Ухвала

Іменем України

29 січня 2020 року

м. Київ

справа № 161/547/19

провадження № 61-201ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» на ухвалу Волинського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року у складі суддів: Бовчалюк З. А., Карпук А. К., Матвійчук Л. В., у справі за заявою акціонерного товариства «Волинь-Лада» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про застосування заходів зустрічного забезпечення у справі за позовом закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженка Ігоря Сергійовича, державного підприємства «Сетам», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 про визнання електронних торгів у виконавчому провадженні недійсними, скасування свідоцтв про право власності,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року, з урахуванням ухвали цього суду від 20 грудня 2019 року про виправлення описки, апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» (далі - ЗАТ «Волинь-Лада») залишено без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року про застосування заходів зустрічного забезпечення залишено без змін.

24 грудня 2019 року ЗАТ «Волинь-Лада» подало до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що апеляційним судом за наслідками апеляційного перегляду ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року стосовно вимог ЗАТ «Волинь-Лада», викладених у пунктах 4, 5 апеляційної скарги, а саме: постановлення окремої ухвали у цій справі відносно дій адвоката Матвіїва В. М., яку направити до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; постановлення окремої ухвали у даній справі відносно дій судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюти Л. В., яку направити до Луцького міськрайонного суду Волинської області про допущені при розгляді цивільної справи за заявою ОСОБА_1 (процесуальний представник - адвокат Матвіїв М. М.) про застосування зустрічного забезпечення норм процесуального права суддею цього суду Івасютою Л. В., - не ухвалено судове рішення.

Оскарженою ухвалою Волинського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року у задоволенні заяви ЗАТ «Волинь-Лада» про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що підстави, передбачені статтею 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення відсутні, оскільки прохання про постановлення окремої ухвали не є вимогами апеляційної скарги в розумінні статті 356 ЦПК України. Суд виходив із того, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про застосування заходів зустрічного забезпечення задоволено та зобов`язано ЗАТ «Волинь-Лада» внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі орендної плати за десять місяців, з моменту забезпечення позову - 28 грудня 2018 року, що становить 530 210 грн та зобов`язано ЗАТ «Волинь-Лада» протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову надати суду відповідні документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Ухвалу звернуто до негайного виконання. На указану ухвалу суду першої інстанції ЗАТ «Волинь-Лада» подало апеляційну скаргу, у якій, окрім постановлення окремої ухвали, просило скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року та постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення відмовити. За результатами апеляційного перегляду ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року Волинським апеляційним судом 18 грудня 2019 року ухвалена постанова, якою апеляційну скаргу позивача ЗАТ «Волинь-Лада» залишено без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області - без змін, як таку, що відповідає нормам процесуального права та встановленим у справі обставинам.

28 грудня 2019 року ЗАТ «Волинь-Лада» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Волинського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року,у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити додаткове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 11 січня 2019 року ці недоліки було усунуто.

ЗАТ «Волинь-Лада» у касаційній скарзі посилається на порушенням судом норм процесуального права. Касаційна скарга мотивована тим, що при зверненні з апеляційною скаргою позивач просив суд постановити окрему ухвалу відносно дій адвоката Матвіїва В. М. та дій судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюти Л. В., зокрема, допущення указаною суддею норм процесуального права при розгляді заяви про застосування заходів зустрічного забезпечення. ЗАТ «Волинь-Лада» зазначає, що зважаючи на порушення норм процесуального права, суддя суду першої інстанції задовольнила заяву про її відвід. Посилаючись на пункт 2 частини третьої статті 376 ЦПК України, ЗАТ «Волинь-Лада» указує, що судом апеляційної інстанції було проігноровано указані факти порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частинах першій, третій статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 18 квітня 2019 року у справі № 464/944/17 (провадження № 61-4050св19) зроблено висновок по застосуванню статті 270 ЦПК України та вказано, що «додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав».

Встановивши, що підстави, передбачені статтею 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення відсутні, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви ЗАТ «Волинь-Лада» про ухвалення додаткового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» на ухвалу Волинського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року у справі зазаявою акціонерного товариства «Волинь-Лада» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про застосування заходів зустрічного забезпечення у справі за позовом закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженка Ігоря Сергійовича, державного підприємства «Сетам», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 про визнання електронних торгів у виконавчому провадженні недійсними, скасування свідоцтв про право власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков