Справа № 336/8129/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Зарютіна П.В., за участі секретарки судового засідання Когут С.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, без повідомлення (участі) сторін (учасників справи), -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 27.12.2019 звернулась до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки, завдані, як власнику транспортного засобу, у сумі 384 596,60 гривень, штрафні санкції у сумі 57 274,90 гривень, моральну шкоду у сумі 22 093,58 гривень, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом із позовною заявою, позивачкою подано заяву про забезпечення позову, згідно з якою вона просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки (у національній та іноземній валюті), що належать відповідачу, у межах ціни позову 490 521,02 гривні.

За змістом заяви, позивачка вважає, що одностороннє листування із відповідачем свідчить про те, що страхова компанія безпідставно не виплачує страхове відшкодування. Крім того, ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» виступає відповідачем у 901 справі станом на 09.12.2019.

Із посиланням на ст.149, 150, 152 ЦПК України, оскільки невжиття вказаного заходу забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, заявниця просить задовольнити заяву.

Заява про забезпечення позову розглядається в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що у вжитті заходів забезпечення позову необхідно відмовити у зв`язку із таким.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, яке допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. 1-9 цієї частини.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами, вагомість поданих доказів.

Аналізуючи надані суду документи, зважаючи на характер та предмет позову, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не обґрунтовано та не доведено належним чином, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення її прав та інтересів, за захистом яких вона звернулась до суду.

Сама по собі обставина участі відповідача у багатьох судових провадженнях не свідчить на користь задоволення заяви, тим більше, належних доказів заявницею не подано.

Сума, в межах якої заявниця просить накласти арешт на рахунки (490 521,02 гривні), відрізняється від ціни позову, вказаній у позовній заяві (473 006,08 гривень).

Крім того, в заяві не міститься відомостей про розрахункові рахунки, відкриті у банківській установі (банківських установах) відповідачем, як у національній, так і іноземних валютах, не заявлено відповідних клопотань про витребування цих відомостей.

Згідно з п. 4 вказаної Постанови Пленуму ВСУ, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, вжиття заходів забезпечення позову, а саме, накладення арешту на рахунки, може перешкодити господарській діяльності відповідача та, можливо, порушить інтереси інших осіб.

Із вказаних підстав суд дійшов висновку про те, що у забезпеченні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 149-151, 153, 247, 258- 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у забезпеченні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 до відома.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду складена та підписана 08.01.2020.

Суддя П.В. Зарютін