_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4980/19
Провадження № 2-ві/947/9/20
УХВАЛА

04.02.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Огренич І.В по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 16.12.2019 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу.

03.02.2020 року ОСОБА_1 надала до суду заяву про відвід судді Огренич І.В., посилаючись на те, що суддя підлягає відводу, так як раніше приймала участь у справі, а саме ухвала судді Огренич І.В. про направлення справи за підсудністю від 17.05.2019 року, постановою Одеського апеляційного суду скасована і справа направлена для продовження розгляду до Київського райсуду м. Одеси.

Відповідно до ухвали суду від 03.02.2020 року, суд, який розглядає справу, дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та зупинив провадження у справі до вирішення питання іншим суддею про відвід головуючому, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу заяви про відвід судді, розгляд заяви про відвід 30.01.2020 року розподілено на суддю Маломуж А.І.

З 15.12.2017 року чинним Цивільним процесуальним кодексом України встановлений порядок розгляду відводу судді та врегульовані підстави для відводу.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У судове засідання сторони не викликались.

Відповідно до вимог ч.2,3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається за допомогою автоматизованої системи документообігу суду (п. 15.4 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України). Такому судді не може бути заявлений відвід.

Пунктами сьомим та восьмим статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу ( самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи ( ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, яки є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст. 46 ЦПК України).

Крім того, законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Пунктом четвертим статті 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть бути підставою для відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду ( п.5 ст. 39 ЦПК).

Статтею 39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу (авансу), посилаючись на норми ст.570 ЦК України.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В. від 17 травня 2019 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (авансу) було передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2019 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 16.12.2019 року справа прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (авансу).

Відповідно до ст.37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддею Огренич І.В. рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу не ухвалювалось, ухвали про закриття провадження у справі судом також не приймалось, а тому заява про відвід є необгрунтованою.

Оскільки заява позивача про відвід не містить підстав, передбачених ст.ст. 36,37 ЦПК України, для відводу судді, така заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Огренич І.В по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу.

Повернути справу для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено 04.02.2020 року.

Суддя Маломуж А. І.