Справа № 691/1014/20
Провадження № 2/691/484/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря судових засідань Сидоренко О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , в смт.Вільшана, Городищенського району Черкаської області померла ОСОБА_2 , після якої відкрилась спадщина на належну їй на праві власності земельну ділянку, площею 2,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:001:0949, що розташована в адмінмежах Вільшанської селищної ради та на яку вона отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЧР № 673. Державний акт, виданий на ім`я ОСОБА_2 , в даний час, втрачено, про що нею подано оголошення до газети «Вісник Городищини», яке опубліковане 10.08.2018 року, № 32. ОСОБА_2 11.09.2003 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. 08.09.2018 року вона звернулася до нотаріуса, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що належала ОСОБА_2 , проте нотаріус відмовила через відсутність у неї правовстановлюючого документу на земельну ділянку. На день смерті ОСОБА_2 , вона постійно проживала з останньою, вела спільне господарство. Враховуючи викладене, просила суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що вона постійно проживала в смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, разом із ОСОБА_2 , на день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:001:0949, що розташована в адмінмежах Вільшанської селищної ради, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає.

Суд, вислухавши представника позивача, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого 12.06.2018 року Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаської області, актовий запис №25.

Після смерті останньої відкрилась спадщина на належну їй на праві власності земельну ділянку, площею 2,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:001:0949, що розташована в адмінмежах Вільшанської селищної ради та на яку вона отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЧР № 673.

Відповідно до чинного цивільного процесуального законодавства, судом розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом вони породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Однією із позовних вимог позивача ОСОБА_1 є встановити факт, що вона постійно проживала в смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, разом із ОСОБА_2 , на день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що їй необхідно для виникнення особистих майнових прав, а саме: реалізації своїх спадкових прав.

Судом досліджено довідку виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області від 0234/1564 від 30.11.2018 року, відповідно до якої, ОСОБА_2 дійсно була постійним жителем смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області та на день смерті разом із померлою проживала ОСОБА_1 , вели спільне господарство, інші спадкоємці з померлою не проживали.

Враховуючи визнання учасниками справи вказаного факту, дослідивши додані до справи письмові докази, за відсутності у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та вважає, що позов у даній частині підлягає до задоволення.

Щодо вимог в частині визнання права власності, то, відповідно до листа Відділу у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 29-23-0.230-208/101-19 від 25.09.2019 року, копія якого знаходиться у матеріалах справи, на ім`я ОСОБА_2 видавався Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЧР № 673 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,07 га, по Вільшанській селищній раді Городищенського району, Черкаської області, кадастровий номер :02:001:0949.

Державний акт, виданий на ім`я ОСОБА_2 , в даний час, втрачено, про що позивачем опубліковано оголошення у газеті «Вісник Городищини» від 10.08.2018 року, № 32.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 в строк, встановлений діючим законодавством, спадщину за заповітом, яким ОСОБА_2 , заповіла все своє майно їй прийняла. За заявою, було відкрито спадкову справу №226/2018, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53227256 від 08.09.2018 року.

Проте, в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що належала ОСОБА_2 , відмовлено через відсутність у неї правовстановлюючого документу (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.09.2018 року).

Оскільки, нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, вона звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав.

З огляду на вище викладене, з урахуванням того, що представник відповідача позовні вимоги визнав, за відсутності відмови позивача від прийняття спадщини, ОСОБА_1 , яка, відповідно до положень ст. 1235 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом, згідно ст. 328 ЦК України, має право набути право власності на вищезгадане спадкове майно, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1235, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 81, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,

УХВАЛИВ:

позовну заяву задоволити. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала в смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, разом із ОСОБА_2 , на день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючою по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, право власності на земельну ділянку, площею 2,07 га, розташовану в адміністративних межах Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, кадастровий №:02:001:0949, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серії ЧР №673.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлений 23.11.2020 року.

Суддя В. О. Черненко