Справа № 712/7126/19
Провадження № 2/712/142/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.,

за участю секретаря МОГИЛА І.С.

з участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Черкаської міської ради, третя особа ОСОБА_5 про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло, посилаючись на те, в період проходження ним військової служби в Збройних Силах України його матір`ю - ОСОБА_5 було приватизовано житло за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 06 жовтня 1999 року органом приватизації Соснівського райвиконкому було видано свідоцтво на право власності на житло № НОМЕР_1 , відповідно до якого спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності йому та його матері. Порушеня його права, полягає у тому, що він будучи на момент приватизації повнолітнім та таким, за яким зберігається право на житло в період тимчасової відсутності, не надавав своєї згоди на приватизацію кватири у зв`язку з чим, не реалізував свого права на безоплатне отримання житла.

У відзиві на позов представник відповідача позов не визнав з тих підстав, що позивачем в позовній заяві не наведено підстав, які б вказували на порушення його прав, свобод чи інтересів. Також свідоцтво про право власності на житло, що оспорюється, видане 06.10.1999, тобто майже двадцять років тому, по спливу строку позовної давності, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд визнати частково недійсним з дати прийняття та скасувати розпорядження органу приватизації №502 від 15 вересня 1999 року в частині надання в приватну спільну власність квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та визнати частково недійсним з дати видачі та скасувати свідоцтво на право власності на житло № НОМЕР_1 від 06 жовтня 1999 року, видане органом приватизації Соснівського райвиконкому в частині надання в приватну спільну власність квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_4 .
Додатково пояснив, що заява про приватизацію не містить даних, про те, що ОСОБА_4 надавав згоду на приватизацію квартири його матір`ю, оскільки містить відомості лише про те, що саме ОСОБА_5 звернулась з нею наміром приватизувати квартиру, наймачем якої вона являється. Дана заява не містить також відомостей про те, в яких частках набувається право власності.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві.

Третя особа в судове засідання скерувала письмові пояснення в яких просила задовольнити позовні вимоги позивача.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 15 серпня 2019 року на 09-00 год. в порядку загального позовного провадження.
09 вересня 2020 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 листопада 2019 року на 14-00 год.
В підготовчому судовому засіданні ухвалою суду від 26.11.2019 р. з КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» було витребувано матеріали на підставі яких проведена приватизація квартири АДРЕСА_2 .
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

02 вересня 1999 року органом приватизації Соснівського району міста Черкаси за № 25213 зареєстровано заяву ОСОБА_5 як наймача квартири АДРЕСА_3 про передачу у приватну власність квартири, яку вона займає разом із членами сім`ї на умовах найму (а.с.66). У вказаній заяві свою згоду на приватизацію житла надав син заявниці, підписавши зазначену заяву. Підпис наймача та ОСОБА_4 посвідчено керівником підприємства по обслуговуванню житла. До вказаної заяви долучено довідку про склад сім`ї наймачів ізольованої квартири та займані ними приміщення видану Черкаським виробничо-житловим ремонтно-експлуатаційним управлінням № 6 від 31.08.199 року № 175, відповідно до якої у квартирі АДРЕСА_3 мають право на житло на момент введення в дію Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_5 наймач та ОСОБА_4 - син.(а.с.67 )
Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.
Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого на підставі розпорядження органу приватизації від 15 вересня 1999 року №502, квартира АДРЕСА_2 приватизована 06.10.1999 року на двох осіб - ОСОБА_5 ( третя особа) та позивача ОСОБА_4 ( а.с.69).
Згідно ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Станом на час подачі заяви та видачу розпорядження про приватизацію квартири АДРЕСА_2 приватизація здійснювалась у відповідності до Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» та положень наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян» (із змінами, внесеними згідно з наказом Держжитлокомунгоспу від 05 серпня 1994 року № 72).
Згідно з пунктом 5 Наказу № 56 передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім`ї з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло.
Отже, виходячи з норм законодавства, яке регламентує приватизацію державного житлового фонду, вбачається, що участь у приватизації займаного державного (комунального) житла на підставі договору найму приймають наймач та члени його сім`ї, тобто всі зареєстровані в цьому житловому приміщенні особи. Законодавством України відмова від участі у приватизації житла осіб зареєстрованих у житловому приміщенні не передбачена, крім виключних випадків.
Відповідно, згоду на участь у приватизації надають всі повнолітні члени сім`ї.
Звертаючись до суду з даним позовом, як на порушення прав відповідачем, позивач посилався на те, що своє згоди на приватизацію квартири не надавав, оскільки не звертався до органу приватизації з відповідною заявою , у зв`язку з чим у органу приватизації були відсутні правові підстави для здійснення приватизації частини квартири.
Як пояснив у судовому засіданні представник позивача адвокат Осташ М.С. позивач є військовослужбовцем, і саме в період проходження ним військової служби, мати позивача ОСОБА_5 приватизувала квартиру. На даний час позивач позбавлений можливості отримати житло як військовослужбовець, не дивлячись на те, що з 1989 року проходить дійсну військову службу у Збройних Силах, оскільки використав своє право на приватизацію державного житлового фонду.
Суд не погоджується із такими доводами виходячи з наступного.
Як вказувалось вище, передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім`ї з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло. Тобто, вказана норма не передбачає подання заяви всіма членами сім`ї наймача, а свою згоду на приватизацію вони підтверджують підписами у заяві про приватизацію.
Заява до органу приватизації Соснівського району від імені ОСОБА_5 ( а.с 66 ) містить підпис як самої ОСОБА_5 так і підпис ОСОБА_4 . Факт підписання заяви позивачем належними та допустимим доказами не спростований, в той час як згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Більше того, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується довідкою про склад сім`ї ( а.с.67) , яка була надана разом із заявою про приватизацію квартири, ОСОБА_4 був зареєстрований у квартирі, яка підлягала приватизації з 27.08.1999 року, тобто за три дні до звернення із заявою про проведення приватизації, а тому твердження представника позивача про те, що позивачу не було відомо про приватизацію квартири в якій він був зареєстрований, суд вважає безпідставними.
Ті обставини, що позивач з 20.11.2014 зареєстрований за іншою адресою(а.с. 9), не можуть слугувати підставами для задоволення позову у зв`язку з тим, що позивач не позбавлений права володіння та розпорядження цією квартирою.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що відповідач виконавчий комітет Черкаської міської ради прийняв рішення про приватизацію квартири АДРЕСА_2 та видав свідоцтво про право власності на житло з дотриманням вимог Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» , в межах наданих повноважень, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та про відмову у задоволенні позову.
На підставі вищевикладеного та ст.345 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», керуючись ст. 12, 81, 89, 263, 269 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи
апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повне рішення суду складено 27 січня 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прож. АДРЕСА_4

Відповідач: Виконавчий комітет Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36

Третя особа: ОСОБА_5 , АДРЕСА_1