Справа № 481/1850/19
Провадж.№ 2/481/18/2020
У х в а л а

про повернення позовної заяви

08.01.2020 року м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Вжещ С.І. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Відділ у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (Миколаївська область, м. Новий Буг, вул. Гребеннікова, 1) про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку, застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину,

В С Т А Н О В И Л А:

28.12.2019 року ОСОБА_4 звернувся до Новобузького районного суду в інтересах ОСОБА_1 з цивільним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за яким просив ухвалити судове рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Південною товарною біржею 26.06.1998 року за № 8947; визнання частково недійсним (в частині, яка належить ОСОБА_1 ) державного акту на право приватної власності на землю, серії І-МК № 042576 від 19.04.2000 року; визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, площею 8,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області), застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину повернути у власність позивачки вищевказану земельну ділянку, а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що даний позов підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах.

Згідно з ч. 2 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 п. 16-1 розділу ХV Перехідних положень Конституції України встановлено, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст.. 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції - з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Таким чином, з 01 січня 2019 року представництво в судах першої інстанції у справах, має здійснюватися виключно адвокатами.

Відповідно до ч. 4 ст. 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву подано та підписано представником ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який на підтвердження своїх повноважень підписувати та подавати позовну заяву надав копію довіреності від 21 серпня 2019 року, посвідчену приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. та зареєстровану в реєстрі за № 1422.

Разом з тим, предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання частково недійсним держаного акту про право приватної власності на землю, застосування реституції до недійного договору. Зі змісту позову вбачається, що позивач в обгрунтування позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Південною товарною біржею 26.06.1998 року за № 8947, має наміри заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Враховуючи предмет позову, кількість сторін та інших учасників у справі, кількість заявлених позовних вимог, відповідна цивільна справа не є малозначною, що виключає можливість представництва позивача у суді першої інстанції особою, яка діє на підставі довіреності та не має статусу адвоката.

Таким чином, підписувати та подавати вищевказаний цивільний позов має право виключно сам учасник справи або його адвокат, оскільки справа не є малозначною.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки до позовної заяви не долучено доказів на підтвердження того, що представник позивача ОСОБА_4 є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність, позов підписаний особою, яка не має права його підписувати, тому підлягає поверненню особі, яка її подала.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таке судове рішення не перешкоджає ОСОБА_1 подати до суду належним чином оформлену позовну заяву, після усунення умов, що викликали їїх повернення.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 4, ч. 6, 7 ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: відділ у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку, застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину, - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Вжещ С.І.