ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року

м. Харків

справа № 638/4701/20

провадження № 22-ц/818/6042/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач : Харківська міська рада,

відповідач : ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Міхно Лілії Олегівни, яка діє в інтересах Харківської міської ради, на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 2 листопада 2020 року, постановлену у складі судді Шестак О. І.,

У С Т А Н О В И В :

Двадцять шостого березня 2020 року ОСОБА_2 , діючи в інтересах Харківської міської ради, звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради (надалі ХМР) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 78908, 01 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102, 01 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 2 листопада 2020 року справа передана на розгляд Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Суд першої інстанції керувався ч.1 ст.27, ч.6 ст.187 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) та виходив з того, що відповідач - фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіального належить до юрисдикції Комінтернівського районного суду м. Харкова. Правила виключної підсудності не поширюються на спір щодо стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за користування нерухомим майном.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , діючи в інтересах ХМР, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до Дзержинського районного суду міста Харкова для розгляду по суті. Посилається на порушення судом норм процесуального права. А саме, на те, що за правилами ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Дійсний спір стосується стягнення орендної плати за використання земельної ділянки, на якій розташована належна ОСОБА_1 нежитлова будівля, без укладення договору оренди. Тобто спір стосується нерухомого майна і до нього підлягають застосуванню правила виключної підсудності.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як установлено судовим розглядом і вбачається з матеріалів справи, представник ХМР у березні 2020 року звернулася до ОСОБА_1 з позовом, у якому просила стягнути з відповідача 78908 грн 1 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати (а.с. 2-7).

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 і ТОВ «ПОСТУМ» належать нежитлові приміщення в нежитлових будівлях літ. «Д-2» (раніше літ. «А-2»), літ. «Г-1», літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_2 . Набувши право власності на нежитлові приміщення, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, ОСОБА_1 речові права на зазначену земельну ділянку не оформила, але використовує її. Відповідач безпідставно зберегла у себе кошти, які мала сплатити за користування нею, тому з неї на підставі ст. 1212 ЦК України належить стягнути заборгованість зі сплати орендної плати за землю.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою (ч.1 ст. 30 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи, що ХМР просить стягнути з відповідача несплачену орендну плату за користування земельною ділянкою комунальної форми власності, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спір виник не з приводу нерухомого майна. Визначальним тут виступає використання ОСОБА_1 об`єкту нерухомого майна, а саме, земельної ділянки та не сплата коштів за таке використання.

Отже, апеляційну скаргу представника ХМР належить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції від 02.11.2020 скасувати, справу направити до Дзержинського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міхно Лілії Олегівни, яка діє в інтересах Харківської міської ради, задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 2 листопада 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук