Справа № 463/3500/19 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/811/3937/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого- судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.

при секретарі Матяш С.І.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 12 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про визнання протиправним та скасування запису в Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 7928890) про зміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , внесеного 27 грудня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 12 листопада 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень закрито, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 . Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що спір існує з приводу реєстрації 27 грудня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за реєстраційним номером 7928890 іпотеки за ПАТ «Дельта Банк» на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25 травня 2012 року №136, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. Звертає увагу, що даний спір не є вирішеним і судом не дано правової оцінки оскаржуваних дій нотаріуса вчинених 27 грудня 2012 року. Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2019 року про закриття провадження у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд керуючись п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, прийшов до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, слід закрити, оскільки відсутній предмет спору.

З таким висновком колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що в травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про визнання протиправним та скасування запису в Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 7928890) про зміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , внесеного 27 грудня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17-ц (провадження № 61-13405св18), від 30 січня 2019 року у справі № 326/371/17-ц (провадження № 61-37088св18), від 27 лютого 2019 року у справі № 569/12875/16-ц (провадження № 61-41476св18), від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18-ц (провадження № 61-2018св19).

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрито з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18-ц (провадження № 61-2018св19).

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Системний аналіз норм статей 255, 206 ЦПК України дає можливість дійти до висновку про те, що закриття провадження у справі з мотивів відсутності предмету спору можливе лише за умови відсутності предмету спору на день відкриття провадження у справі. Після цього визнання позову відповідачем відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України може бути лише підставою для задоволення позову за наявності для того законних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем існує спір з приводу здійсненої реєстрації 27 грудня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за реєстраційним номером 7928890 іпотеки за ПАТ «Дельта Банк» на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25 травня 2012 року №136, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г.

Також встановлено, що 11 липня 2019 року відбулись електронні торги оформлені протоколом № UA-ЕА-2019-05-22-000032-b від 11.07.2019 року з продажу права вимоги за кредитним договором № 1308/0908/55-007 від 17.09.2008 року. Переможцем зазначених торгів став ОСОБА_3

В подальшому, 02 серпня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 був укладений Договір № 1621/К купівлі-продажу прав вимоги за Кредитним договором, а також Договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., який зареєстрований в реєстрі за № 586, відповідно до яких первісний кредитор/іпотекодержатель - ПАТ «Дельта Банк» відступив (передав), а новий кредитор/іпотекодержатель - ОСОБА_3 набув (прийняв) належні первісному кредитору права вимоги до позичальника за кредитним договором № 1308/0908/55-007 від 17.09.2008 року, а також належні первісному іпотекодержателю права за іпотечним договором.

У зв`язку із нотаріальним посвідченням договору відступлення права вимоги за іпотечним договором від 02.08.2019 року, який зареєстрований в реєстрі за № 586, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. цього ж дня було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 32661836, відповідно до якого ОСОБА_3 став новим іпотекодержателем щодо квартири АДРЕСА_2 .

Також, із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки вбачається, що відбулась зміна запису про іпотеку у Державному реєстрі іпотек - діючий номер запису про іпотеку № 32661836 щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки змінився іпотекодержатель відповідно до нотаріально посвідченого договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 02.08.2019 року та відповідним рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Суд першої інстанції враховуючи, що оскільки запис у Державному реєстрі іпотек - реєстраційний номер обтяження 7928890 про зміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , внесеного 27 грудня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. відсутній, прийшов до помилкового висновку, що предмету спору немає.

Позивач оскаржує дії відповідача вчинені ним 27 грудня 2012 року та вважає їх протиправними в момент їх вчинення.

На момент звернення до суду ОСОБА_1 спір існував, а відсутність запис у Державному реєстрі іпотек - реєстраційний номер обтяження 7928890 про зміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , внесеного 27 грудня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. у зв`язку з зміною запису про іпотеку у Державному реєстрі іпотек - діючий номер запису про іпотеку № 32661836 щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , не може бути підставою для позбавлення особи права на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, та не свідчить про відсутність предмету спору і не може бути підставою для закриття провадження у справі.

Оскільки спір між сторонами не врегульовано, суд не вбачає підстав, передбачених пунктом 2 частиною 1 статті 255 ЦПК України для закриття провадження у справі, а тому колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що наявні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

За таких обставин, ухвалу суду про закриття провадження постановлено з порушенням норм процесуального права, а тому, виходячи з вимог пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 12 листопада 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 січня 2020 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник