У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» про здійснення процесуального правонаступництва позивача та заміну стягувача у виконавчому листі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.11.2015 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 2706/0408/88-223-Z-1 від 29.04.2008 року - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,40 кв.м., що складається з двох кімнат, жилою площею 29,80 кв.м., шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк».

28.01.2020 року представник Товариства звернувся до суду з заявою про здійснення процесуального правонаступництва позивача та заміну стягувача у виконавчому листі, мотивуючи це тим, що 21.12.2019 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2113/К, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» передав у власність ТОВ «ФК «Фактор Плюс» права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, зазначених у Додатку №2 до цього Договору, серед яких є і ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . У зв`язку з вищевикладеним, заявник просить здійснити процесуальне правонаступництва позивача у справі з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Фактор Плюс» та замінити стягувача за виконавчими листами з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Фактор Плюс».

У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Суд вважає можливим розглядати заяву у відсутності сторін.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.11.2015 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 2706/0408/88-223-Z-1 від 29.04.2008 року - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,40 кв.м., що складається з двох кімнат, жилою площею 29,80 кв.м., шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк».

28.01.2020 року представник Товариства звернувся до суду з заявою про здійснення процесуального правонаступництва позивача та заміну стягувача у виконавчому листі, мотивуючи це тим, що 21.12.2019 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2113/К, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» передав у власність ТОВ «ФК «Фактор Плюс» права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, зазначених у Додатку №2 до цього Договору, серед яких є і ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищевикладеним, представник Товариства просить здійснити процесуальне правонаступництва позивача у справі з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Фактор Плюс» та замінити стягувача за виконавчими листами з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Фактор Плюс».

Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору:

- купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК);

- дарування (ч.2 ст.718 ЦК);

- факторингу (гл73 ЦК).

Згідно із ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження».

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Згідно із ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що заява представника Товариства підлягає задоволенню, а стягувач у виконавчому провадженні підлягає заміні на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс».

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» про здійснення процесуального правонаступництва позивача та заміну стягувача у виконавчому листі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки- задовольнити.

Замінити сторону стягувача у виконавчому листі по виконанню рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13.11.2015 року по цивільній справі № 754/12565/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме у виконавчому листі, з ПАТ "Дельта Банк" на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 03 лютого 2020 року.

Суддя О.В.Лісовська