КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Київ Справа № 381/288/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , до якої приєднався ОСОБА_2 , на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року, ухвалене у складі судді Осаулової Н.А.,

у справі за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав,

встановив:

У лютому 2020 року позивач Орган опіки та піклування виконавчого комітету Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Органом опіки та піклування розглянуто матеріали про позбавлення батьківських прав громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Неповнолітній ОСОБА_3 перебуває на обліку, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах.

Батьки дитини ухиляються від виконання батьківських обов`язків, зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, часто залишають дитину без нагляду. Спеціалісти служби у справах дітей та сім`ї, органу опіки та піклування Томашівської сільської ради неодноразово відвідували родину ОСОБА_1 за місцем їх проживання, але часто двері будинку ніхто не відчиняв. Окрім того, з матір`ю дитини неодноразово проводилися профілактичні бесіди, однак мати не реагувала на зауваження, не виконувала рекомендації та поради спеціалістів служби. Проведена профілактична робота не дала жодних позитивних результатів.

Позивач зазначив, що 14 січня 2020 року медсестрою Дідівщинської МАЗПСМ було повідомлено до сільської ради про те, що малолітній ОСОБА_3 , 2014 року народження та його батько ОСОБА_2 спали на обочині дороги в с. Дідівщина. До приїзду працівників сільської ради мешканець с. Дідівщина відвіз дитину додому до матері, так як дитини була переохолоджена. За місцем проживання сім`ї ОСОБА_1 було виявлено, що у вказаному будинку надзвичайно брудно, туалет влаштований прямо в кімнатах, їжа відсутня, будинок не опалюється, обігрівається електрообігрівачем лише одна кімната, відсутні умови для проживання дитини. Дитина в занедбаному стані, брудна, голодна.

Дитячий дошкільний заклад ОСОБА_3 не відвідує, тому що батьки відмовилися водити дитину до дитсадка. 27 січня 2020 року на засіданні Органу опіки та піклування Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області розглядалося питання неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 та прийнято рішення, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно їх малолітнього сина є доцільним та таким, що відповідатиме інтересам малолітньої дитини.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року позов задоволено.

Позбавлено батьківських прав громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавлено батьківських прав громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. з кожного окремо.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, до якої приєднався ОСОБА_2 , в якій просять скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказують, що позивачем не надано доказів того, що відповідачі навмисно ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідомо нехтували своїми батьківськими обов`язками. Вважають, що відсутні достатні підстави для застосування до відповідачів крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав, оскільки ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 бажають та змінюють своє ставлення до виховання малолітнього сина у бік покращення, а позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо.

Звертають увагу на те, що їх сім`я опинилась у складних життєвих обставинах, довгий період ОСОБА_1 доглядала за своєю тяжко хворою матір`ю, яка померла, в подальшому вона втратила роботу, а чоловік тривалий період не міг знайти роботу. Проте, незважаючи на складні життєві обставини, ОСОБА_1 постійно приймала участь у вихованні свого сина, забезпечувала та виховувала свого сина на належному рівні. На даний час ОСОБА_1 та її чоловік змінили відношення до життя та своєї сім`ї, спиртними напоями не зловживають, стали на бік виправлення, вступили до релігійної громади.

Вказують, що в характеристиці, складеній та підписаній мешканцями села, зазначено, що під час проживання разом з ОСОБА_1 її сина ОСОБА_3 , він був забезпечений харчуванням, одягом, іграшками, дитина знаходилась під наглядом батьків, на даний час їх життя дуже змінилося, чоловік влаштувався на роботу, ОСОБА_1 намагається знайти собі нову роботу, в будинку чисто та прибрано, мешканці вулиці характеризують ОСОБА_1 позитивно.

Стверджують, що на обліку у нарколога та психіатра ОСОБА_1 не перебуває, психічні захворювання відсутні, спиртними напоями на даний час ОСОБА_1 не зловживає, будь-які протиправні дії щодо їх сина ОСОБА_1 ніколи не вчиняла, його не ображала. Вказує, що позивач не надав доказів винних дій щодо дитини - притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, звернень до поліції щодо вчинення протиправних дій відносно дитини, наявності кримінальних проваджень, вироку суду, тощо.

Вказує, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до позивача з проханням повідомити, де знаходиться її дитина, та надати можливість зустрітися з нею, проте позивач ігнорував прохання, відповівши, що не повідомить, де знаходиться її син. Тому суд дійшов помилкового висновку, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідачів та їх представника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідачі по справі ОСОБА_2 , 1978 року народження, та ОСОБА_1 , 1975 року народження, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2013 року та мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 виданим 16 вересня 2013 року та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданим повторно 17 січня 2020 року (а.с. 9, 13).

14 січня 2020 року комісією у складі в.о. Дідівщинського старости Черепенчук О.В. , діловода Томашівської сільської Курінної Н.М., лікаря Томашівської МАЗПСМ Бусалаєва Ю.М., було складено Акт про виявлення малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із даного Акту, малолітній ОСОБА_3 , разом із своїм батьком ОСОБА_2 спав на обочині дороги по вулиці Ломоносова в с. Дідівщина, після виявлення дитини громадянин села Дідівщина відвіз дитину до матері, оскільки дитина була легко одягнута та переохолоджена. За місцем проживання сім`ї ОСОБА_1, по АДРЕСА_1 у присутності працівників поліції, ювенальної превенції, начальника служби у справах сім`ї та дітей Фастівської РДА, представників сільської ради було виявлено, що у вказаному будинку надзвичайно брудно, туалет влаштований прямо в кімнатах, їжа відсутня, будинок не опалюється, обігрівається електрообігрівачем лише одна кімната, відсутні умови для проживання малолітньої дитини. Мати не могла пояснити наявну антисанітарію, поводилася агресивно, виганяла працівників поліції та нецензурно лаялася. Дитина в занедбаному стані, брудна, голодна, переохолоджена (а.с. 10).

Після вказаної обставини, 27 січня 2020 року наказом № 21 начальника Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштовано на тимчасове проживання та виховання до ОСОБА_8 , яка проживає в АДРЕСА_2 . (а.с. 67).

Того ж дня виконавчим комітетом Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області прийнято Рішення № 02/02 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.21-24).

Згідно з довідками-характеристиками наданими Виконавчим комітетом Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області за № 47 та № 48 від 16 січня 2020 року, гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають у будинку АДРЕСА_1 , який залишився у спадок ОСОБА_1 . ОСОБА_1 ніде не працює, живе за рахунок коштів, які отримує на малолітнього сина до виповнення йому шести років, зловживає алкогольними напоями, безвідповідальна по відношенню до своїх дітей, не займається доглядом та вихованням сина ОСОБА_3 , в будинку майже завжди безлад.

ОСОБА_1 неодноразово обіцяла привести будинок у належний санітарний стан, влаштуватися на роботу та дитину влаштувати до дитячого садка, однак на шлях виправлення по виконанню батьківських обов`язків, після неодноразових попереджень, остання не стала. ОСОБА_2 , офіційно не працює, живе за рахунок випадкових заробітків, постійно зловживає алкоголем, не дбає про догляд та виховання малолітнього сина, веде асоціальний спосіб життя. (а.с. 18, 19).

Як встановлено судом та не заперечувалося в судовому засіданні стороною відповідача, малолітнього ОСОБА_3 , вже в друге вилучено від батьків.

Так, 18 травня 2018 року о 17 год. 30 хв. працівниками поліції було вилучено ОСОБА_3 , 2014 року народження, та направлено до Фастівської ЦРЛ. У зв`язку із вказаним фактом, працівниками служби у справах дітей та сім`ї Фастівської РДА у батьків малолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було відібрано пояснення, проведено профілактичні бесіди та здійснено обстеження житлово-побутових умов.

24 травня 2018 року наказом № 38 начальника Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано на тимчасове проживання та виховання до ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які проживають в АДРЕСА_2 (а.с.107).

Зважаючи на певні дії, які зроблені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на шляху виправлення (покращення житлово-побутових умов) та виконання батьківських обов`язків Рішенням Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області № 01-05 від 29 травня 2018 року, малолітнього ОСОБА_3 , 11 червня 2014 року було повернуто у родину (а.с. 110).

Згодом, 27 червня 2018 року наказом Начальника Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської РДА Київської області № 50 малолітнього ОСОБА_3 було поставлено на профілактичний облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах (а.с. 113).

Окрім того, після повернення малолітнього ОСОБА_3 батькам, службою у справах дітей та сім`ї Фастівської РДА, з гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 неодноразово проводилися бесіди та проводилося обстеження житлового-побутових умов. Однак, вказані бесіди та неодноразові відвідування родини ОСОБА_1, спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї ніяких позитивних результатів не надали.

Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх сина ОСОБА_3 , 2014 року народження, суд визнав достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судом достовірно встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , тривалий час свідомо не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляють інтересу до внутрішнього світу сина. Більш того, за час перебування малолітнього ОСОБА_3 в сім`ї ОСОБА_8 , жодного разу його не відвідали, ні усно, ні письмово не цікавилися долею дитини, його здоров`ям та життям, матеріальної допомоги не надавали, жодних спроб поліпшити умови свого проживання та повернути сина в сім`ю не здійснювали.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, вважає їх обґрунтованими, зробленими з дотриманням норм процесуального та матеріального права, такими, що відповідають обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам.

Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Доводи апеляційної скарги відповідачів про відсутність достатніх підстав для застосування до відповідачів крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав, оскільки ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 бажають та змінюють своє ставлення до виховання малолітнього сина у бік покращення, - колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 квітня 2018 року завідувач Дідіщинської АЗПСМ Веріго Є.Л. та сільський голова с. Дідівщина Черепенчук О.В. звернулись до Начальника служби у справах дітей та сім`ї Фастівської РДА з повідомленням про дитину - ОСОБА_3 , 2014 року народження, яка перебуває в складних життєвих обставинах, які прямо загрожують здоров`ю та життю дитини ( а.с. 96-97).

В листі сільського голови с. Дідівщина зазначено, що батьки дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніде не працюють, постійно зловживають алкоголем, живуть фактично на кошти, які мати отримує на дитину до 6 років. У дворі та в будинку - антисанітарія . Старша дочка ОСОБА_1 від першого шлюбу - ОСОБА_12 , 2000 року народження, повідомила сільського голову про ситуацію, в якій перебуває її малолітній брат.

18 квітня 2018 року під час намагання сільського голови, секретаря та дільничного інспектора зустрітись з родиною ОСОБА_1 , ОСОБА_1 не дозволила комісії зайти до будинку, від батьків було чути запах алкоголю, дитина була брудна, в брудному одязі. Всі наступні спроби відвідати сім'ю були марними, оскільки будинок весь час закритий. ( а.с. 96)

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27 квітня 2018 року, складеного членами мобільної групи з надання практичної допомоги сім`ям, що опинилися в складних життєвих обставинах, будинок АДРЕСА_1 , де проживає сім`я ОСОБА_1, занедбаний, підсобне господарство не утримують, город не оброблений. В будинку наявні меблі та побутові речі, дитина має одяг згідно з віком, наявні іграшки та продукти харчування, однак приготовленої їжі не було, в кімнатах брудно ( а.с. 98).

При проведенні профілактичної бесіди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зобов`язалися привести будинок у належний стан, про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків попереджені ( а.с. 99-100).

Однак, як вбачається з акту органів внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про знайдену дитину та її доставку, 18 травня 2018 року о 17 год. 30 хв. у місті Фастові було знайдено дитину - ОСОБА_3 , 2014 року народження, та доставлено до Фастівської районної лікарні ( а.с. 101).

24 травня 2018 року комісією у складі сільського голови с. Дідівщина Черепенчука О.В., секретаря сільської ради Курінної Н.М., депутата Вітрук І.О. та сімейного лікаря Веріго Є.Л. було обстежено умови проживання сім`ї ОСОБА_1 та зазначено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не працюють, зловживають алкоголем, вихованням дитини не займаються.

На момент перевірки в будинку було прибрано, але будинок потребує проведення ремонтних робіт, меблі старі і брудні, у будинку неприємний запах. Дитячий одяг, якого зовсім небагато, потрібно привести в належний стан та випрати. Дитина майже не має іграшок, книжок.

У вказаному акті членами комісії зазначено, що мати і батько не виконують своїх батьківських обов`язків, не турбуються про дитину належним чином, хоча обіцяють стати на шлях виправлення. Їм запропоновано працевлаштуватись, припинити зловживати алкоголем, зробити вдома ремонт, а дитину направити у дитячий заклад на тимчасове перебування, поки батьки належним чином вийдуть із складних життєвих обставин. ( а.с. 109).

Наказом начальника служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації № 38 від 24 травня 2018 року влаштовано на тимчасове проживання та виховання малолітнього ОСОБА_3 , 2014 року народження до ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які проживають у с. Фастівець, Фастівського району ( а.с. 107).

Рішенням виконавчого комітету Дідівщинської сільської ради за № 01-05 від 29 травня 2018 року малолітнього ОСОБА_3 , 2014 року народження, повернуто в родину, зважаючи на певні дії, які зроблені батьками на шляху виправлення. Вказаним рішенням встановлено батькам місячний термін для відновлення документів дитини та батька, працевлаштування батьків, завершення ремонтних робіт, що розпочаті у будинку. Крім того, вказано батькам влаштувати дитину до дитячого садка. ( а.с. 110).

Як вбачається з характеристики ОСОБА_1 , виданої виконавчим комітетом Дідівщинської сільської ради 27.07.2018 року, ОСОБА_1 та її чоловіка було запрошено на засідання виконкому сільської ради 05 липня 2018 року, де вони розповіли про виконання рішення виконкому від 29.05.2018 року ( а.с. 116).

Як вбачається з протоколів бесіди працівника служби у справах дітей Матвієнко А.С. з матір`ю дитини - ОСОБА_1 від 20 липня 2018 року, 27 серпня 2018 року, 12 вересня 2018 року, 08 жовтня 2018 року,10 червня 2019 року відповідачу було вказано на необхідність приділяти більше уваги дитині, вчасно робити щеплення, не залишати малолітнього без нагляду дорослих. Також неодноразово було роз`яснено про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків, підстави позбавлення батьківських прав. ( а.с. 118, 120-122).

Актом обстеження умов проживання, складеним комісією спеціалістів Служби у справах дітей 19 листопада 2018 року, встановлено, що зовнішній та внутрішній стан будинку АДРЕСА_1 занедбаний, в будинку брудно. Дитина має речі згідно з віком, але зовнішній вигляд дитини неохайний, брудний ( а.с. 119).

Актом обстеження умов проживання, складеним комісією спеціалістів Служби у справах дітей 25 січня 2019 року, встановлено, що для виховання та розвитку дитини ОСОБА_3 не створено умов, в будинку брудно, сміття, неприємний запах, недостатньо продуктів харчування, дитина неохайна, брудна ( а.с. 123).

Актом обстеження умов проживання від 23 березня 2019 року, крім вищевказаних обставин, також було встановлено, що в будинку відсутні продукти харчування ( а.с. 124).

Як вбачається з акту проведення бесіди спеціалістів Служби у справах дітей Фастівської РДА зі ОСОБА_1 від 29 березня 2019 року, 18 березня 2019 року ОСОБА_1 разом з родиною були у м. Фастів на святкуванні дня народження Додому повернулись пізно після 23-00. ОСОБА_1 вдома випила пива і лягла спати. Зранку 19.03.2019 року прийшли працівники Дідівщинської сільської ради разом з лікарем на обстеження умов проживання, повідомили, що відберуть дитину. ОСОБА_2 разом з малолітнім ОСОБА_3 втік, станом на 29 березня 2019 року батько з дитиною додому не повернулися. Де саме знаходиться дитина, матері не відомо ( а.с. 125).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 10 липня 2019 року, в будинку ОСОБА_1 брудно, розкидані речі, продукти харчування - наявні, дитина має одяг згідно з віком, іграшки. ( а.с. 130).

Як вбачається з вказаних актів, при обстеженні умов проживання була присутня ОСОБА_1 , яка ознайомлена з вказаними актами, про що поставила свій підпис, але жодних зауважень не висловлювала.

Відповідно до висновку про оцінку потреб сім`ї, яка опинилася в складних життєвих обставинах, складеного 12 квітня 2019 року спеціалістом Фастівської РДА Дідик К.П., основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є те, що мати зловживає алкогольними напоями та інші обставини. З вказаним висновком були під розписку ознайомлені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та погодились із ним ( а.с. 128).

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідачів про те, що вони постійно приймали участь у вихованні свого сина, забезпечували та виховували свого сина на належному рівні - спростовуються вищенаведеними доказами, що були надані до суду першої інстанції. Не зважаючи на неодноразові профілактичні бесіди спеціалістів Служби у справах дітей та сім'ї Фастівської РДА зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також прийняті заходи щодо соціального супроводу сім'ї, що опинилась в складних життєвих обставинах, відповідачі не створили для дитини належних умов проживання та виховання.

Посилання відповідачів на те, що у даному випадку до них не може бути застосовано крайній захід у вигляді позбавлення батьківських прав, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, починаючи з квітня 2018 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проводились профілактичні бесіди, було роз`яснено наслідки невиконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, догляду за нею.

Разом з тим, відповідно до акту від 14 січня 2020 року, малолітній ОСОБА_3 , разом із своїм батьком ОСОБА_2 спав на обочині дороги по вулиці Ломоносова в с. Дідівщина . Після виявлення дитини громадянин села Дідівщина відвіз дитину до матері, оскільки дитина була легко одягнута та переохолоджена. За місцем проживання сім`ї ОСОБА_1, по АДРЕСА_1 у присутності працівників поліції, ювенальної превенції, начальника служби у справах сім`ї та дітей Фастівської РДА, представників сільської ради було виявлено, що у вказаному будинку надзвичайно брудно, туалет влаштований прямо в кімнатах, їжа відсутня, будинок не опалюється, обігрівається електрообігрівачем лише одна кімната, відсутні умови для проживання малолітньої дитини.

Мати не могла пояснити наявну антисанітарію, поводилася агресивно, виганяла працівників поліції та нецензурно лаялася. Дитина в занедбаному стані, брудна, голодна, переохолоджена. Батьки ніде не працюють, зловживають алкоголем, дитина не відвідує дитячий дошкільний заклад.

Комісія дійшла висновку, що малолітнього ОСОБА_3 необхідно негайно вилучити із сім`ї у зв`язку із загрозою здоров`ю і життю дитини в наявних умовах проживання (а.с. 10).

Згідно з характеристикою ОСОБА_1 від 16 січня 2020 року, виданою в.о. Дідівщинського старости Черепенчук О.В. , ОСОБА_1 неодноразово обіцяла привести будинок у належний санітарний стан, влаштуватись на роботу та влаштувати дитину до дитячого садка. Дитина не доглянута, майже завжди голодна, не отримує належного інтелектуального, соціального та духовного розвитку. ОСОБА_1 на шлях виправлення по виконанню батьківських обов`язків після неодноразових попереджень не стає ( а.с. 19).

Вищевикладені факти свідчать про свідоме нехтування батьками малолітнього ОСОБА_3 необхідністю виконання своїх батьківських обов`язків по догляду, утриманню та вихованню дитини, оскільки відповідно до вищевказаних актів обстеження умов проживання, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не забезпечують дитині необхідного харчування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зокрема, рішенням виконавчого комітету Дідівщинської сільської ради за № 01-05 від 29 травня 2018 року вказано батькам влаштувати дитину до дитячого садка.

Однак станом на 14 січня 2020 року, коли ОСОБА_3 , 2014 року народження, було виявлено у стані, що загрожував життю та здоров`ю дитини, також було з`ясовано, що дитина, якій на той час виповнилось 5 років 7 місяців , не відвідує дитячий садок.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про дошкільну освіту» дошкільна освіта для дітей старшого дошкільного віку є обов`язковою.

Статтею 8 вказаного Закону встановлено, що сім`я зобов`язана сприяти здобуттю дитиною освіти у дошкільних та інших навчальних закладах або забезпечити дошкільну освіту в сім`ї відповідно до Базового компонента дошкільної освіти.

Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність перед суспільством і державою за розвиток, виховання і навчання дітей, а також збереження їх життя, здоров`я, людської гідності.

Так, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків

Разом з тим, матеріалами справи доведено, що відповідачі з часу, коли їх сім`ю було виявлено Органом опіки та піклування Фастівської РДА як сім`ю, що опинилась у складних життєвих обставинах, зумовлених зловживанням відповідачами алкогольними напоями, та запропоновано необхідну соціальну допомогу, попереджено відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, тобто з квітня 2018 року до січня 2020 року не створили дитині належні умови для розвитку, виховання і навчання, не створили належних умов проживання, які б забезпечували її розвиток згідно з віком, здобуття дитиною дошкільної освіти, тим самим ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх сина ОСОБА_3 , 2014 року народження, оскільки у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Посилання відповідачів на відсутність в матеріалах справи доказів вчинення ними протиправних дій відносно дитини, колегія суддів відхиляє, оскільки у даному випадку правовою підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав визначено пункт 2 ч. 1 ст. 164 СК України - ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а не інші норми, зокрема пункт 3 - жорстоке поводження з дитиною чи пункт 6 - засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що зазначені судом постанови в адміністративних справах не свідчать про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків чи вчиняє протиправні дії відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , колегія суддів також відхиляє, оскільки вказівка в оскаржуваному рішенні про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності є характеризуючими їх особи даними.

Зокрема, постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2018 року ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, з накладенням штрафу, за керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, відмову від проходження огляду на стан сп`яніння ( а.с. 135-136).

Постановою Фастівського міськрайонного суду від 08 травня 2018 року ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП України з накладенням штрафу. Вказаною постановою встановлено, що 11 березня 2018 року ОСОБА_1 , перебуваючи у п`яному вигляді по АДРЕСА_1 , поводила себе зухвало, виражалася нецензурною лайкою ( а.с. 139-140).

Відповідачами на стадії апеляційного провадження були надані нові докази, зокрема позитивні характеристики ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , підписані приватним підприємцем ОСОБА_17 та мешканцями села Дідівщина 23 липня 2020 року, характеристику на ОСОБА_2 , видану сільським головою Томашівської сільської ради 29.10.2020 року про те, що ОСОБА_2 протягом останніх трьох місяців не зловживає алкоголем, характеристику на ОСОБА_2 , видану директором ТОВ «Оффервін Лімітед» про те, що ОСОБА_2 працевлаштований на вказаному підприємстві з 13.10.2020 року; копії заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Служби у справах дітей та сім`ї від 20.07.2020 року та 17.08.2020 року щодо місцезнаходження дитини, сертифікати про проходження профілактичного наркологічного огляду.

Проте надані відповідачами докази колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначені докази були створені після ухвалення оскаржуваного рішення суду, і обставини, про які в них зазначено, не існували на час розгляду справи судом першої інстанції. Поважних причин неподання доказів під час розгляду справи в суді першої інстанції - відповідачі не зазначили.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, коли учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі було відкрито 13 лютого 2020 року, оскаржуване рішення ухвалено 25 червня 2020 року, однак протягом часу розгляду справи відповідачі на спростування зазначених у позовній заяві обставин не подали до суду жодних доказів, які б позитивно характеризували їх особи, свідчили про умови проживання сім`ї , належне виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що на підставі належним чином оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведення позивачем підстав для застосування до відповідачів крайнього заходу впливу та позбавлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним у матеріалах справи доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2020 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.