ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року

м.Харків

Справа 953/19048/19

Провадження № 22ц/818/861/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Харківський міський центр зайнятості

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Харківського міського центру зайнятості на рішення Київського районного суду міста Харкова від 31 жовтня 2019 року у складі судді Шаренко С.Л. по справі № 953/19048/19 за позовом ОСОБА_1 до Харківського міського центру зайнятості про стягнення доплати допомоги по безробіттю,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського міського центру зайнятості про стягнення доплати допомоги по безробіттю.

В обґрунтування позову зазначає, що він є інвалідом 1 групи внаслідок трудового каліцтва, яке одержав в 1993 році. З липня 2016 року по вересень 2018 року він працював диспетчером на дому. В жовтні 2018 року після звільнення він звернувся до Харківського міського центру зайнятості як безробітний. При реєстрації у центрі зайнятості ним були надані всі документи відповідно до законодавства України для виплати допомоги по безробіттю у розмірі 70% середнього заробітку. Однак йому була нарахована допомога у розмірі 55% середнього заробітку, виходячи з того, що його страховий стаж складає 2 роки. Його трудовий стаж становить понад 10 років, тобто йому підлягає сплаті 70% середньої заробітної плати.

Харківський міський центр зайнятості при розрахунку розміру допомоги по безробіттю повинен був включити до його страхового стажу -періоди одержання ним страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

Якщо б розмір допомоги розраховувався не від 55%, а від 70% середньої заробітної плати, то загальна сума допомоги складала б 21183,26 грн., недоплачена сума складає: 21183,26 - 16643,99 = 4539,27 грн.

Просить встановити, що він є інвалідом внаслідок трудового каліцтва та одержує пенсію по інвалідності з 1993 року, та страхові виплати втраченого заробітку з загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням з 2001 року; встановити , що Харківський міський центр зайнятості при розрахунку розміру допомоги по безробіттю повинен був включити до його страхового стажу періоди одерження ним страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва; визнати протиправною відмову Харківського міського центру зайнятості у виплаті йому допомоги по безробіттю виходячи з розміру страхового стажу понад 10 років та 70% середньої заробітної плати; стягнути з Харківського міського центру зайнятості на його користь недоплачену суму допомоги по безробіттю в розмірі 4 539,27 грн.

Відповідач Харківський міський центр зайнятості просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно наданих позивачем до центру документів вбачається, що останнє та єдине місце роботи позивача ФОП ОСОБА_2 ; період зайнятості з 14 липня 2016 року по 28 вересня 2019 року; звільнений за ст.. 36 п. 1 КЗпП. Надані позивачем довідки Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 26 грудня 2018 року та УПФУ в Московському районі м. Харкова від 19 квітня 2019 року підтверджують отримання ним виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, проте не підтверджують наявний страховий стаж. Лист № 607, 608/П-3 від 01 липня 2019 року відповідно до якого стаж позивача становить 42 роки, не може підтверджувати страховий стаж, який необхідно враховувати при визначенні розміру допомоги по безробіттю, оскільки такий стаж визначений Пенсійним фондом виключно для обчислення пенсії по інвалідності. Сума різниці, яку просить доплатити позивач, є невірною, оскільки розрахована без врахування того, що допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру : перші 90 календарних днів 100 відсотків; протягом наступних 90 днів 80 відсотків; у подальшому 70 відсотків. З урахуванням періоду перебування позивача на обліку, така сума, у випадку призначення допомоги у розмірі 70 відсотків, повинна була становити 20 686,50 грн. тобто різниця між виплаченою сумою становить 4 042,51 грн., а не як зазначає позивач 4 539,27 грн.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 31 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Харківський міський центр зайнятості при розрахунку розміру допомоги по безробіттю ОСОБА_1 в період з жовтня 2018 року по липень 2019 року включити до його страхового стажу періоди одержання ним страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

Зобов`язано Харківський міський центр зайнятості у виплаті ОСОБА_1 допомоги по безробіттю виходячи з розміру страхового стажу.

Стягнуто з Харківського міського центру зайнятості на користь держави судовий збір в розмірі 384, 20 грн.

Іншу частину судового збору в розмірі 384, 20 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що загальний стаж роботи 6 років 1 місяць 3 дні та додатковий стаж знаходження на інвалідності 36 років 8 місяців 3 дні повинен був врахований Харківським міським центром зайнятості при визначенні розміру відсотку від середнього заробітку при призначенні допомоги по безробіттю.

В апеляційній скарзі Харківський міський центр зайнятості просить рішення суду у частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в позові.

Виплата допомоги по безробіттю Харківським міським центром зайнятості призначена ОСОБА_1 у відповідності до вимог чинного законодавства.

Страховий стаж позивача понад 10 років не підтверджується належними доказами, а тому не може бути врахований для розрахунку розміру допомоги по безробіттю.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи безстроково внаслідок трудового каліцтва; пенсія призначена з 21 вересня 1993 року. З 14 липня 2016 року по 28 вересня 2018 року працював диспечером на дому.

09 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського міського центру з заявами про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю.

Рішенням Харківського міського центру зайнятості Привітень В.Ю. взято на облік та призначено виплату допомоги по безробіттю в розмірі 55 % від середньої заробітної плати, виходячи з розміру страхового стажу від 2 до 6 років.

У квітні 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про здійснення перерахунку трудового стажу та збільшення розміру допомоги по безробіттю, надано довідку Пенсійного фонду №1620/14 від 19 квітня 2019 року.

Частина 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

Відповідно до ст. 21-23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем страхові внески в сумі не менш як мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

Період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримання виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, крім пенсій (за винятком пенсії по інвалідності) та виплат за страхуванням на випадок безробіття, включається до страхового стажу як період, за який сплачено страхові внески виходячи з розміру мінімального страхового внеску.

Страховий стаж обчислюється за даними персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а за періоди до його запровадження - у порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.

Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: перші 90 календарних днів - 100 відсотків; протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків.

Відповідно до розділу ІІІ Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності Страховий стаж обчислюється центрами зайнятості за даними персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру, а за періоди до його запровадження - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 2011 року, з урахуванням періодів, що включаються до страхового стажу як періоди, за які сплачено страхові внески, виходячи з розміру мінімального страхового внеску період, коли застрахована особа отримувала виплати за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування: відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - отримання пенсії по інвалідності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що при призначенні йому допомоги в повному обсязі не враховано його страховий стаж, оскільки він є інвалідом І групи у зв`язку з трудовим каліцтвом та з 1993 року отримує відповідну пенсію.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу призначено виплати допомоги по безробіттю виходячи з дворічного трудового стажу, тобто враховано лише період зайнятості з 14 липня 2016 року до 28 вересня 2018 року, згідно даних персоніфікованого обліку відомостей застрахованих осіб Державного реєстру, що не заперечується відповідачем.

Між тим, з листа Московського відділу обслуговування громадян у м. Харкові Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області від 01 липня 2019 № 607, 608/П-3 та додатків до нього вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності призначену з 21 вересня 1993 року та обчислену згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж з урахуванням перетину періодів: всього- 6 років 1 місяць 3 дні, додатковий стаж 36 років 8 місяців 3 дні, всього для розрахунку -42 роки 9 місяців 6 днів.

Дані обставини щодо розміру страхового стажу відповідачем у відповідності до ст. 81 ЦПК України не спростовані, доказів щодо відсутності підстав враховувати такий стаж не надано.

За таких обставин висновки суду щодо необхідності здійснення перерахунку допомоги по безробіттю є обґрунтованими.

В іншій частині рішення суду не оскаржується і судом не переглядається.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського міського центру зайнятості залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 31 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 лютого 2020 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко