ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року

м.Суми

Справа №592/3002/20

Номер провадження 22-ц/816/2288/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Азімут»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Азімут» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2020 року в складі судді Котенко О.А., ухваленого у м. Суми, -

в с т а н о в и в :

02 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Азімут» (далі ТОВ «ВП «Азімут»), вимоги якого уточнив та просив скасувати накази відповідача №11 від 28 січня 2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, № 9-к від 03 лютого 2020 року «Про припинення трудового договору» на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, поновити на посаді токаря 4 розряду, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 лютого 2020 року, моральну шкоду у розмірі 30000 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 12 лютого 2019 року заявник працював на посаді токаря 4 розряду, проте фактично виконував роботу, не обумовлену трудовим договором. Водночас, до призначення на посаду токаря 4 розряду заявник пройшов вступний та первинний інструктаж та навчання з отримання знань відповідних нормативних документів. На думку позивача, у відповідача відсутні докази переведення його з одного структурного підрозділу підприємства до іншого, а відтак відсторонення від роботи внаслідок відмови проходження первинного інструктажу та зобов`язання пройти первинний інструктаж через 11 місяців після вступу до роботи на посаду токаря є незаконним. При цьому, будь-яких порушень трудової дисципліни з його сторони не було, а оголошення догани та подальше припинення трудових відносин було наслідком неприязних стосунків з начальником виробництва ОСОБА_2 .

Так, підставою для припинення трудового договору за наказом № 9-к від 03 лютого 2020 року стала доповідна записка начальника виробництва ОСОБА_2 від 29 січня 2020 року про відмову працівника виконувати інструктаж з питань охорони праці та стажування, яка по своїй суті не відрізняється від доповідної записки, складеної на день раніше 28 січня 2020 року, яка була передумовою для оголошення догани за наказом № 11 від 28 січня 2020 року. Заявник вважає, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за одне і те ж саме порушення з метою встановлення повторюваності правопорушень та подальшого звільнення.

Зазначені неправомірні дії мали наслідком погіршення стану здоров`я заявника, зниження імунітету організму та звернення до лікаря. Крім того, через втрату роботи позивач перебував у стані психологічного шоку, йому завдано моральних страждань, які заявник оцінив у 30000 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано наказ ТОВ «ВП «Азімут» № 11 від 28 січня 2020 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Скасовано наказ ТОВ «ВП «Азімут» № 9-к від 03 лютого 2020 року про припинення трудового договору на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України з ОСОБА_1 та звільнення з роботи.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді токаря 04 розряду ТОВ «ВП «Азімут».

Стягнуто з ТОВ «ВП «Азімут» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 82587, 52 грн. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів, 500 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ТОВ «ВП «Азімут» на користь держави 2522,40 грн судового збору.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді токаря 04 розряду ТОВ «ВП «Азімут» та в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць у розмірі 9603,20 грн з наступним утриманням з цієї суми податків та обов`язкових платежів.

В апеляційній скарзі ТОВ «ВП «Азімут» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач пройшов вступний інструктаж як токар, проте був помилково допущений до роботи як оператор верстатів з програмним керуванням, після чого 27 січня 2020 року був відсторонений від виконання цієї роботи. Первинний інструктаж позивач не проходив. Для виправлення помилки роботодавцем було вирішено зобов`язати позивача пройти первинний інструктаж та стажування як токаря, від чого працівник 28 та 29 січня 2020 року відмовився та за що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. На думку відповідача, вимоги про проходження позивачем первинного інструктажу є законними, оскільки він токарем жодного дня фактично не працював. Звертає увагу, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності 28 та 29 січня 2020 року, оскільки він порушив наказ про проходження первинного інструктажу та стажування двічі. Також вказує, що суд вийшов за межі позовних вимог, фактично визнавши трудові правовідносини безстроковими, так як позивач приймався на роботу за строковим трудових договором.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Ейсмонт Є.А. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Погоджується з висновками суду першої інстанції, а мотиви апеляційної скарги вважає безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що у день прийняття позивача на роботу з ним був проведений вступний інструктаж, а первинний інструктаж був проведений як з оператором верстатів з програмним керуванням, тобто працівником було виконано всі вимоги нормативних документів роботодавця. Вважає незаконним відсторонення позивача від роботи, оскільки доказів переміщення ОСОБА_1 на інше робоче місце, тобто доручення виконання обов`язків на токарному станку, відповідач суду не надав. Також відповідачем не доведено, що позивач відлучався з робочого місця, про що також не зазначено у доповідних записках від 28 та 29 січня 2020 року. Погоджується з висновком суду про подвійне притягнення заявника до дисциплінарної відповідальності за одне і те ж порушення, а стосовно доводів апеляційної скарги про вихід суду за межі заявлених позовних вимог вказує, що факт зобов`язання позивача пройти первинний інструктаж та стажування за 14 днів до закінчення строкового трудового договору свідчить про безстрокові трудові правовідносини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників відповідача адвокатів Марченко І.В., Марченко І.І., представника позивача адвоката Ейсмонта Є.А., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 12 лютого 2019 року до 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу токарем 4-го розряду за строковим трудовим договором в ТОВ «ВП «Азімут».

Сторони визнають, що ОСОБА_1 фактично був допущений до роботи і працював оператором станків з програмним керуванням.

Як вбачається з Журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці ТОВ «ВП «Азімут», ОСОБА_1 був проведений вступний інструктаж в день його прийняття на роботу як токарю 4-го розряду (т. 1 а.с. 98-100).

Майстер виробництва ТОВ «ВП «Азімут» ОСОБА_3 провів первинний інструктаж з ОСОБА_1 як з оператором верстатів з програмним керуванням, ознайомив позивача з інструкцією №23 з охорони праці для оператора верстатів з програмним керуванням, про що було зроблено запис №647 від 14.02.2019 року у журналі з охорони праці (т. 1 а.с. 175-178).

Таким чином, ОСОБА_1 пройшов вступний інструктаж як токар, первинний інструктаж як оператор і був допущений до роботи як оператор верстатів з програмним керуванням та працював за професією оператора верстатів з програмним керуванням.

Протоколом засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці від 26 березня 2019 року № 11 зафіксовано факт перевірки знань токаря 4 розряду ОСОБА_1 вимог інструкцій з охорони праці : №6 для працюючих на металообробних верстатах; №9 Про заходи пожежної безпеки; №10 з електробезпеки неелектричного персоналу; №16 Надання першої долікарської допомоги при нещасних випадках; №17 при виконанні вантажно-розвантажувальних робіт; №20 при роботі на заточувальних верстатах № НОМЕР_1 при роботі на свердлувальних верстатах; № НОМЕР_2 для оператора верстатів з ПК; №26 для токаря; №27 під час виконання робіт на фрезувальних верстатах; № НОМЕР_3 під час виконання робіт на шліфувальних верстатах; №53 для різальника на пилах, верстатах і ножівках; НПАОП 11.1-1.01-08 «Правила безпеки в нафтогазовидобувній промисловості України № НПАОП 0.00-1.68-13 «Правила охорони праці на холодній обробці металів» в частині виконання робіт для працюючих на металообробних верстатах (т. 1 а.с. 116-117).

17 січня 2020 року інженером з охорони праці ТОВ «ВП «Азімут» ОСОБА_4 було виявлено порушення і видано припис начальнику виробництва № 5 від 17 січня 2020 року про усунення порушень проведено інструктаж та допуск до роботи по інструкції № 23 для оператора верстатів з ПК ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , але ці особи згідно кадрових документів обліковуються за професією як токар (т. 1 а.с. 179).

Наказом № 6 від 20 січня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани за невиконання обов`язків, покладених трудовим договором, без попередження та погодження з керівником залишення робочого місця і працюючого верстату 09 та 10 січня 2020 року, за керування краном без допуску до управління краном (т. 1 а.с. 26-27, 144-158).

Наказом від 27 січня 2020 року № 8 позивача відсторонено від роботи на верстатах з програмним керуванням та зобов`язано пройти первинний інструктаж як токар 4-го розряду та стажування протягом 10 змін (т. 1 а.с. 183).

В доповідних записках майстра ТОВ «ВП «Азімут» ОСОБА_6 , начальника виробництва ОСОБА_2 від 28 січня 2010 року зазначено, що 28 січня 2020 року ОСОБА_1 відмовився зайняти робоче місце, де йому потрібно провести первинний інструктаж та стажування, протягом робочого дня перебував на підприємстві без нагляду та допуску до роботи (т. 1 а.с. 186, 187).

Письмові пояснення ОСОБА_1 відсутні (т. 1 а.с. 189).

Наказом № 11 від 28 січня 2020 року за відмову виконувати наказ № 8 від 27 січня 2020 року «Про проведення первинного інструктажу з питань охорони праці, стажування» ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено преміальних виплат у розмірі 100% за результатами роботи за січень 2020 року. В наказі зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 4 Правил внутрішнього трудового розпорядку, п.п. 1.3, п.п. 1.6.1, п. 3 робочої інструкції № 6 «з охорони праці для працюючих на металообробних верстатах», ст.139 КЗпП України. Підставою для наказу зазначені доповідні записки начальника виробництва від 28 січня 2020 року та акт про відмову працівника від надання пояснень(т. 1 а.с. 28-29).

Про факт відлучення позивача ОСОБА_1 з робочого місця без дозволу керівника в доповідній записці від 28 січня 2020 року не зазначено.

Наказом № 9-к від 03 лютого 2020 року ОСОБА_1 звільнено за п. 3 ст. 40 КЗпП України з 03 лютого 2020 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку (т. 1 а.с. 195).

Підставою для звільнення позивача в наказі зазначені доповідні записки начальника виробництва від 29 та 30 січня 2020 року, накази № 6 від 20 січня 2020 року та № 11 від 28 січня 2020 року про оголошення ОСОБА_1 догани за порушення трудової та виробничої дисципліни, акт від 29 січня 2020 року про відмову працівника від надання пояснень.

Доповідна записка начальника виробництва Чуба І.О. від 29 січня 2020 року про відмову працівника виконувати інструктаж з питань охорони праці, стажування, що передбачено внутрішніми розпорядчими документами (наказом № 8 від 27 січня 2020 року) (т. 1 а.с. 192) по змісту не відрізняється від доповідної записки, складеної 28 січня 2020 року (т. 1 а.с. 187), яка стала підставою для оголошення догани за наказом № 11 від 28 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доповідної записки від 30 січня 2020 року, яка зазначена як підстава для звільнення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 пройшов вступний інструктаж як токар і первинний інструктаж як оператор, був допущений до роботи як оператор верстатів з програмним керуванням та працював за цією ж професією, тому відсторонення позивача від роботи внаслідок відмови від проходження первинного інструктажу та зобов`язання пройти первинний інструктаж через 11 місяців після прийняття на роботу є незаконним. Також суд виходив з того, що наказ чи розпорядження про переведення позивача на роботу за іншою професією чи посадою не видавався, а невиконання роботодавцем обов`язку з проведення первинного інструктажу та документальна фіксація цього процесу в строки, обумовлені нормативно-правовими актами, не може ставитись у вину найманому працівнику. Таким чином, суд дійшов висновку про незаконність наказу №11 від 28 січня 2020 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а наказ № 9-к від 03 лютого 2020 року стосується тих же дій працівника щодо відмови виконувати інструктаж з питань охорони праці і проходити стажування 29 січня 2020 року. На думку суду, відповідачем не було враховано законність застосування до позивача попередніх дисциплінарних стягнень та законність вимог пройти інструктаж з питань охорони праці та стажування за наказом № 8 від 27 січня 2020 року, тому наказ про його звільнення незаконний. Крім того, суд дійшов висновку про безстроковий характер трудових правовідносин між сторонами, стягнув з відповідача середній заробіток, виходячи з середньоденної заробітної плати на рівні 480,16 грн, а також оцінив моральні страждання заявника у 500 грн.

Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновками суду першої інстанції в частині допущених відповідачем порушень трудових прав позивача та їх поновлення шляхом скасування оскаржуваних наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди та допущення негайного виконання судового рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 . Висновки місцевого суду в цій частині повністю відповідають встановленим у справі обставинам, вимогам матеріального і процесуального закону, а встановлені судом обставини порушення трудових прав позивача заявником апеляційної скарги як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді належними доказами не спростовані, зводяться до переоцінки доказів, яким суд дав належну правову оцінку, повно та всебічно встановивши обставини справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що допущені роботодавцем помилки у процедурі допуску працівника до виконання посадових обов`язків не можуть усуватися за рахунок порушення гарантованих трудовим законодавством прав працівника.

Водночас, вирішуючи питання про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та допускаючи негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць суд першої інстанції не врахував, що між працівником та роботодавцем склались строкові трудові правовідносини на основі контракту.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу токарем 4-го розряду за строковим трудовим договором з 12 лютого 2019 року до 10 лютого 2020 року включно.

Згідно зі ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором такий же, як і за безстроковим, але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений, зокрема у наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформляється цей трудовий договір.

Підставами припинення трудового договору є: закінчення строку (п. 2 і п. 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення (п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України).

Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договору або підписав строковий трудовий договір. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, судовий захист трудових прав позивача шляхом його поновлення на посаді токаря 4-го розряду не має наслідком автоматичне продовження трудових правовідносин між сторонами після закінчення строку дії контракту. Відтак, на думку апеляційного суду, у даному випадку середній заробіток за час вимушеного прогулу обмежується строком дії контракту, а не датою ухвалення судового рішення, що характерно для безстрокових трудових правовідносин.

Беручи до уваги середньоденну заробітну плату позивача, яка становить 480,16 грн, період вимушеного прогулу, який з 04 по 10 лютого 2020 року складає 6 днів, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 2880,96 грн (480,16 * 6), а не 82587,52 грн, як помилково вважав суд першої інстанції.

Таким чином, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2020 рокув частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні.

Відповідно, до негайного виконання не може бути допущене рішення суду першої інстанції щодо стягнення середнього заробітку за один місяць, а тому абзац 9 резолютивної частини рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2020 рокуслід виключити.

На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно провести розподіл судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції.

Оскільки майнові вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за наслідками апеляційного перегляду судового рішення задовольняються частково, на 3,48 %, ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому ТОВ «ВП «Азімут» за рахунок держави підлягає компенсації 1217,31 грн судового збору за подання апеляційної скарги в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Азімут» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2020 рокув частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Азімут» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 2880 грн 96 коп. з утримання з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Азімут» 1217 грн 31 коп. судового збору за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виключити з резолютивної частини рішення абзац 9 щодо негайного виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: Т.А. Левченко

С.С. Ткачук