Справа №464/6127/19
пр № 2/464/109/20
У Х В А Л А

08 січня 2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/6127/19

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: поділ спільного майна подружжя

Обставини справи

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача 820 000 грн компенсації вартості його частки в спільному майні - квартирі АДРЕСА_1 та автомобілі «Пежо-2008», 2016 р.в., легковий універсал-В, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; виділити відповідачу згадані квартиру та автомобіль.

Ухвалою судді від 29 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, яку надіслано учасникам справи, а відповідачу - також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Від сторін в порядку ч.7 ст.49 ЦПК України надійшла спільна заява про затвердження мирової угоди від 30 грудня 2019 року у зв`язку із досягненням згоди щодо предмета спору та мирова угода від 30 грудня 2019 року. Сторони підтверджують, що умови угоди відповідають їхньому реальному волевиявленню і породжують настання бажаних юридичних наслідків, які відповідають їх дійсним намірам та майновим інтересам. Сторони заявляють про те, що мирова угод укладена ними за взаємною згодою при повному узгодженні тексту та розумінні її змісту, без будь-якого фізичного чи психічного примусу. Ні в процесі укладення угоди, ні в процесі її виконання не були та не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі держави. Наслідки укладення мирової угоди, її затвердження ухвалою суду та закриття провадження у справі відповідно до ч.4 ст.207 ЦПК України сторонам відомі та зрозумілі. Сторони розуміють, що закриття провадження у справі призведе до неможливості повторного звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Клопотання відповідача ро розгляд справи за правилами загального позовного провадження від 06 грудня 2019 року (подане до укладення мирової угоди) не ґрунтується на вимогах ч.7 ст.277 ЦПК України та задоволенню не підлягає.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Виходячи з положень ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоди сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторона мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Умови мирової угоди викладені сторонами письмово та ними підписані. Сторони підтвердили, що їм зрозумілі наслідки затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, передбачені ст.ст.207, 255, 256 ЦПК України.

За умовами п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

З урахуванням, що умови мирової угоди не суперечать вимогам закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за можливе затвердити дану мирову угоду, закривши провадження у справі.

Відповідно до вимог ст.208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст.258-260, 263 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

затвердити мирову угоду від 30 грудня 2019 року, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на наступних умовах:

1.ОСОБА_1 визнає за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на майно та відмовляється від претензій щодо нього, в тому числі на виділ частки та/або вимог компенсації її вартості, що може вважатись спільним майном, набутим за час перебування у шлюбі, а саме на:

-квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 53,8 кв.м;

-автомобіль «Пежо-2008», 2016 р.в., легковий універсал-В, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

2.Судові витрати у даній справі, що понесла кожна із сторін, покладаються на сторону, яка їх понесла.

У порядку ст.208 ЦПК України ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом в розумінні ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення до виконання якого три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, що є датою виготовлення повного судового рішення - 08 січня 2020 року.

Учасники справи:

позивач (стягувач) ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2

відповідач (боржник) ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1

Суддя О .В.Тімченко Тімченко