Справа № 442/1971/19 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/3527/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.

при секретарі Матяш С.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львіської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 73438,90 грн. та моральної шкоди в розмірі 130000 грн.

В обґрунтування позову покликався на те, що 07.07.2017 року на території бази відпочинку „Магніт" по вулиці Озерна б/н в смт Солотвино Тячівського району Закарпатської області сталася пожежа, внаслідок якої позивач отримав травми, поніс великі матеріальні та моральні збитки. Власником бази відпочинку „Магніт" є відповідач ОСОБА_2 . Вказав, що з довідки слідчого відділення Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 08.07.2017 року № 8972 вказано, що в ході досудового розслідування встановлено, що внаслідок пожежі згоріли різні речі, які належать відпочиваючим бази відпочинку „Магніт" ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 та його дружині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: одяг, мобільні телефони та документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний талон) на автомобіль марки „ВАЗ 2111", державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кредитні картки, накопичувач USB, грошові кошти в сумі 10 000 грн. Зазначає, що 07.07.2017 року після отримання значних травм внаслідок пожежі на базі відпочинку „Магніт", де він випав з другого поверху бази відпочинку, його було доставлено до КЗ „Тячівська районна лікарня", але оскільки травми були серйозні, скерували на лікування в м. Ужгород ЗОКЛ ім. А. Новака, де 19.07.2017 року був оперований: відкрита репозиція лівої променевої кістки, фіксація апарату Ілізарова. Відкрита репозиція БІОС PFNA лівої стегнової кістки. Наголошував, що на лікування у Закарпатській області ним були затрачені значні кошти, а саме: 1. На придбання набору імплантів для остеосинтезу променевої та ліктьової кістки - 11 000 грн; 2. На придбання набору імплантів для остеосинтезу стегна стержнем - 23 000 грн; 3. На придбання медикаментів під час лікування в медичних закладах Закарпатської області витратив 16 000 грн. З 06.08.2017 року по 15.08.2017 року він знаходився на лікуванні у КЗ ЛОР Львівському обласному госпіталі Ветеранів Війни та репресованих ім. Юрія Липи (79495, м. Львів-Винники, вул. Івасюка, 31), де на лікування ним було затрачено 8 956 грн. 56 коп. 08.09.2017 року по скеруванню Дрогобицької районної лікарні № 5 госпіталізований в Дрогобицьку міську лікарню № 1, де 13.09.2017 року був здійснений демонтаж апарату Ілізарова, а 27.09.2017 року виписаний на амбулаторне лікування до повного зрощення переломів. Позивач вказує, що довгий час йому прийшлося лікуватися і як результат від отриманих ним травм внаслідок пожежі на базі відпочинку „Магніт" отримав другу групу інвалідності. На придбання медикаментів у цій лікарні ним було затрачено кошти в сумі 1 771 грн. 34 коп. Вказує, що з приводу відшкодування витрат тільки на лікування у Закарпатській області звернувся до керівника (власника) туристичної бази „Магніт" ОСОБА_2 з письмовою вимогою від 26.01.2018 року на суму 50 000 грн. Однак 16.02.2018 року отримав відповідь від ОСОБА_2 про те, що він вправі звертатися про відшкодування матеріальної та моральної шкоди тільки після закінчення досудового слідства та встановлення осіб, які здійснили підпал бази відпочинку. З висновку Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 07.11.2017 року № 3/1066 у кримінальному провадженні № 0003085 від 07.07.2017 року вбачається, що в наданих на дослідження зразках пожежного сміття, яке міститься в чотирьох номерних полімерних пакетах, слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів не виявлено, а отже, позивач наголошував, що ніякого підпалу не було, тому вина за неналежне утримання туристичної бази покладається на адміністрацію, яка зобов`язана відшкодувати завдану позивачу матеріальну та моральну шкоду. Крім цього, позивачем були затрачені кошти на виготовлення дублікатів документів на автомобіль та на водійські права в сумі 701 грн., та втрачені кошти за відпочинок в сумі 2 010 грн. Наголошував, що відповідачем порушено нормативно-правові акти у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, окрім іншого тих, які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю, а саме: будівля, приміщення не обладнані автоматичною системою протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації); не проведено вогнезахисну обробку дерев`яних конструкцій даху будівлі, а недотримання правил у сфері техногенної та пожежної безпеки призвело до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушило конституційні права людей, зокрема тих, які відпочивали на базі відпочинку „Магніт", а також нанесли позивачу значної моральної шкоди, яка проявляється значними болями, переживаннями, втратою працездатності, порушенням сну, тривалим лікуванням та інвалідністю, яку позивач оцінює у 130 000 грн. 00 коп. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 1166, 1167, 1168, 1195 Цивільного кодексу України просив позов задовольнити.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2019 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 73438 (сімдесят три тисячі чотириста тридцять вісім) гривень 90 копійок та моральну шкоду в розмірі 130000 (сто тридцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) гривень судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 . Вважає рішення суду незаконним. необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що шкода позивачу була завдана не нею, а невідомою особою, шляхом здійснення підпалу. Звертає увагу, що у зв`язку з підпалом, яким спричинено шкоду позивачу, вона також отримала шкоду на загальну суму 2 600 000 грн. і в кримінальному провадженні вона та позивач є потерпілими. Звертає увагу на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та отриманою шкодою позивачем.

ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2019 року та ухвалити постанову, про відмову в задоволенні позову.

09 грудня 2019 року на адресу суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 . Вважає оскаржуване рішення законним. Звертає увагу на безпідставність скаржника щодо твердження, що між ними не було жодних правовідносин, оскільки на він здійснював на платній основі відпочинок на базі відпочинку «Магніт» - належної відповідачу. Також звертає увагу, що усю відповідальність за безпечне життя, здоров`я та збереження майна відпочиваючих (туристів) несе власник бази відпочинку - «Магніт», тобто відповідач. Зазначає, про недоведеність відповідачем, що пожежа на території бази відпочинку «Магніт», від якої постраждав позивач, трапилася з вини третіх осіб. ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає частково.

Як вбачається з Витягу з ЄРДР у провадженні Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000763 від 07.07.2017 року за ч. 2 ст. 194 КК України. Короткий виклад обставин: 07.07.2017 року приблизно о 05 години 30 хвилин на базі відпочинку „Магніт", що по вул. Озерній б/н в смт Солотвино Тячівського району Закарпатської області у будівлі ресторану раптово виникла пожежа, внаслідок якої від вогню дана будівля була повністю пошкоджена, крім цього від вогню була пошкоджена будівля сусідньої бази відпочинку „Білий Аїст", яка розташована по АДРЕСА_2 , автомобіль марки "Ауді А6" державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився в момент пожежі на території бази відпочинку „Білий Аїст". Під час пожежі на базі відпочинку „Магніт", що по АДРЕСА_2 отримав тілесні ушкодження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_1 , який відпочивав на вказаній базі. Причини пожежі встановлюються (а.с. 130).

Відповідно до довідки № 8972106/29/1-2017 від 08.07.2017 року, виданої старшим слідчим СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області Крегулом С., 07.07.2017 року приблизно о 05 години 30 хвилин на базі відпочинку „Магніт", що по вул. Озерній б/н в смт Солотвино Тячівського району Закарпатської області у будівлі ресторану раптово виникла пожежа, внаслідок якої від вогню дана будівля була повністю пошкоджена, крім цього від вогню була пошкоджена будівля сусідньої бази відпочинку „Білий Аїст", яка розташована по АДРЕСА_2 , автомобіль марки „Ауді А6", державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився в момент пожежі на території бази відпочинку „Білий Аїст". Під час пожежі на базі відпочинку „Магніт", що по вул . Озерній б/н в смт Солотвино отримав тілесні ушкодження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_1 , який відпочивав на вказаній базі. Причини пожежі встановлюються. Слідчим відділенням Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області 07.07.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000763, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.194 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що внаслідок пожежі згоріли різні речі, які належать відпочиваючим бази відпочинку „Магніт" ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцю АДРЕСА_1 , та його дружині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: одяг, мобільні телефони, та документи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний талон) на автомобіль марки „ВАЗ 2111", державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, посвідчення водія на ім.'я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кредитні картки, накопичувач USB, грошові кошти в сумі 10 000 грн. (а.с. 11).

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 10307/473 ОСОБА_3 поступив у Закарпатську обласну клінічну лікарню імені А.Новака 11.07.2017 року, виписаний 25.07.2017 року; діагноз: відкритий в/с перелом дистального мета епіфізу лівої променевої кістки зі зміщенням; закритий черезвертлюговий пеерлом лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків. 31А2. Анамнез захворювання: зі слів хворого травма внаслідок пожежі в Солотвино, випав з висоти 2-го поверху. Перша мед. допомога надана у Тячівській РЛ. Для подальшого до обстеження та лікування хворий звернувся до ЗОКЛ ім. А.Новака, де госпіталізований до ортопедичного відділення. 19.07.2017 року операція. Отримане лікування: цефріоксон, еноксапарин, сінкумар, гепарин, декса, інфузійна терапія, перев`язки (а.с. 37)

Відповідно до витягу з медичної карти стаціонарного хворого № 06358 ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікування в травматологічному відділенні КНП „ДМЛ № 1" з 08.09.2017 року по 27.09.2017 року, діагноз: ката травма: відкритий відламковий, внутрісуглобовий перелом дистального кінця лівої променевої кістки в стадії консолідації (стан після МОС апаратом Ілізарова від 19.07.2017 року). Закритий черезвертельний перелом лівої стегнової кістки в стадії консолідації (стан після МОС БІОС PFNA від 19.07.2017 року). Зі слів хворого, травму отримав під час пожежі в смт Солотвино, випав з висоти 2-го поверху. Перша мед. допомога надана у Тячівській РЛ. Поадльше лікування в м. Ужгород в ЗОКЛ ім. А.Новака, де 19.07.2017 року оперований: відкрита репозиція лівої променевої кістки, фіксація ап.. Ілізарова. Відкрита репозиція БІОС PFNA лівої стегнової кістки. П/о без ускладнень. 08.09.2017 року по скеруванню ДРЛ № 5 госпіталізований у ДМЛ № 1. Лікування: анальгін, димедрол, кальцемін, кетанов, р-н рінгера, серрата, ревмоксікам, ЛФК, кальцемін. (а.с. 38)

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 9979/823 у ОСОБА_3 08.08.2018 року була операція: видалення стороннього тіла лівої стегнової кіски, - у КЗ ЛОР Львівський обласний госпіталь Ветеранів Війн та репресованих ім. Ю.Липи (а.с. 39).

Також позивачем надано суду лиски непрацездатності, які свідчать про періодичне лікування ОСОБА_3 протягом 07.07.2017-05.09.2018 р.р. (а.с. 40-45).

Відповідно до рахунку № 017-38 від 14.07.2017 року вартість набору імплантів для остеосинтезу променевої та ліктьової кістки становить 11 000 грн (а.с.24), рахунку № 017-36 від 14.07.2017 вартість набору імплантів для остеосинтезу стегна стержнем - 23 000 грн. (а.с. 25).

Відповідно до довідки КЗ ЛОР Львівський обласний госпіталь Ветеранів Війн та репресованих ім. Ю.Липи за час перебування на лікуванні ОСОБА_3 з 06.08.2018 року по 15.08.2018 року ним придбано за власні кошти у зв`язку з недостатнім бюджетним фінансуванням марлю 10 м, бинти стерильні 10 шт., леза 4 шт., рукавички хірургічні 6 шт., бетадин 100 мл 1 фл., кетгут 4 уп., шовк 4 уп., лейкопластир 3 шт., стерил.хірургічні палати 4 шт., стерил. операц. простині 4 шт., шприци 20 -10 шт, 5 - 5 шт., бліцеф 10 фл., аспірин кардіо 14 таб., ксарелто 10 мг 10 таб., NaCl 0,9% 2 фл., спирт 96% 3 фл., діпіофен 5 амп. (а.с. 75-76).

Відповідно до відповіді КНП „ДРЛ" Дрогобицької міської ради на адвокатський запит ОСОБА_1 за період з 26.07.2017 року по 07.09.2017 року, а 28.09.2017 року по 03.11.2017 року ОСОБА_3 отримував наступне медикаментозне лікування: цитрокальцемін № 60, мумійо № 100, ротавіт кальціум № 40, плазмол № 10, нейрорубін № 10, німесил № 20, аскорутин № 50, терафлекс адванс № 60, мовекс комфорт № 60, фастум гель, напрофф 550 № 20, актовегін 0,2 № 10, мукосат № 20, диклодев № 10, серата № 50, вітамін РР № 10, аертал 100 мг № 60, мовекс актив № 60, протекта № 20, бетадин - 100, мазь живокосту. Оскільки при амбулаторному лікуванні оплата медикаментів ведеться самим пацієнтом і заклад розрахунок ціни препаратів не може провести (а.с. 78).

Згідно відповіді КНП „Дрогобицької міської лікарні № 1" на адвокатський запит ОСОБА_1 ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП „Дрогобицької міської лікарні № 1" з 08.09.2017-27.09.2017 р.р. (19 л/дні). Загальна сума витрат складає 5 719 грн. (а.с. 80).

Згідно відповіді КНП „ДРЛ" Дрогобицької міської ради на адвокатський запит ОСОБА_1 . ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП „ДРЛ" Дрогобицької міської ради з 25.02.2019 року по 15.03.2019 року (18 л/дні). Загальна сума витрат складає 7 632 грн. (а.с. 82).

Згідно відповіді Закарпатської обласної клінічної лікарні імені А.Новака на адвокатський запит ОСОБА_1 . ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні ортопедії та травматології з 11.07.2017 року по 25.07.2017 року (14 л/дні). Загальна сума витрат складає 7 459 грн. 48 коп. (а.с. 85).

Відповідно до відповіді КЗ „Тячівська районна лікарня № 1" на адвокатський запит ОСОБА_1 . ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні ортопедії та травматології з 07.07.2017 року по 11.07.2017 року (4 л/дні). Загальна сума витрат складає 1 762 грн.16 коп. (а.с. 88).

Отже, наданими суду документами підтверджуються витрати на придбання медикаментів та лікування на загальну суму 26 727 грн. 90 коп. (а.с. 26-35; 75-76; 78; 80; 82; 85; 88).

Як вбачається з наданої суду квитанції, позивачем були затрачені кошти на виготовлення дублікатів документів на автомобіль та на водійські права в сумі 701 грн. (а.с. 35), а також кошти у розмірі 2 010 грн. за тимчасове розміщення, оплачені ОСОБА_2 (а.с. 36).

Загальний розмір матеріальних збитків завданих позивачу у зв`язку з пожежею яка сталася 07.07.2017 року на території бази відпочинку „Магніт" становить 73438,90 грн.

Ухвалючи оскаржуване рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 73438,90 грн. матеріальної шкоди, суд виходив з тих обставин, що розмір матеріальних збитків завданих позивачу у зв`язку з пожежею яка сталася 07.07.2017 року на території бази відпочинку „Магніт" - власником якої є відповаідач, становить 73438,90 грн., а також, що останнім не доведено, шкода завдана позивачу не з вини відповідача.

Також, ухвалюючи оскаржуване рішення в частині стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 130000 грн., суд виходив з тих обставин, що такий розмір враховуючи характер і ступінь завданої моральної шкоди, тривалість страждань та істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, що в свою чергу призвело до додаткових зусиль для організації свого життя, фізичних та моральних страждань, які проявляється значними болями, переживаннями, втратою працездатності, порушенням сну, тривалим лікуванням, отриманням інвалідності 2 групи, позивачем доведено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем завдано позивачу матеріальної шкоди в розмірі 73438,90 грн. матеріальної шкоди, а також, що відповідачем завдано позивачу моральної шкоди, проте, не погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди і вважати такий розмір не повністю доведеним позивачем з наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, й підставою цивільно-правової відповідальності, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

У деліктних правовідносинах обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою покладається на позивача. Натомість відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів вважає, що наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами встановлено факт отримання позивачем шкоди в розмірі 73438,90 грн.

Таку шкоду позивач зазнав у зв`язку з виникненням 07.07.2017 року пожежі на базі відпочинку „Магніт", що по вул . Озерній б / н в смт Солотвино, що належить відповідачу - ОСОБА_2 , де позивач відпочивав.

За положеннями статті 1 Кодексу цивільного захисту України пожежа - неконтрольований процес знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища.

За статтею 51 цього ж Кодексу забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.

Відповідно до змісту положень статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів. Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

За статтею 140 цього ж Кодексу особи, винні у порушенні законодавства у сфері цивільного захисту, несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до висновку експерта № 3/1066 від 07.11.2017 року у кримінальному провадженні № 0000763 від 07.07.2017 року вбачається, що в наданих на дослідження зразках пожежного сміття, яке міститься в чотирьох номерних полімерних пакетах, слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів не виявлено (а.с. 12-22).

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції відповідачем не доведено відсутності вини за завдану шкоду внаслідок пожежі на території бази відпочинку „Магніт" по вулиці Озерна б/н в смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області не надано суду доказів того, що пожежа спричинена третіми особами, оскільки згідно пояснень представника відповідача даних в суді першої інстанції, на території бази відпочинку „Магніт" були відсутні сторонні особи та територія бази відпочинку охороняється, твердження представника відповідача про те, що джерело вогню було ззовні спростовується висновками експертизи від 07.11.2017 року № 3/1066 та обставинами встановленими органом досудового розслідування згідно довідки № 8972106/29/1-2017 від 08.07.2017 року відповідачем не спростовано тверджень позивача про відсутність пожежної сигналізації та драбини, оскільки відповідно до висновку експерта № 3/1066 від 07.11.2017 року у кримінальному провадженні № 0000763 від 07.07.2017 року в наданих на дослідження зразках пожежного сміття, яке міститься в чотирьох номерних полімерних пакетах, слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів не виявлено, презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальна шкоду в розмірі 73438,90 грн.

Частиною. 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оскільки внаслідок пожежі на території бази відпочинку „Магніт" по вулиці Озерна б/н в смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області позивач беззаперечно зазнав моральної шкода у вигляді фізичних та моральних страждань, яка проявилася значними болями, переживаннями, втратою працездатності, порушенням сну, тривалим лікуванням та як наслідок отриманням інвалідності 2 групи (а.с. 10).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 5, 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 130000 грн. на відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не звернув уваги на ступінь вини відповідача, де останній не бажав настання такої ситуація, за якої позивач отримав матеріальну та моральну шкоду у вигляді втрати здоров`я, а також, що питання, щодо відновлення здоров`я позивача наскільки це можливо було вирішено шляхом задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 73438,90 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір моральної шкоди підлягає зменшенню з 130000 грн. до 100000 грн.

В іншій частині рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Окрім цього, слід зазначити, що оскільки суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для відшкодування матеріальної і моральної шкоди, а представник відповідача фактично не брав участі в розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відсутні підстави для відшкодування витрат ОСОБА_2 за надану їй правову допомогу адвокатом в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2019 року в частині стягнення розміру моральної шкоди змінити, стягнувши з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 100 000 грн. моральної шкоди.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 31 січня 2020 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник