Справа № 135/1176/20
Провадження № 2/135/328/20
РІШЕННЯ

іменем України

16.12.2020 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань Міронової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В позовній заяві зазначив, що йому належить кімната готельного типу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також зареєстровані в даній квартирі, однак не проживають в ній з 1998 року. Частки власності у кімнаті готельного типу вони не мають. Їх адреса проживання йому не відома, добровільно знятись з реєстрації вони не хочуть. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проживають в даній кімнаті, не сплачують комунальних платежів. Не зняття з реєстраційного обліку відповідачів створює суттєві перешкоди для здійснення його прав, як власника кімнати готельного типу. Тому, він звернувся в суд та просив визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування кімнатою АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву згідно якої просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 визнають і не заперечують щодо їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Визнання позову відповідачами не порушує права та інтереси інших осіб.

Статтею 41Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного ним приміщення або обмежений у праві користуватись жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового Кодексу України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є користується кімнатою готельного типу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки №42 виданої профспілковим комітетом Ладижинської ТЕС ВАТ «Західенерго» від 04.08.2020.

В кімнаті готельного типу АДРЕСА_2 крім позивача зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що вбачається із відповідей на запити суду наданих відділом ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Ладижинської міської ради №23-17-305 від 29.09.2020 та №23-17-306 від 29.09.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тому суд вважає, що ОСОБА_1 , як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування своїм майном шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 16.01.2012 року по справі № 6-57цс11.

Відповідно до вказаного рішення Верховного Суду України, зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 64, 150, 156 ЖК України).

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 втратили право користування житлом, так як були відсутні без поважних причин у кімнаті понад шість місяців. А тому вони не мають права користування житловим приміщенням у даній кімнаті.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 будучи зареєстрованими в належній на праві позивачу кімнаті готельного типу, тривалий час не проживають в ній, а тому обмежують право позивача на користування даною кімнатою. При цьому судом не встановлено жодних поважних причин, які б перешкоджали відповідачам користуватись кімнатою, в разі наявності в них такого права.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.71, 72, 163 ЖК, ст. ст. 12, 81, 89, 263-265 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) такими, що втратили право користування кімнатою готельного типу АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя