Справа № 450/1517/20 Провадження № 2/450/1203/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

про (предмет позову):

збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житнля АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 2000 грн. щомісяця з подальшою індексацією суми починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць,

підстава позову (позиція позивача): розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення суду є недостатнім, а тому підлягає зміні в сторону збільшення.

Позиція відповідача: у судове засідання не з`явився.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

25.05.2020 року ухвала суду про відкриття провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.02.2016 року видно, що сторони зареєстрували шлюб 10.02.2016 р. у Раковецькій сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 01. Від шлюбу у сторін є малолітня дитина: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27.04.2016 року).

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.01.2019 року у справі № 450/3583/18 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000,00 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 02.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць; вирішено питання судових витрат.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України від 2002 року сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 і 3 статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У статтях 151 та 163 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на "особисте виховання" малолітніх дітей та на те, щоб вони проживали з ними. Права батьків, у тому числі тих, хто живе окремо від дитини, на виховання дитини і спілкування з нею можуть бути обмежені лише законом (статті 153 і 157). Згідно ч. 3 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Із системного аналізу зазначених норм закону слідує висновок, що участь батька у вихованні дитини є його (батька) обов`язком, який реалізується з метою нормального розвитку дитини.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Проте, як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу зміни її матеріального стану або стану здоров`я. Крім того, позивач у своїй заяви не покликається на такі зміни як на підставу збільшення розміру аліментів.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження та правового обґрунтування в ході розгляду даної справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про (предмет позову): збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житнля АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 2000 грн. щомісяця з подальшою індексацією суми починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 27.11.2020 року.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

СуддяЄ. О. Данилів