Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2020 Справа №607/27691/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Гнатенко І. В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явив до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 січня2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції , відповідно до актового запису за №61.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що від шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, його із відповідачкою сімейне життя не склалося через повну відсутність взаєморозуміння. З цих підстав впродовж тривалого періоду часу понад два роки вони разом не проживають , не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення.

Ухвалою судді від 13 грудня 2019 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 04 лютого 2020 року .

Відповідач відзиву на позов не подавала.

Позивач ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив задоволити їх у повному обсязі .

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала , пояснила, що на розірвання шлюбу згідна , просила ухвалити рішення під час підготовчого судового засідання .

Судом установлено :

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 29 січня 2004 року, про що зроблено запис за № 61 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що 29 січня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України видане Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 .

Через відсутність порозуміння сторони впродовж тривалого періоду часу понад два роки разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства .

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав :

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

При цьому , передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду , відповідно до вимог ч. 7 ст. 240 УПК України у формі зупинення розгляду справи і призначення подружжю - сторонам строку для примирення,який не може перевищувати 6 місяців .

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Натомість позивач стверджує ,що перебування в шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення .

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.

Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі , прийшов до переконання , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сторін є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов ОСОБА_1 - до задоволення .

Окрім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду із позовною заявою.

На підставі наведеного та статтями 4, 5, 89, 141, 200 , 206, 263, 264, 265,268, 352, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 січня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис за № 61 .

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 768,40 гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду .

Дата складення повного судового рішення - 04 лютого 2020 року.

Реквізити сторін:

Позивач : ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач : ОСОБА_2 , зареєстрована адреса місця проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка