Справа №2515/5909/2012
Провадження №6/751/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Цибенко І. В.

секретар судового засідання Михайлової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», заінтересована особа ОСОБА_1 ,

про видачу дубліката виконавчого листа № 2515/5909/2012 та поновлення строку для пред`явлення його до виконання,-

Встановив:

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 2515/5909/2012 та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Вимоги мотивують тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.06.2012 у цивільній справі № 2515/5909/2012 позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, а саме ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ML-N00/035/2008 від 18 липня 2008 року в розмірі 36 072,02 доларів США та 9151,21 грн. пені.

19.07.2012 Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист № 2-5909/12 на боржника ОСОБА_1 .

На сьогодні виконавчий лист, який був виданий 19.07.2012 на ОСОБА_1 , є втраченим і встановити його місцезнаходження не вбачається можливим. Тому в позивача виникла необхідність звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа га поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Виконавчий лист № 2-5909/12 перебував на виконанні у Новозаводському ВДВС м. Чернігів. Згідно відповіді з Новозаводського ВДВС м. Чернігів від 03.12.2019 № 71586 виконавче провадження № 33732541 на підставі виконавчого листа № 5909/12 про стягнення заборгованості було завершене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та повернуте стягувачеві ще 02.12.2014.

На сьогодні, зазначений виконавчий документ на виконанні у жодному відділі державної виконавчої служби та приватного виконавця не перебуває, заборгованість перед стягувачем не сплачена, відповідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.11.2009 року у цивільній справі № 2-3216/09 не виконано.

Представник заявника в судове засідання не з`явився. Подана заява про розгляд справи за відсутності представника.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про день і час слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд ухвалив судове засідання проводити у відсутності сторін, що не з`явилися. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Дослідивши матеріали провадження, судом встановлено, що заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.06.2012 у цивільній справі № 2515/5909/2012 позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору № ML-N00/035/2008 від 18.07.2008 року за період з 18.07.2008 рік по 07.03.2012 рік в сумі 36 072 долари США 02 центи з яких: заборгованість за кредитом - 31642 долари 52 центи США, заборгованість за відсотками 4429 доларів 50 центів США; а також стягнуто пеню за період з 27.01.2012 по 07.03.2012 рік в розмірі 9151 грн. 21 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 972 грн. 95 коп. 19.07.2012 Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист № 2-5909/12 на боржника ОСОБА_1 .

Як вбачається з листа Новозаводського ВДВС м. Чернігів від 03.12.2019 № 71586 виконавче провадження № 33732541 на підставі виконавчого листа № 5909/12 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було завершене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та повернуте стягувачеві ще 02.12.2014. Станом на 04.12.2019 вищевказані виконавчі документи до Новозаводського ВДВС м. Чернігів на виконання не надходили( а.с. 7).

Відповідно частини 1 статті 431 Цивільного процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частина 3 ст. 431 ЦПК України передбачає, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ст.433 ЦПК України).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, в редакції чинній на час набрання рішенням законної сили, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

З 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, згідно Прикінцевих та перехідних положень якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, матеріали справи не містять і заявником не надано жодних належних, допустимих доказів, які б давали підстави для висновку про втрату виконавчого листа. Посилання заявника на те, що виконавчий лист щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було втрачено, оскільки на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не надходили не підтверджено належними доказами, а відтак ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ч. 6 ст.81 ЦПК України.

Крім того, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не виклав обставини з посиланням на докази про наявність поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, а наведені заявником причини пропуску строку не є поважними.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже можливо втратили достовірність і повноту зі спливом часу (рішення Европейського суду від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія`Юкос» проти Росії).

Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України у справі №6 2469 ц16, порівняльний термін «довідався» та міг «довідатися», що міститься в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливостей та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Таким чином, оскільки рішення суду набрало законної сили, виконавчий лист у справі № 5909/12, пред`явлено до виконання у 2012 році та перебував на виконанні з Новозаводського ВДВС м. Чернігів в період до 02.12.2014, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надало належних та допустимих доказів втрати виконавчого листа та не звертався до державної виконавчої служби для отримання інформації про стан виконавчого провадження у період з грудня 2014 року по грудень 2019 року, то відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Керуючись ст. 247, ч.2 ст. 258, ст. ст. 260, 261, 431, 433 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», заінтересована особа ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа № 2515/5909/2012 та поновлення строку для пред`явлення його до виконання відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. В. Цибенко