Справа № 953/8692/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря - Кіріяченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -
Представник позивачадо судового засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином, подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності, та врахувати частково сплачену відповідачем суму відшкодування у розмірі 2000 грн.
Відповідач до судових засідань не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Крім того, при ухваленні судового рішення просив врахувати сплачене ним позивачу відшкодування у сумі 4900 грн., на підтвердження чого надав квитанції.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного:
У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як вбачається з постанови Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2019, яка набрала законної сили 19.02.2019, 20.12.2018 о 18.10 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 217230» р.н. НОМЕР_1 на перехресті вул. Гв. Широнінців та вул. Дружби Народів у м. Харкові, не обрав безпечної дистанції, допустив зіткнення із автомобілем «Міцубісі» р.н. НОМЕР_2 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.13.1 ПДР України та вказаною постановою останній визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 12).
Таким чином, факт порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху України є доведеним.
Станом на час вчинення ДПТ, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не застрахована.
Власником автомобіля «Міцубісі» р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , що вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 9).
Згідно ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
23.12.2019 з метою отримання грошового відшкодування за спричинену внаслідок ДТП майнову шкоду, завдану відповідачем, ОСОБА_3 подав відповідну заяву позивачу (а.с. 20).
Крім того, позивач згідно платіжного доручення №935859 від 11.03.2019 оплатив вартість послуг аварійного комісара у сумі 800 грн. (а.с. 22)
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Таким чином, після проведення виплати регламентної виплати у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.
З урахуванням викладеного, а також визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги щодо стягнення витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Надану відповідачем квитанцію від 23.11.2020 №RC_ISR3QM50YENMVZ62P5P8L на суму 100 грн., за зазначення у ній одержувачем коштів ОСОБА_1 , - суд не враховує у якості доказу сплати страхового відшкодування (а.с.63)
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 16, 1191 ЦК України, ст. ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р., суд,-
Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, - задовольнити частково.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 18 грудня 2020 року.
Суддя -