У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

за участі:

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 через свого представника звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню повністю.

Заяву мотивує тим, що 25 листопада 2009 року Дніпровським районним судом м. Києва по справі № 2-292/1-09 винесено рішення яким позов ПАТ «Укрсиббанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно суму боргу за наданий споживчий кредит від 06 квітня 2007 року № 0 в розмірі 159 342,49 грн. Заявником було виконано рішення суду в повному обсязі та сплачено всі кошти, що підтверджується квитанціями. Таким чином, у заборгованість за виконавчим документом відсутня. Також, боржник в своїй заяві посилається на ту обставину, що закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, у зв`язку з даних підстав виконавчий лист також не підлягає виконанню.

01 грудня 2020 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» подав відзив на заяву в якій просив відмовити в задоволенні заяви боржника ОСОБА_2 в повному обсязі з наступних підстав. Єдиним належним та допустимим доказом щодо виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2009 року, яке набрало законної сили повинна бути постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Подав відзив на заяву в якій просив відмовити в задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-2921/1, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2009 року позов АКІБ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором кредиту задоволено. Стягнуто на користь АКІБ «Укрсиббанк» солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суму боргу за надання споживчого кредиту № 0 від 06 квітня 2007 року в розмірі 159 342,49 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 1 593,42 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. (а.с. 44-46).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2010 року розстрочено виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва по цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 161055,91 грн в такому порядку: до 01.01.2011 року - 18000 грн. до 01.01.2012 року - 47000 грн.. до 01.01.2013 року - 47000 грн., до 01.01.2014 року - 49055,91 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», за участю заінтересованих осіб: ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну стягувача задоволено. Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство « УкрСиббанк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у справі № 2-2921/1-09 за позовною заявою АКІБ «УкрСиббанк», до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. (а.с. 192-193).

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що ним було сплачено заборгованість за виконавчим листом № 2-2921/1 та на підтвердження цього надає ряд квитанцій про сплату заборгованості та довідку АТ «Укрсиббанк» від 02 квітня 2014 року.

Так, заявником було надано такі копії квитанцій: квитанція № 67 від 20 грудня 2010 року на суму 17 850,90 грн; квитанція № 72 від 16 березня 2011 року на суму 4 978,82 грн.; квитанція № 5 від 18 травня 2011 року на суму 7,98 грн.; квитанція № 30 від 17 червня 2011 року на суму 2 990,06 грн.; квитанція № 3 від 18 травня 2011 року на суму 3 973,29 грн.; квитанція № 46 від 17 серпня 2011 року на суму 8 967,38 грн.; квитанція №3 від 04 жовтня 2011 на суму 10 850,84 грн.; квитанція № 13584317 від 27 грудня 2011 року на суму 15 914,69 грн.; квитанція № 15376154 від 18 травня 2012 року на суму 6 936,19 грн.; квитанція № 16148378 від 16 липня 2012 року на суму 3 932,56 грн.; квитанція № 16636997 від 16 серпня 2012 року на суму 4 915,70 грн.; квитанція № 17141522 від 15 вересня 2012 року на суму 3 644,81 грн.; квитанція № 17692998 від 16 жовтня 2012 року на суму 3 421,00 грн.; квитанція № 18286855 від 14 листопада 2012 року на суму 4 827,77 грн.; квитанція на суму 10 718,61 грн.; квитанція № 19154781 від 28 грудня 2012 року на суму 143,87 грн.; квитанція № 14517330 від 14 березня 2012 року на суму 7 945,08 грн.; квитанція № 19542166 від 17 січня 2013 року на суму 975,15 грн.; квитанція № 20437098 від 21 лютого 2013 року на суму 3 924,56 грн.; квитанція № 21135002 від 21 березня 2013 року на суму 3 924,56 грн.; квитанція № 21863084 від 18 квітня 2013 року на суму 2 941,42 грн.; квитанція № 22545916 від 16 травня 2013 року на суму 1 678,53 грн.; квитанція № 23478874 від 18 червня 2013 року на суму 1 678,53 грн.; квитанція № 24450147 від 18 липня 2013 року на суму 3 924,56 грн.; квитанція № 25456019 від 15 серпня 2013 року на суму 3 940,55 грн.; квитанція № 26475195 від 17 вересня 2013 на суму 4 875,73 грн.; квитанція № 28581259 від 16 листопада 2013 на суму 6 810,04 грн. та квитанція № 29811547 від 18 грудня 2013 року на суму 12 157,35 грн. Загальна сума сплачених коштів ОСОБА_2 на погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 06 квітня 2007 року складає 158 850,53 грн.

Таким чином, вище зазначене свідчить про те, що боржником частково виконане зобов`язання перед кредитором, а саме на суму 158 850,53 грн.

Також, 02 квітня 2014 року АТ «Укрсиббанк» видав боржнику ОСОБА_2 довідку, згідно якої простроченої заборгованості за кредитним договором № 0 станом на 02 квітня 2014 року по основному боргу та процентам немає.

Згідно ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За нормою ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 частково виконав виконавчий документ № 2-2921 виданий 17 березня 2010 року, що підтверджується наданими квитанціями на загальну суму 158 850,53 грн.

Враховуючи вищевикладене, вимоги заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню частково, оскільки сумою стягнення боргу за виконавчим листом № 2-2921/1 складає 161 055,91 грн, однак боржником згідно наданих квитанцій сплачено всього 158 850,53 грн. та інших доказів, які б свідчили про сплату залишку заборгованості представником заявника та самим заявником не було надано як до заяви, так і в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 353, 432 ЦПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист № 2-2921 виданий 17 березня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва по справі № 2-2921/1 таким, що не підлягає виконанню частково, а саме в частині сплати заборгованості з ОСОБА_2 суми в розмірі 158 850, 53 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 14 грудня 2020 року.

Суддя Н.О. Яровенко