У Х В А Л А

28.01.2020 Справа №607/3620/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О.М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

та учасників справи:

представника заявника ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2 О ОСОБА_3 Н ОСОБА_3

стягувача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання дій головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 доТовариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В :

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» звернувся в суд із скаргами про визнання дій головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 доТовариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою суду об`єднано скарги в одне провадження.

В обґрунтування уточненої скарги заявник зазначив, що державний виконавець безпідставно здійснив стягнення з ТОВ «Домобудівник» коштів у розмірі 73710,81 грн. та 25212,63 грн., вказана сума коштів, яка підлягає стягненню менша від фактично перерахованої, а отже виконавчий збір стягнутий незаконно і підлягає перерахунку та поверненню ТОВ « Домобудівник» разом з надмірно стягнутими коштами. Крім того, вказує, що ТОВ «Домобудівник» не має перераховувати на рахунки ДВС додатково суми для виплат і також перераховувати (сплатити) податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, єдиний соціальний внесок окремо на рахунки суб`єкта адміністрування таких платежів, оскільки такі суми включені в кошти, визначені судом. Поряд з тим, державним виконавцем стягнути усі суми, без віднімання обов`язкових платежів, внаслідок чого ОСОБА_4 отримала додаткове благо. Самостійно ТОВ «Домобудівник» не могло виконати рішення суду, оскільки було накладено арешт на рахунки, самостійно ОСОБА_4 не зверталась до ТОВ «Домобудівник» з виконавчим листом, будучи податковим агентом щодо нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб і військового збору з доходу у вигляді середньої заробітної плати не приймав участі у таких виплатах та фізично не мав змоги виконати відповідні обов`язки, встановлені Кодексом для платників податків. Тому вважають, що головний державний виконавець Тернопільського міського відділу ДВС ГУ юстиції у Тернопільській області безпідставно стягнув з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_4 суму податків і зборів, які мали утримуватись позивачем із коштів, визначених судом, а саме: податок на доходи фізичних осіб 18% х 98923,44 грн. = 17806,22 грн., військовий збір 1,5% х 98923,44 грн. = 1483,85 грн. також підлягає поверненню судовий збір у сумі 9892,34 грн.

З врахуванням наведеного, просить суд визнати незаконними дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області в частині стягнення з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_4 сум ПДФО 17 806,22 грн. та суми військового збору 1 483,85 грн. та 9892,34; зобов`язати головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області повернути на рахунок ТОВ «Домобудівник» вказані грошові кошти.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав з підстав, викладених у ній та просить її задовольнити.

У судове засідання головний державний виконавець Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки державний виконавець діяв відповідно до закону.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дана скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2018 року, справа №607/3620/17, позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ голови комісії з припинення ТзОВ «Домобудівник» від 16 травня 2016 року № 16/05/16-4 «Про звільнення за прогул без поважних причин ОСОБА_4 ». Поновлено ОСОБА_4 на посаді головного бухгалтера ТзОВ «Домобудівник» з 16 травня 2016 року. Стягнуто з ТзОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_4 52 834,11 грн. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17 травня 2016 року по 08 вересня 2017 року, із врахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов`язкових платежів. Стягнуто з ТзОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_4 заробітну плату за період з 01 жовтня 2015 року по 16 травня 2016 року у розмірі 25 212,63 грн., з урахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов`язкових платежів. Зобов`язано ТзОВ «Домобудівник» провести ОСОБА_4 індексацію зазначеної суми не виплаченої заробітної плати, а також компенсацію втрати частини її доходів у зв`язку із порушенням строку їх виплати. Стягнуто з ТзОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_4 13 851,60 грн. компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 27 листопада 2012 року по 16 травня 2016 року. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТзОВ «Домобудівник» на користь держави 2 819,20 грн. судового збору.

Постановою апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2018 року апеляційну скаргу представника ТзОВ «Домобудівник» - задоволено частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2018 року в частині стягнення з ТзОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17 травня 2016 року по 08 вересня 2017 року та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ТзОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 травня 2016 року по 16 березня 2018 року в сумі 73 710,81 грн. з урахуванням установлених законом України податків, зборів та обов`язкових платежів. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ТзОВ «Домобудівник» про стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 27 листопада 2012 року по 16 травня 2016 року - відмовлено. В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2018 року - залишено без змін.

Відповідно до п. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

На виконання вимог Закону 18.07.2018 старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56804909 на підставі виконавчого листа №607/3620/17 від 18.07.2018.

Відповідно до платіжного доручення №4046 від 03.09.2018, на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 607/3620/17 виданого 18.07.2018 року, перераховано суму 73710,81 грн.

06.09.2018 керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову ВП № 56804909 про закінчення виконавчого провадження.

Також 18.07.2018 старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56835671 на підставі виконавчого листа №607/3620/17 від 18.07.2018.

Відповідно до платіжного доручення №4048 від 03.09.2018, на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 607/3620/17 виданого 18.07.2018 року, перераховано суму 25212,63 грн.

06.09.2018 керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову ВП № 56835671 про закінчення виконавчого провадження.

Посилання скаржника про стягнення коштів з нього без утримання податків і зборів, суд зазначає наступне.

Пункт 14.1.180 Статті 14 Податкового кодексу України визначає, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

В силу ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно ізстаттею 51цього Закону). Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких такі суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником в іншому виконавчому провадженні).

Твердження представника скаржника про те, що державний виконавець зобов`язаний був здійснити нарахування податків і зборів самостійно суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки Податковий кодекс України - пункт 14 статті 14 та пункт 164.2 статті 164 - не встановлює обов`язку державного виконавця стягувати чи відраховувати податки чи збори із суми стягнення, зазначеної у виконавчому листі, так як це обов`язок роботодавця. Крім того, державний виконавець позбавлений можливості змінювати вказані у рішенні суду суми, що підлягають стягненню, так як оскільки діяльність виконавця врегульовано Законом України Про виконавче провадження та останній не є податковим агентом (стаття 168 ПК України).

Також, суд не вбачає порушень Закону України «Про виконавче провадження» під час винесення постанови державним виконавцем про стягнення виконавчого збору.

Скаржником у своїй скарзі не вказано інших підстав, з яких скаржник просить визнати дії державного виконавця неправомірними.

Згідно ч. 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання дій головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 доТовариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 260, 261, 352-354, 450-452 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання дій головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 доТовариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній платі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 03 лютого 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко