Справа №: 398/2524/19
провадження №: 2/398/161/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" січня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Мірошніченка С.М.,

представника відповідача Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Купчин О.С.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди завданої майну та відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди завданої майну та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні в державній виконавчій службі перебуває зведене виконавче провадження №39976041 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на загальну суму 142260,94 грн. В ході проведення виконавчих дій 13.09.2010 року державним виконавцем винесено постанову про оголошення в розшук належного позивачу автомобіля GEELY, державний номер НОМЕР_1 , який 21 травня 2013 року співробітниками взводу ДПС при УДАІ УМВС в м. Золотоноша Черкаської області було затримано. У травні 2019 року з інтернет ресурсу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач дізнався, що його автомобіль було продано на торгах за стартовою ціною 23 325,00 грн. При цьому, на момент продажу в автомобіля наявні подряпини, потертості, плями та пошкодження по всьому салону ТЗ, відсутній плафон освітлення салону, гума зношена на 100% та різних виробників, лобове скло має тріщину, дзеркала пошкодженні, АКБ - відсутній, магнітола відсутня, в підкапотному просторі наявні ознаки демонтованих деталей, наявні ознаки вм`ятин, корозії, відколів та подряпин по всьому периметру ТЗ, сліди відновлюваних робіт та ознаки фарбування встановити неможливо, оскільки ТЗ брудний, ТЗ відчинено, ключі та свідоцтво про реєстрацію відсутні. Внаслідок безвідповідальності та бездіяльності державних виконавців автомобіль перетворився на металобрухт. Бездіяльність державних виконавців полягає в неприйнятті та повернені матеріалів виконавчого провадження, а також в затягуванні з продажем автомобіля. Згідно з висновком експерта №35.2019 від 21 травня 2019 року середня вартість проданого в рамках виконавчого провадження автомобіля, без врахування фактичного технічного стану, величин пробігу, умов у яких він експлуатувався, зберігався станом на 20 травня 2019 року становить 69 612,05 грн. З урахуванням викладено просив стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 46 286,05 грн. Крім того, позивач вважає що внаслідок бездіяльності обох відділів державної виконавчої служби позивачу завдано також моральну шкоду, яку він оцінює 70 000,00 грн. (а. с. 1 - 6).

Відповідач Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у своєму відзиві заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження №56758036 про стягнення з ОСОБА_1 коштів. 06.10.2010 року державним виконавцем накладено арешт та оголошено заборону на відчуження автомобіля GEELY, д.н. НОМЕР_1 , зареєстрованим за ОСОБА_1 06.09.2010 року державним виконавцем оголошено автомобіль в розшук. 29.05.2013 року на адресу Олександрійського ДВС надійшов лист про те, що СП ДПС «Золотоноша» 21.05.2013 року затримано вказаний автомобіль, та транспортний засіб знаходиться на спеціальному майданчику ДП МВС «Черкаси-Інформ-Ресурси» при МВС України Черкаської обл. за адресою: Визволення, 68, м. Золотоноша, Черкаська обл. В зв`язку з чим державним виконавцем винесено постанову, якою Відділ Золотоніського районного управління юстиції доручено здійснити опис та арешт майна, а саме автомобіля GEELY, д.н. НОМЕР_1 . 13.01.2014 року на адресу Олександрійського ДВС надійшов лист про те, що СП ДПС «Золотоноша» 21.05.2013 року затримано вказаний автомобіль, та транспортний засіб знаходиться на спеціальному майданчику ДП МВС «Черкаси-Інформ-Ресурси» при МВС України Черкаської обл. 20.03.2014 року Відділу Золотоніського районного управління юстиції доручено здійснити опис та арешт майна, а саме автомобіля GEELY, д.н. НОМЕР_1 . 31.08.2017 року на адресу Олександрійського ДВС надійшла відповідь Золотоніського ДВС, де зазначено, що спеціальний майданчик ДП МВС «Черкаси-Інформ-Ресурс» при МВС Черкаської обл., який знаходився по вул . Визволення , 68 , ліквідовано. 18.10.2017 року державним виконавцем на адресу Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області направлено доручення, яким доручено провести опис майна божника, а саме автомобіль GEELY, д.н. НОМЕР_1 , за адресою: вул. Благовісна, 144/1, м. Черкаси . Державним виконавцем на адресу ДП МВС України «Інформ-Ресурси» неодноразово направлялись листи про надання інформації відносно фактичного місцезнаходження автомобіля GEELY, д.н. НОМЕР_1 . 23.10.2017 року на адресу Відділу надійшла відповідь, що автомобіль знаходиться за адресою: вул. Л.України, 21, м. Черкаси. 25.10.2017 року державним виконавцем, після встановлення місця знаходження автомобіля, на адресу Центрального ВДВС м. Черкаси направлено доручення про опис майна боржника, а саме: автомобіля GEELY, д.н. НОМЕР_1 , за адресою: вул . Л .України, 21, м . Черкаси . В зв`язку з викладеним випливає, що державним виконавцем Олександрійського ДВС вживались дії щодо звернення стягнення на автомобіль GEELY, д.н. НОМЕР_1 . На виконання доручення від 25.10.2017 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Черкаси 23.11.2017 року проведено опис та арешт автомобіля GEELY, д.н. НОМЕР_1 . 06.12.2017 року державним виконавцем Олександрійського ДВС винесено постанову про передачу виконавчих проваджень до Центрального ВДВС м. Черкаси. 28.12.2017 року матеріали виконавчих проваджень повернуто на адресу Олександрійського ДВС для усунення недоліків. 21.05.2018 року державним виконавцем Олександрійського ДВС винесено постанову про передачу виконавчих проваджень до Центрального ВДВС м. Черкаси, після чого 18.06.2018 року винесені постанови про прийняття виконавчих проваджень. 07.08.2018 року державним виконавцем повторно проведено опис автомобіля та 13.08.2018 року направлено копію сторонам. Державним виконавцем після закінчення терміну на добровільне визначення вартості майна сторонами 13.09.2018 року винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 04.10.2018 року на адресу відділу надійшов звіт про проведення незалежної оцінки, згідно якого станом на 24.08.2018 року вартість автомобіля складає 31100,00 грн. 05.10.2018 року за вихідним номером №33733 на адресу сторін направлено висновок про визначення вартості майна. 08.10.2018 року державним виконавцем на адресу ДП «СЕТАМ» направлено заявку на реалізацію арештованого майна. 04.01.2019 року на адресу відділу надійшов протокол №377183 про проведені електронні торги, відповідно до якого ціна продажу становить 23 325,00 грн. Отже, боржником не доведено факт вини виконавчої служби, що спричинила йому моральну та матеріальну шкоду. ОСОБА_1 не вказано, яку норму закону порушено державним виконавцем. Висновком експерта, наданим до позовної заяви ОСОБА_1 ,визначено лише середню ринкову вартість автомобіля GEELY без врахування фактичного технічного стану, величини пробігу, тощо. В зв`язку з чим не можливо використовувати визначення даної вартості станом на 22.05.2013 року, так як не враховано технічні дані саме автомобіля, що належить ОСОБА_1 . Натомість згідно звіту ФОП ОСОБА_3 від 24.09.2018 року визначена вартість автомобіля 31 100,00 грн., враховуючи його технічні характеристики та пробіг. Жодним рішенням суду не визнано, що шкода ОСОБА_1 завдана незаконними рішення, дією чи бездіяльністю органів ДВС та його посадовими особами (а. с. 66 - 72).

Відповідач Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у своєму відзиві заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що у відділі на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження №39976041 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на загальну суму 142260,94 грн. 06.09.2010 року держаним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. 13.09.2010 року винесено постанову про розшук майна божника, а саме: автомобіля GEELY, д.н. НОМЕР_1 . 29.05.2013 року до відділу надійшло повідомлення ДАІ м. Золотоноша від 21.05.2013 року про те, що вказаний транспортний засіб затримано та доставлено на спеціальний майданчик ДП МВС «Черкаси-Інформ-Ресурси» при МВС України Черкаської обл. за адресою: Визволення, 68. 31.05.2013 року державним виконавцем направлено постанову (доручення) до Відділу ДВС Золотоніського районного управління юстиції про опис та арешт майна, а саме: автомобіля GEELY, д.н. НОМЕР_1 , та передати його на зберігання АТ «УкрСиббанк» (стягувач), м. Кіровоград, вул. Пашутінська, 30. Відповідь не надходила. 21.03.2014 року державним виконавцем повторно направлено постанову (доручення) до Відділу ДВС Золотоніського районного управління юстиції про опис та арешт майна. Відповідь не надходила. 17.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено до виконання головному бухгалтеру ПФУ м. Олександрії. 18.08.2017 року державним виконавцем було повторно направлено запит до Золотоніського ДВС, в якому просить повідомити про причини невиконання постанови від 21.03.2014 року про опис та арешт майна, а саме автомобіль GEELY, д.н. НОМЕР_1 . 31.08.2017 року надійшла відповідь, згідно якої, спеціальний майданчик ДП МВС «Черкаси-Інформ-Ресурси» при МВС Черкаської обл., який знаходився по вул . Визволення, 68 , ліквідовано, відомості про транспортні засоби, які зберігались на майданчику, можна отримати у ДП МВС України «Інформ-Ресурси», за адресою: м . Черкаси , вул. Благовісна, 144 /1. 18.10.2017 року державним виконавцем на адресу Центрального ВДВС м. Черкаси направлено доручення провести опис автомобіля боржника. 23.10.2017 року до Олександрійського ДВС надійшло повідомлення від Черкаської філії ДП «Інформ-Ресурс» про те, що транспортний засіб Джилі, днз НОМЕР_1 , перебуває за адресою: вул. Лесі Українки, 21 . 25.10.2017 року державним виконавцем Олександрійського ДВС направлено доручення до Центрального ВДВС м. Черкаси про опис та арешт автомобіля боржника. 23.11.2017 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Черкаси складено акт опису та арешт автомобіля Джилі, днз НОМЕР_1 . 06.12.2017 року виконавче провадження передано до Центрального ВДВС м. Черкаси. 28.12.2017 року матеріали виконавчих проваджень повернуті на адресу Олександрійського МРВ ДВС без прийняття до виконання. 21.05.2018 року Олександрійський ДВС повторно передав виконавче провадження до Центрального ВДВС м. Черкаси. Станом на дату підготовки відзиву виконавчі провадження по стягненню заборгованості з ОСОБА_1 в Олександрійському МРВ ДВС не перебувають, так як передані на виконання до Центрального ВДВС м. Черкаси. Оскільки, позивач не довів факт заподіяння йому матеріальних збитків та моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а також, що шкода заподіяна діями (бездіяльністю) відповідача, то позовні вимоги не підлягають задоволенню (а. с. 138 - 141).

Відповідач Державна казначейська служба України подала відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що казначейство є центральним органом виконавчої влади, юридичною особою і тому відповідає лише за виконання свої зобов`язань та не відповідає за зобов`язання інших юридичних та фізичних осіб (ст. 96 ЦК України, відповідно до якої юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями). Казначейство не є розпорядником коштів Державного бюджету України. Зі змісту позовних вимог вбачається, що Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдало, а тому відповідно до Конституції України, ЦК України, Казначейство не повинно нести обов`язок з відшкодування будь-якої шкоди, завданої позивачу діями органів державної виконавчої служби, а позов поданий до Казначейства є безпідставним та необґрунтованим. Враховуючи викладене просить відмовити у задоволені позовних вимог по даній справі у повному обсязі (а. с. 152 - 154).

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав та просив задовольнити. Додатково пояснив, що у зв`язку з наявністю заборгованості за кредитним договором у 2013 році виконавчою службою було накладено арешт та вилучено в нього автомобіль. Він доглядав за хворою матір`ю тому не мав фізичної змоги звернутися в м. Черкаси до державного виконавця з приводу отримання інформації про його автомобіль. Лише в 2018 році йому стало відомо, що його автомобіль був пошкоджений і оцінений як непридатний до використання за призначенням - дуже дешево. Хоча машину було вилучено майже новою, на спідометрі було 40 000 км. Що відбувалося з автомобілем, хто його використовував після вилучення йому не відомо. Жодних повідомлень від виконавчої служби йому не надходило. Автомобілем користувався його син, який і обіцяв сплачувати по кредиту. Коли автомобіль було вилучено, син про це його повідомив. Олександрійський ВДВС повідомив, що автомобіль буде продано, а кошти отримані за нього будуть зараховані на погашення заборгованості за кредитом. Акт огляду, опису та оцінку автомобіля, а також торги він не оскаржував. В провадженні виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження. З його пенсії розміром 2 500,00 грн. щомісячно утримується 500,00 грн. в рахунок погашення заборгованості. Мізерна оцінка автомобіля ставить його у вкрай скрутне становище. Йому не відомо, де його автомобіль перебував з 2013 року і хто ним користувався. Зазначені дії відповідачів порушують його майнові права.

Представник позивача - адвокат Мірошніченко С.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та пояснив, що позивач жодного документу від виконавчої служби не отримував. При звернення до Олександрійського ВДВС йому казали чекати, всі документи будуть йому направлені. Автомобіль перебував у виконавчій службі 5 років, що з ним відбувалося невідомо. Звіт про оцінку автомобіля складено в серпні 2018 року, відповідно до якого вартість автомобіля становить 31 000 грн. Оцінку автомобіля проводила фізична особа, а не експерт. В силу життєвих обставин та віку позивач не міг контролювати, де перебувало його авто та що з ним відбувалося. На вимогу позивача було проведену оцінку авто експертом Гладких С.І. який має відповідну кваліфікацію. Тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Оскільки державні виконавці не виконали свого обов`язку щодо реалізації транспортного засобу у строки передбачені законодавством, довели стан автомобіля до непридатного до використання. Оцінка авто не відповідає ринковій вартості на момент накладення арешту. Перелічені дії державних виконавців значно погіршили матеріальний стан позивача.

Представник відповідача Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Купчин О.С. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Додатково пояснила, що виконавча служба несе відповідальність за не вчинення дій або вчинення незаконних дій. Оскільки, позивачем не зазначено і не доведено, яку саме норму було порушено виконавчою службою, то просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення проти нього, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.1 і ч.2 статті 18 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Дії державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження повинні проводитися у відповідності до вимог чинного законодавства.

Судом встановлено, що в Олександрійському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області перебувало зведене виконавче провадження №39976041 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на загальну суму 142 260,94 грн. В межах зазначеного виконавчого провадження 06.09.2010 року державним виконавцем винесено постанову про оголошення розшуку майна боржника ОСОБА_1 та 06.10.2010 року державним виконавцем постановою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: автомобіль Geely, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_3 .

Листом від 08.01.2014 року №45 Управління міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повідомило Олександрійський ВДВС, що 21.05.2013 року співробітниками Золотоніського взводу ДПС при УДАІ УМВС на СП ДПС «Золотоноша» (121 км. а/д Бориспіль- Запоріжжя ) було затримано автомобіль Geely, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 . Даний транспортний засіб направлено до спеціального платного майданчику ДП МВС «Черкаси-Інформ-Ресурси» при МВС України Черкаської області за адресою: вул. Визволення , 68 , м. Золотоноша, Черкаська область.

23 листопада 2017 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області на виконання доручення Олександрійського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області складено постанову про опис та арешт майна, а саме: автомобіля Geely, д/н НОМЕР_1 .

В подальшому зведене виконавче провадження відносно ОСОБА_1 Олександрійським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області передано для подальшого виконання та прийнято до виконання Центральним ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області.

В межах зазначеного виконавчого провадження 03 серпня 2018 року начальником Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області скасовано постанову від 23 листопада 2017 року про опис та арешт майна, а саме: автомобіля Geely, д/н НОМЕР_1 , у зв`язку з чим державним виконавцем 07 серпня 2018 року складено нову постанову про опис та арешт зазначеного автомобіля.

На вимогу державного виконавця ФОП ОСОБА_3 складено звіт №DVS-180924-01 від 24.09.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля GEELY MK, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , становить 31100,00 грн.

В подальшому, зазначений автомобіль було реалізовано на електронних торгах за ціною 23 325,00 грн., що підтверджується протоколом №377183 проведення електронних торгів від 20.12.2018 року.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, за змістом ст. 1166 ЦК України, для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Тобто, позивач одночасно з поданням позову повинен був подати суду докази на підтвердження завдання йому шкоди незаконними діями або бездіяльністю відповідачів, а також докази на підтвердження розміру такої шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині, позивач посилався на висновок експерта №35.2019 авто-товарознавчого дослідження по визначенню середньої ринкової вартості GEELY, моделі JL7162, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного 21 травня 2019 року.

За змістом ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Із зазначеного висновку вбачається, що він складений експертом без безпосереднього дослідження автомобіля та без врахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов у яких він експлуатувався та зберігався.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 110 ЦПК України).

За приписами ч. ч. 1 - 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки, наданий позивачем висновок експерта №35.2019 авто-товарознавчого дослідження по визначенню середньої ринкової вартості GEELY, моделі JL7162, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складений 21 травня 2019 року, виконаний експертом без дослідження автомобіля та без врахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов у яких він експлуатувався та зберігався на момент проведення дослідження, то суд приходить вбачає, що висновок експерта про ринкову вартість автомобіля станом на 22 травня 2013 року та станом на 20 травня 2019 року ґрунтується на припущеннях.

При цьому, ч. 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд відхиляє зазначений висновок експерта як доказ на підтвердження позовних вимог розміру завданих матеріальних збитків.

Також, суд звертає увагу, що позивач протягом здійснення виконавчого провадження відносно нього жодні дії чи бездіяльність державних виконавців не оскаржував, в тому числі не оскаржував постанови державних виконавців про опис та арешт автомобіля, звіт щодо визначення ринкової вартості автомобіля в межах виконавчого провадження та результати електронних торгів з продажу автомобіля.

Враховуючи встановлені у справі обставини та зазначені норми права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів того, що йому було завдано матеріальної шкоди в розмірі 46 286,05 грн. та доказів визнання в установленому законом порядку незаконними дій (бездіяльності) державних виконавців під час здійснення виконавчого провадження відносно позивача.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ст. 1167 ЦК України).

Так як позивачем не доведено, що відповідачами були порушені його права та охоронювані законом інтереси, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 70 000,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову та у зв`язку з відмовою у позові не підлягають відшкодуванню витрати позивача, понесені на оплату вартості експертизи у розмірі 550,00 грн. Інші учасники справи щодо відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, до суду не зверталися, а тому суд вважає, що судові витрати у цій справі слід залишити по фактично понесеним.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 ) до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, буд. 138, код за ), Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса місцезнаходження: м. Черкаси, проспект Хіміків, 50, кім. 515, код за ), Державної казначейської служби України (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, код за ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ), про відшкодування шкоди завданої майну та відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 31 січня 2020 року.

Суддя О.В. Авраменко