міссіяж О.А. Рішення про державну реєстрацію № 13118288 від 17.05.2014 ОСОБА_3 .
У зв`язку з викладеним, позивач, посилаючись на положення ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.08.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту реєстрації Харківської міської ради в особі державного реєстратора Гвоздович Аліни Ігорівни про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Призначено судове засідання.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином.
Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, відзив не надали, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2020 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 05 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року, позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , посвідчений 17 травня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Міссіяж Оленою Анатоліївною за реєстровим № 646, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 6645261 від 17 травня 2014 року, а саме реєстрацію на підставі договору дарування квартири АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.6-8).
Постановою Апеляційного суду Харківської області від 28.08.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 грудня 2017 року скасовано, ухвалено нову постанову. У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Міссіяж Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Серветник Анна Геннадіївна, про визнання договору дарування недійсним, скасування реєстрації відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1408 грн. у зв`язку з переглядом справи у суді першої інстанції (а.с.9-13).
Разом з тим, постановою Верховного Суду від 23.10.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову апеляційного суду Харківської області від 28.08.2018 року скасовано, залишено в силі рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 05.12.2017 року (а.с. 14-18).
Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майн щодо об`єкта нерухомого майна від 02.11.2019 року державна реєстрація 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 проведена 17.05.2014 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Міссіяж Оленою Анатоліївною; підстава виникнення права власності: дублікат договору дарування, серія та номер: 410, виданий 13.09.2016 р., видавник: Міссіяж О.А.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:13118288 від 17.05.2014 р. приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Міссіяж Олени Анатоліївни (а.с.26-29).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.05.2020 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 грудня 2017 року у цивільній справі №639/1881/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Міссіяж Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Серветник Анна Геннадіївна про визнання договору дарування недійсним, скасування реєстрації задоволено частково. У всьому тексті рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 05 грудня 2017 року у цивільній справі №639/1881/17 виправлено описку, зазначивши правильний номер рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.05.2014 року як №13118288, замість помилково зазначеного №6645261. В іншій частині в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки відмовлено (а.с.20-21).
З копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 23.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером по інвалідності 2 групи (загальне захворювання) терміном дії - довічно (а.с.5).
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.
Крім того, статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також, ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Частиною 1 ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ч.3 ст. 17 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування здійснюють захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом.
Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У частині 2 ст. 3 вказаного Закону визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Крім того, частиною третьою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Відповідно до частини другої статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення. Проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.
З наведеного вбачається, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора.
Таким чином, згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду щодо недійсності правочину не зумовлює виникнення обов`язку скасування рішення про державну реєстрацію права власності на відповідний об`єкт.
Запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав саме на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. За відсутності такого рішення суду реалізувати рішення суду про визнання правочинів недійсними, тобто відновити порушені права позивача, буде неможливо.
Така позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 року у справі №909/968/16 (провадження №12-97гс18).
В даному випадку рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 05.12.2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року, позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , посвідчений 17 травня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Міссіяж Оленою Анатоліївною за реєстровим № 646, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 13118288 від 17 травня 2014 року(номер вказано з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.05.2020 року), а саме реєстрацію на підставі договору дарування квартири АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_2 . Між тим, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державна реєстрація 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 проведена 17.05.2014 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Міссіяж Оленою Анатоліївною; підстава виникнення права власності: дублікат договору дарування, серія та номер: 410, виданий 13.09.2016 р., видавник: Міссіяж О.А.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:13118288 від 17.05.2014 р. приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Міссіяж Олени Анатоліївни. Отже рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 05.12.2017 року вирішено по суті питання про скасування рішення державного реєстратора, однак через неточні реквізити такого рішення, які не збігаються із даними державного реєстру, унеможливлюється фактичне виконання такого рішення суду і скасування самого запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чим порушуються права позивача. Оскільки позивачу не вдалося вирішити вказане питання в суді в іншому процесуальному порядку, а також в позасудовому порядку при зверненні до державного реєстратора, право позивача, як власника нерухомого майна не підставі рішення суду підлягає судовому захисту. Так, оскільки рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 05 грудня 2017 року, яке набрало законної сили, вже визнано недійсним договір дарування і скасовано рішення державного реєстратора прав на спірне нерухоме майно, що не підлягає доказуванню, суд, з метою реалізації прав позивача як власника щодо виконання зазначеного рішення суду приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 5688473 від 17.05.2014 року про реєстрацію права спільної часткової власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , вчиненого на підставі дублікату договору дарування, серія та номер: 410, виданого 13.09.2016, видавник: Міссіяж О.А., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:13118288 від 17.05.2014 14:53:38, приватний нотаріус Міссіяж Олена Анатоліївна, Харківський міський нотаріальний округ, Харківська область.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 10, 12, 13, 76-82, 128, 131, 141, 142, 247, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст.ст.16, 17, 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту реєстрації Харківської міської ради в особі державного реєстратора Гвоздович Аліни Ігорівни про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно задовольнити.
Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 5688473 від 17.05.2014 року про реєстрацію права спільної часткової власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , вчинений на підставі дублікату договору дарування, серія та номер: 410, виданого 13.09.2016, видавник: Міссіяж О.А., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:13118288 від 17.05.2014 14:53:38, приватний нотаріус Міссіяж Олена Анатоліївна, Харківський міський нотаріальний округ, Харківська область.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідачі:

-ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ;

-Департамент реєстрації Харківської міської ради в особі державного реєстратора Гвоздович Аліни Ігорівни, місцезнаходження: м. Харків, площа Конституції, буд. 7.

Повне рішення складено 23.12.2020 року.

Суддя Н.В.Баркова