Провадження № 2/522/1651/20
УХВАЛА

04 лютого 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Плужник Ганни Олександрівна про визнання заповіту недійсним, скасування свідоцтва на спадщину за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеса перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Плужник Ганни Олександрівна про визнання заповіту недійсним, скасування свідоцтва на спадщину за заповітом.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_3 під час укладання заповіту 31.08.2006 року хворів. Позивачем в позові також зазначені посилання на ст.225 ЦК України тобто посилання на те, що ОСОБА_3 на час укладання заповіту не міг усвідомлювати та керувати своїми діями, оскільки зловживав спиртними напоями, про що свідчать історії хвороб №1423 за 1990 рік та №1208 за 2005 рік.

Ухвалою суду від 19.06.2015 року відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину. Призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою суду від 18.01.2016 року цивільну справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 10.10.2016 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 та призначено по цивільній справі судову-психіатричну експертизу.

14.06.2017 року на адресу суду надійшов висновок експерта №239, складений 06.06.2017 року, згідно якого відповіді на питання суду не видалось надати можливим у зв`язку з дефіцитом наданих відомостей.

Ухвалою суду від 19.09.2017 року судом знову було призначено судову-психіатричну експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

До суду 23.06.2018 року матеріли цивільної справи були повернуті разом з висновком судово-психіатричних експертів №221 від 25 травня 2018 року.

Ухвалою суду від 26.06.2018 року поновлено провадження та призначено зазначену справу до судового розгляду на 30.10.2018 року.

Ухвалою судді від 16.11.2018 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам ОНДІСЕ.

До суду 12.03.2019 року матеріали цивільної справи були повернуті разом з листом директора ОНДІСЕ про неможливість виконання експертного дослідження.

Ухвалою суду від 13.03.2019 року поновлено провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 30.05.2019 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано від Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса оригінали заяв ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про прийняття спадщини щодо майна померлої ОСОБА_4 (спадкова справа №749/2006), про надання довіреності на ОСОБА_5 або інші документи які можливо є у зазначеної нотаріальної контори за період 2005-2014 року. Витребувано з Приморської ДПІ Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області заяви або інших документів за підписом ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), який отримав картку податків фізичної особи 14.04.2006 року та дублікат картки податків 24 жовтня 2006 року. Витребувано з Приморського районного відділу в місті Одеса ДМС України оригінали документів за підписом ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), який у лютому 2000 року отримав паспорт громадянина серії НОМЕР_2 та 28 вересня 2012 року паспорт серії НОМЕР_3 . Витребувано у приватного нотаріусу ОСОБА_6 Олександрівни у судове засідання для огляду оригінал реєстру для реєстрації нотаріальних дій (справа №02-11, т. 5 від 31.08.2006 року).

19.09.2019 року ОСОБА_1 надав суду клопотання про забезпечення доказів, відповідно якого зазначено, що ухвала суду від 30.05.2019 року не виконана в повному обсязі, а саме Шоста державна нотаріальна контора, де Горбенко Б.О. складав заяву про прийняття спадщини та склав довіреність на ОСОБА_5 , виконала частково ухвалу суду. Так ДНК було надано копію заяви ОСОБА_3 на прийняття спадщини та копію довіреності на ОСОБА_5 . Але додатково 2 відповідні підписи повинні бути ще у реєстрі нотаріуса 6 ДНК за 2006 р. та за 2013 рік. Від міграційної служби Приморського району м. Одеси, де у лютому 2000 року ОСОБА_3 отримав паспорт громадянина України НОМЕР_2 та 28 вересня 2012 року паспорт НОМЕР_3 . Надійшло повідомлення про перенаправлення ухвали суду до ДП «Документ» до виконання з вимогою направлення зазначених документів до ДМС України. Виявилось, що підписів ОСОБА_3 ще не достатньо для проведення експертизи. Додатково необхідно отримати підписи з пенсійної справи та з місця отримання пенсії. На цей час невідомо яким чином ОСОБА_3 отримав пенсію. Вірогідно ОСОБА_3 отримав пенсію поштою так як платіжною карткою він не міг впоратися. У зв`язку з наявністю вимоги експерта на представлення 10-15 зразків підпису ОСОБА_3 для проведення експертизи просить витребувати з Шостої державної нотаріальної контори де ОСОБА_3 складав заяву про прийняття спадщини та склав довіреність на ОСОБА_5 , додатково надати копії з журналу реєстрів нотаріальних дій, де є підпис ОСОБА_3 . Витребувати з міграційній служби Приморського району м. Одеси надати повторний запит з встановленням строків виконання рішення суду про забезпечення доказів. Витребувати у директора одеської дирекції ПАТ «Укрпошта» Дрозда С.Я. відомості про отримання пенсії ОСОБА_3 з 2010 р. по 2013 роки. Витребувати з Управління пенсійного фонду України пенсійну справу та копії журналу реєстрації заяв та документів отримання пенсії, де можуть бути зразки підпису ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 20.09.2019 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково. Витребувано з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі пенсійну справу померлого ОСОБА_3 , який проживав АДРЕСА_1 та копії журналу реєстрації заяв та документів для отримання пенсії, де можуть бути зразки підпису ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Зазначена справа суду надіслана.

Ухвалою суду від 30.10.2019 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково. Витребувати із Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта» оригінали документів (відомості) про отримання пенсії ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), який проживав АДРЕСА_1 , за період з 2010 року по 2013 рік, в яких містяться зразки підписів останнього.

В судове засідання 26.11.2019 року позивач надав заяву про зміну підстав позову, відповідно якого зазначено, що оцінюючи докази та пояснення сторін, позивач прийшов висновку, що потрібно доповнювати підстави позову та почати збір додаткових доказів. Вважає, що додаткові факти з`явились після початку розгляду справи та не мав можливості посилатись у позові на зазначені підстави та отримати будь які вище зазначені докази у встановлені законом строки. Однак, вище наведене має пряме відношення до предмету спору. У зв`язку з чим просив залишити предмет позову «визнання заповіту недійсним та скасування свідоцтва на спадщину за заповітом» без змін. Змінити підстави позову на такі: рідний дядько позивача ОСОБА_3 під час укладання заповіту 31.08.2006 року хворів. Також в позові зазначені посилання на ст. 225 ЦК України, тобто на те, що ОСОБА_3 на час укладання заповіту не міг усвідомлювати та керувати своїми діями, оскільки зловживав спиртними напоями, був на обліку у наркологічному диспансері, ухилявся та не приймав відповідного лікування, про що свідчать історії хвороб №1423 за 1990 рік та №1208 за 2005 рік. та копії матеріалів від наркологічного диспансеру. Крім того Нотаріусами ОСОБА_7 та нотаріусом 6 державної нотаріальної контори було допущено порушення закону під час здійснення правочину пов`язаного з реєстрацією заповіту та свідоцтвом про право власності.

Суд, розглянувши заяву, письмові матеріали справи, заслухавши пояснення позивача ухвалив заяву ОСОБА_1 про зміну підстав позов від 26.11.2019р. - залишено без розгляду.

30.01.2020р. в судовому засіданні позивач та відповідачка доповнили свої пояснення по суті позову та підтримали пояснення, надані ними в минулих судових засіданнях.

31.01.2020р. до суду надійшло клопотання позивача про застосування процесуального примусу до відповідачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Бороган В.В. з посиланням на ст..ст.143,144 та 57 п.4 ЦПК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що в суді на розгляді знаходиться вказана цивільна справа № 522/11983/15-ц та ухвалою суду від 22.09.2016р. суд заборонив відповідачу використовувати спірну 1/4 частину квартири. Однак ОСОБА_2 продовжує використовувати всю квартиру. 13.01.2016р. позивач викликав поліцію до квартири, де побачив невідомих людей, які надали договір оренди з відповідачкою. Тобто квартиру використовують невідомі позивачу люди, тобто ухвала суду не виконується така поведінки відповідачки та адвоката Бороган В.В. свідчить про зловживання нею своїми процесуальними обов`язками з метою затягування судового розгляду та перешкоджанню правосуддю.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого висновку:

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом в червні 2015р.

Позивачем протягом розгляду справи заявлялись багаточисельні заяви та клопотання, як судом вирішувались відповідно до норм ЦПК України, про що також свідчать у письмові ухвали. Отже суд сприяв повному та всебічному розгляду справи, що мають значення для справи, з метою встановлення усіх фактичних обставин справи, роз`яснив особам їх процесуальні права .

Згідно із частиною першою статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Види заходів процесуального примусу визначені частиною 1 статті 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Відповідачка по справі багато разів приймала участь у судових засіданнях, а також неодноразово пропонувала позивача обговорити можливість укладання мирової угоди. При цьому будь-якої протиправної поведінки, що перешкоджає здійсненню правосуддю суд не вбачає.

Посилання позивача не те, що на його думку відповідачкою та її представником не виконується ухвала суду про забезпечення позову, не може слугувати для застосування до неї заходів процесуального примусу оскільки вістуні вказані вище підстави. Крім того позивач підтвердив в судовому засіданні, що він не звертався до державного виконавця з даною ухвалою з метою примусового її виконання , і не надав належних доказів відносно її представника, який раніше приймав участь у справі.

Виходячи з наведено, суд вважає що клопотання позивач є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10-13, 43, 48, 49, 126, 143,144, 209, 217,222, 247, 258, 260, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу від 31.01.2020р. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 04.02.2020 року.

Суддя: Домусчі Л.В.