Справа № 487/7608/19
Провадження № 2/487/555/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

04.02.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря Кожина В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 25 % від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач вказала, що 03.03.2016 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Заводським відділом ДРАЦС ММУЮ. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . З березня 2019 року шлюбні відносини з відповідачем припиненні через постійні сварки, різні погляди на сімейне спільне життя та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим. Крім того, з червня 2019 року відповідач перестав надавати допомогу на утримання дитини, у зв`язку з чим змушена була звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні не була присутньою, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судовому засіданні не був присутнім, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв, клопотань та відзив від нього до суду не надходили, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що 03 березня 2016 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_2 , актовий запис № 62.

Між сторонами припинені шлюбні відносини внаслідок відсутності взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться з березня 2019 року.

Таким чином, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам позивача. Вимоги про поділ майна не заявлені. А за такого вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом статті 18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (частина 1 статті 181 СК України).

Якщо така домовленість відсутня аліменти визначаються судом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК України).

Згідно із частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частиною 2 статті 182 СК України).

Судом встановлено, що сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються копією свідоцтва про народження, виданого 06.10.2016 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області серія НОМЕР_1 .

Як вбачається з довідки, яка видана директором ЖКП ММР «Бриз» 07.09.2019 року за вих. № 1271, дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

З урахуванням викладеного, виходячи з засад розумності та справедливості, заявлених позивачем вимог, враховуючи те, що відповідач, який неодноразово викликався в судове засідання, не надав заперечень проти позову, доказів про наявність у нього інших утриманців, або інших обставини, що можуть вплинути на розмір аліментів, який просить стягнути позивач, та те, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 10.10.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 840,80 грн., а на користь позивача - судові витрати з оплати судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК, ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03 березня 2016 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , актовий запис № 62, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кам`янець-Подільський Хмельницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків: відомості відсутні.

ОСОБА_6 Т. ОСОБА_7 . ОСОБА_8