Справа № 727/8379/19
Провадження № 2/727/49/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді - Кодрян Л.І.

за участю секретаря Кицинюка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

В позові посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 листопада 2018 року по справі №727/6880/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 , в розмірі 2800 грн. щомісячно, починаючи з 04.07.2018 року і до повноліття дітей; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказане рішення набрало законної сили 02.01.2019 року. На виконанні Яремчанського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження №58344821, відкрите 12.02.2019 року, щодо примусового виконання вищевказаного рішення суду.

Позивач вказує, що в період з моменту винесення судом вказаного вище рішення і до моменту звернення до суду із даним позовом відповідач здійснив наступні оплати: 14.12.2018 р. 1400 грн.; 11.01.2019 р. 1500 грн.; 12.03.2019 р. 2010 грн.; 22.04.2019 р. 1400 грн.; 18.06.2019 р. 1500 грн., тобто на загальну суму 7810 грн. В той же час у відповідача виникли зобов`язання щодо сплати аліментів на загальну суму 36400 грн. Зазначає, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, сплачує їх нерегулярно, у меншому розмірі, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка на момент подання позовної заяви до суду склала 28590 грн.

Згідно зробленого позивачем розрахунку сума неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за період з 27.11.2018 року по 02.08.2019 року склала 43769, 60 грн.

Посилаючись на норми чинного СК України вважає, що з відповідача на її користь слід стягнути неустойку у розмірі, який не перевищує 100% заборгованості у сумі 28590 грн.

Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) у сумі 35113,20 грн.

Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року в даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

28.10.2019 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог в якій просить стягнути з відповідача на її користь неустойку у розмірі 1% від суми несплачених аліментів в сумі 32313,20 грн., оскільки з моменту подання позовної заяви заборгованість відповідача по сплаті аліментів збільшилася до вказаної суми.

Ухвалою суду від 30.10.2019 року прийнято заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог по справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 32313,20 грн.

15.11.2019 року позивачем повторно подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку у розмірі 1% від суми несплачених аліментів в сумі 35113,20 грн.

Ухвалою суду від 29.11.2019 року прийнято заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог по справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 35113,20 грн.

Відповідачем до суду надано відзив, згідно якого відповідач позов не визнав. Позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими. Вказує, що від виконання зобов`язань щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей не ухиляється. Зазначає, що у червні 2019 року державний виконавець повідомив його щодо наявної заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно наданого виконавцем розрахунку зі сплати аліментів від 05.06.2019 р. за період з 04.07.2018 р. по 05.06.2019 р. становив 24490 грн. Надалі ним з метою погашення заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на її особистий рахунок, вказаний держаним виконавцем, були здійсненні наступні оплати на загальну суму 24490 гривень, а саме: 18.06.2019 р. 1500 грн.; 08.07.2019 р. 2000 грн.; 29.07.2019 р. 20990 грн. Зазначає, що в Надвірнянському об`єднаному управлінні Пенсійного Фонду України його повідомили, що з його пенсії здійснюються відрахування на користь ОСОБА_1 по сплаті аліментів. Вказує, що на момент пред`явлення ОСОБА_1 позову про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів до суду 02.08.2019 р., з урахуванням здійснених ним вищезазначених виплат та відрахувань з пенсії, заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей була відсутня. ОСОБА_2 посилається на те, що з проханням надати йому інформацію щодо наявної заборгованості зі сплати аліментів звертався до державного виконавця, але після 05.06.2019 року жодного повідомлення про заборгованість зі сплати аліментів від державного виконавця йому не надходило. Зазначає, що з врахуванням того, що з його пенсії вже здійснюються відрахування на користь ОСОБА_1 на сплату аліментів, з метою подальшого належного виконання зобов`язання зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, 15.11.2019 р. ним на користь ОСОБА_1 , на її особистий рахунок було здійснено також оплату в сумі 2000 грн. Просить відмовити у задоволенні позову, а також врахувати при вирішенні спору його матеріальний стан та стан здоров`я.

Згідно наданої до суду відповіді на відзив позивач вважає, доводи викладені позивачем у відзиві є безпідставними. Його аргументи щодо скрутного матеріального спростовує наявністю у його власності житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться поряд з гірськолижним комплексом «Буковель», які є джерелом його доходу та вказує, що відповідач займається підприємницькою діяльність, що підтверджується оголошеннями викладеними в мережі інтернет. Зазначає, що кошти в розмірі 24990 грн. (20990 грн., 2000 грн., 2000 грн.), які, як вказує у відзиві ОСОБА_2 сплатив їй, не надійшли на її рахунок по тій причині, що відповідач не надав банкам повних реквізитів. Вважає вказану суму складовою заборгованості, оскільки кошти не надійшли їй по вині відповідача, а не банків. Вважає доводи відповідача щодо неповідомлення його державним виконавцем про розмір заборгованості необґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 повинен самостійно вести облік нарахованих та сплачених аліментів за судовим рішенням та виконувати його в добровільному порядку.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, від позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05 жовтня 2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).

Від вказаного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8-10).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 листопада 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2800 грн. щомісячно, починаючи з 04.07.2019 р. і до повноліття дітей; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (а.с.11-12).

16.01.2019 р. на виконання вказаного рішення Шевченківським районним судом м.Чернівці видано виконавчий лист, згідно якого вбачається, що рішення суду набрало законної сили 02.01.2019 року (а.с.13).

Постановою державного виконавця Яремчанського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 12.02.2019 року відкрито виконавче провадження 58344821 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.01.2019 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2800 грн. щомісячно, починаючи з 04.07.2019 р. і до повноліття дітей (а.с.14).

Згідно розрахунку зі сплати аліментів, виданого головним державним виконавцем Яремчанського МВ ДВС станом на 05.06.2019 року сума заборгованості по сплаті аліментів становить 24490,00 грн. (а.с.15).

Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів, виданого головним державним виконавцем Яремчанського МВ ДВС станом на 01.08.2019 року сума заборгованості по сплаті аліментів становить 28590,00 грн. (а.с.109-110).

Згідно розрахунку зі сплати аліментів, виданого головним державним виконавцем Яремчанського МВ ДВС станом на 01.11.2019 року сума заборгованості по сплаті аліментів становить 35113,20 грн. (а.с.111-112).

Відповідно до квитанції № від 18 червня 2019 р. на рахунок отримувача 8477 ОСОБА_1 , код банку отримувача НОМЕР_1 здійснено оплату у сумі 1500 грн. (а.с.95).

Згідно заяви на переказ готівки № 102 від 08.07.2019 р. Ощадбанк ОСОБА_2 здійснено оплату у сумі 2000,00 грн. за наступними реквізитами: отримувач ОСОБА_1 , рахунок отримувача 8477, код 09356307, код банку отримувача 356334 (а.с.96).

Відповідно до заяви на переказ готівки № 55 від 29.07.2019 р. Ощадбанк ОСОБА_2 здійснено оплату у сумі 20990,00 грн. за наступними реквізитами: отримувач ОСОБА_1 , рахунок отримувача 8477, код 09356307, код банку отримувача 356334 (а.с.97).

Згідно квитанції Приват Банк від 15.11.2019 року № 0.0..1 ОСОБА_2 здійснив оплату в сумі 2000 грн. на користь отримувача ОСОБА_1 за наступними реквізитами рахунок отримувача 8477, код банку отримувача 356334 (а.с.102).

Постановою державного виконавця Яремчанського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ВП №58344821 від 07.06.2019 року зобов`язано Надвірнянське об`єднане УПФУ здійснювати відрахування із доходів боржника ( ОСОБА_2 , який отримує пенсію у Надвірнянському об`єднаному УПФУ) у розмірі 70% до виплати загальної суми боргу за наступними реквізитами МФО 356334, код 09356307, рахунок 8477 ОСОБА_1 (а.с.98-99).

Постановою державного виконавця Яремчанського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ВП №58344821 від 06.09.2019 року зобов`язано Надвірнянське об`єднане УПФУ здійснювати відрахування із доходів боржника ( ОСОБА_2 , який отримує пенсію у Надвірнянському об`єднаному УПФУ) у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу за наступними реквізитами МФО 356334, код 09356307, рахунок 8477 ОСОБА_1 (а.с.100-101).

Відповідно до довідки серія ВТЭ-9 № 058770 ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи з 01.01.1992 року безстроково (а.с.103).

Згідно пенсійного посвідчення № ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності, ІІІ групи, інвалідність армії (а.с.104).

З довідки, виданої начальником Надвірнянського відділення обслуговування громадян від 04.12.2019 року № 9078 вбачається, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ Івано-Франківської області і отримує пенсію по інвалідності та з його пенсії відраховуються аліменти на утримання дітей. З вказаної довідки встановлено, що розмір відрахованих аліментів з жовтня по грудень 2019 року становить 5719, 20 грн. (а.с.105).

Відповідно до заяви ОСОБА_2 до начальника Яремчанського міського ВДВС вбачається, що 05.11.2019 року він звертався за довідкою про заборгованість за аліментами (а.с.106).

За змістом ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова №3 від 15.05.2006 року) відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.196 СК України, суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

У постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах та зробила висновок про те, що пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, в якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення обчислюється з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання про розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступних письмових доказів, що є у матеріалах справи, а саме: розрахунки державного виконавця зі сплати аліментів станом на 05.06.2019 р., станом на 01.08.2019 р., станом на 01.11.2019 р., квитанцій про сплату аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 від 08.07.2019 р. у сумі 2000,00 грн., від 29.07.2019 р. у сумі 20990,00 грн., від 15.11.2019 р. у сумі 2000 грн., а також розмір відрахованих аліментів з пенсії відповідача у листопаді 2019 року в сумі 1876,80 грн.

Позивач збільшила позовні вимоги про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів до 35113,20 грн., які прийняті ухвалою від 29.11.2019 р. Тому, зважаючи на надані відповідачем вищенаведені докази про сплату аліментів в сумі 26866, 80 грн. та з огляду, що обставини сплати аліментів не спростовані позивачем належними та допустимими доказами, суд вважає, що заборгованість по аліментах станом на 29.11.2019 р. становить 8246,40 грн. (35113,20 грн. 26866,80 грн.).

Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується розрахунком заборгованості по аліментах станом на 01.11.2019 року, складеним головним державним виконавцем Яремчанського МДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Гуменюком В.В. (а.с.111,112), враховує надану позивачем виписку по картковому рахунку від 28.10.2019 року (а.с.49), надані відповідачем вище наведені квитанції про сплату аліментів (а.с.95-97,102), довідку Надвірнянського відділення обслуговування громадян від 04.12.2019 року № 9078 (а.с.105).

При здійсненні розрахунку пені, суд враховує, що повне погашення заборгованості зі сплати аліментів за рішенням суду від 27.11.2018 р. відповідачем здійснено 29 липня 2019 року, що підтверджується наданими ним доказами, тому пеню нараховано до 29 липня 2019 року. Що стосується стягнення пені з серпня 2019 року, то слід застосувати вимоги ст.196 СК України про її нарахування до дня ухвалення судом рішення про таке стягнення.

Враховуючи заборгованість відповідача зі сплати аліментів загальна сума неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за період з 27.11.2018 року до дня ухвалення судом рішення складає 47477, 60 грн., виходячи з наступного розрахунку:

листопад 2018 р.: борг по сплаті аліментів 2800 грн. х 1% х 240 дн. = 6720 грн.;

грудень 2018 р.: борг по сплаті аліментів 1400 грн. х 1% х 209 дн. = 2926 грн.;

січень 2019 р.: борг по сплаті аліментів 12500 грн. х 1% х 178 дн. = 22250 грн.;

лютий 2019 р.: борг по сплаті аліментів 2800 грн. х 1% х 150 дн. = 4200 грн;

березень 2019 р.: борг по сплаті аліментів 790 грн. х 1% х 119 дн. = 940,10 грн;

квітень 2019 р.: борг по сплаті аліментів 1400 грн. х 1% х 89 дн. = 1246 грн.;

травень 2019 р.: борг по сплаті аліментів 2800 грн. х 1% х 58 дн. = 1624 грн.;

червень 2019 р.: борг по сплаті аліментів 1300 грн. х 1% х 28 дн. = 364 грн.;

липень 2019 р.: борг по сплаті аліментів відсутній;

серпень 2019 р.: борг по сплаті аліментів 2800 грн. х 1% х 132 дн. = 3696 грн.;

вересень 2019 р.: борг по сплаті аліментів 2800 грн. х 1% х 102 дн. = 2856 грн.;

жовтень 2019 р.: борг по сплаті аліментів 923,20 грн. х 1% х 71 дн. = 655,50 грн.

Разом з тим, ч. 1 ст. 196 СК України встановлений граничний розмір неустойки (пені), що може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, який не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Отже, розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня.

Сума неустойки (пені) за порушення аліментних зобов`язань ОСОБА_2 становить 47477, 60 грн грн., тобто загальний розмір нарахованої неустойки (пені) перевищує її межі визначені ч.1 ст.196 СК України. Враховуючи викладене з відповідача слід стягнути неустойку в межах наявної заборгованості за аліментами в розмірі 8246,40 грн.

Доводи відповідача про те, що постановою державного виконавця Яремчанського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ВП №58344821 ще 07 червня 2019 року було зобов`язано Надвірнянське об`єднане УПФУ здійснювати відрахування із пенсії ОСОБА_2 у розмірі 70%, однак протягом червня-вересня Надвірнянським об`єднаним УПФУ зазначене зобов`язання не виконувалось, відрахування з пенсії не здійснювалися та його вина в цьому відсутня є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.

Згідно із ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

Таким чином, відповідачу було відомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, він був обізнаний з його змістом та знав про свій обов`язок з їх сплати у розмірі 2800 грн. щомісячно, однак заходів щодо перевірки здійснення відрахування аліментів з його пенсії з метою належного виконання покладеного нього судом обов`язку не вжив та доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у вказаний ним період суду не надав.

Аргументи позивача, викладені у відповіді на відзив про те, що кошти в розмірі 24990 грн. не надійшли на її рахунок по тій причині, що відповідач не надав банкам повних реквізитів не доведені належними, допустимими та достатніми доказами, що підтверджували б не перерахування коштів на рахунок позивача по вині відповідача та спростовували б дані, зазначені в наданих відповідачем фінансових документах.

Разом з тим, відповідно до Постанови №3 від 15.05.2006 року на платника аліментів не можна покладати відповідальність за прострочення сплати аліментів у виді неустойки (пені), якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Також, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави за розгляд справи в розмірі 768 грн. 40 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 4,5,12, 13, 76-81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 30.10.1995 року (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 8246 (вісім тисяч двісті сорок шість) грн. 40 коп.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11 січня 2020 року.

Суддя Кодрян Л.І.