УХВАЛА

04 лютого 2020 року

м.Харків

Справа № 639/2291/1

провадження 2-др/639/1/20

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря- Міжиріцької А.В.

розглянувши в письмовому провадженні питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі спадкоємця померлого боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі спадкоємця померлого боржника. Заява обґрунтована тим, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.08.2019 року позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі спадкоємця померлого боржника задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за додатковим договором № 1 від 21.06.2013 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетно-кредитною схемою в сумі 16 691, 49 грн., судові витрати у розмірі 1921 грн. Рішення набрало законної сили 12.09.2019. Але начальник філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» Сороколіта О.В. вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення та в резолютивній частині рішення зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою державного виконавця про прийняття виконавчого документу до виконання з підстав незазначення в рішенні ідентифікаційного номеру боржника.

У судове засідання сторони не викликались, тому у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, заяву, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.08.2019 року позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі спадкоємця померлого боржника задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за додатковим договором № 1 від 21.06.2013 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетно-кредитною схемою в сумі 16 691, 49 грн., судові витрати у розмірі 1921 грн. Рішення набрало законної сили 12.09.2019.

За змістом п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

За змістом ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Рішенням суду від 12.08.2019 розглянуто по суті позовні вимоги позивача, рішення набрало законної сили, але виконавчий лист по справі повернуто без виконання через невідповідність виконавчого листа вимогам п. 4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Наразі позивач фактично просить змінити рішення, зазначивши в резолютивній частині рішення реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 , що не є обов`язковим відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначені вимоги, що пред`являються до виконавчого провадження і п.4 ч.1 передбачає зокрема зазначення у виконавчому документі реєстраційного номера облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Відповідно до ч.3 п. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення ( ч.5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження).

З огляду на викладене, відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа без прийняття до виконання.

Крім того, постановами Верховного суду України від 21.05.2014 у справі N 6-45-цс14, від 25.06.2014 у справі N 6-62цс14 зроблено правовий висновок про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ЦПК України рішення Верховного Суду України є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, в тому числі і для державних виконавців - відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не перешкоджає виконанню рішення суду.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що під час ухвалення судового рішення судом розглянуто всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надав позивач, суд дійшов висновку, що заява представника позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі спадкоємця померлого боржника, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.260,270ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі спадкоємця померлого боржника.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Жовтневого районного суду м.Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Єрмоленко В.Б.