Справа № 569/7906/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Хлуд І.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Станкевича В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства-фірми «Мека» про розірвання договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики) та визнання права власності на транспортний засіб, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати договір про надання поворотної фінансової допомоги №1207/17 від 12.07.2017 року, укладений між нею та відповідачем, врахунок погашення заборгованості за Договором №1207/17 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 12.07.2017 року в розмірі 355000,00 грн. Крім того просила суд, визнати за нею право власності на предмет застави, згідно договору застави від 20.07.2017 - транспортний засіб марки SUZUKI, модель VITARA, 2017 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 липня 2017 року між нею та відповідачем було укладено договір №1207/17 про надання поворотної фінансової допомоги (позики), відповідно до якого відповідачу було надано поворотну фінансову допомогу в розмірі 400 000 гривень на строк 5 років, що еквівалентно 60 місяцям, з дати передбаченої в п.3.4 даного договору. Пунктом 5.2. договору №1207/17 від 12.07.2017 року передбачено, що позичальник повертає кошти частинами, а саме по 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. один раз у три місяці, у спосіб зазначений у п.5.1 договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором №1207/17 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 12.07.2017 року, між сторонами справи було укладено договір застави від 20.07.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О., зареєстрований в реєстрі за №555. Згідно пункту 3.1 договору застави від 20.07.2017 року, предметом застави є транспортний засіб марки SUZUKI, модель VITARA, тип - загальний легковий хетчбек В, 2017 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності Заставодавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Центром 5641 14.07.2017 року. 13 липня 2017 року позивачем перераховано на рахунок відповідача 400 000,00 грн за договором №1207/17 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 12.07.2017 року. Станом на 20 травня 2020 року позичальником здійснено один платіж в рахунок повернення фінансової допомоги в розмірі 45 000,00 гривень. Враховуючи графік погашення поворотної фінансової допомоги, станом на момент звернення до суду, заборгованість відповідача перед позивачем становить 155 000,00 грн. Позивач вказує, що у зв`язку із невиконанням відповідачем забезпеченого заставою зобов`язання, у неї на підставі пункту 6.4. договору застави від 20.07.2017 року виникло право в рахунок погашення заборгованості за договором№1207/17 надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 12.07.2017 року отримати предмет застави (транспортний засіб марки SUZUKI, модель VITARA, тип - загальний легковий хетчбек В, 2017 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) у власність.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану керівником ППФ «Мека» Каменецьким В.В. заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_2 , в повному обсязі, не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, 12 липня 2017 року між сторонами укладено договір №1207/17 про надання поворотної фінансової допомоги, за умовами п.1.1, 2.2 та п. 4.1 якого позивач (позикодавець) зобов`язується надати відповідачу (позичальнику) на строк 5 років, що еквівалентно 60 місяцям з дати платежу, передбаченої в п.3.4 даного договору поворотну фінансову допомогу в розмірі 400 000 грн., на безпроцентній основі.

Сторони у п.3.1 договору дійшли згоди, що поворотна фінансова допомога у розмірі, передбаченому п.2.1 договору, повинна бути надана позичальнику у повному обсязі протягом 10 банківських днів з дати укладення договору.

Позивач свої зобов`язання за договором виконала належним чином шляхом внесення на рахунок відповідача 13 липня 2017 року коштів в розмірі 400 000 грн., що підтверджується копією квитанції № 0924-3680-0850-9955, яка наявна в матеріалах справи.

Згідно 5.2. договору №1207/17 від 12.07.2017 року позичальник повертає кошти частинами, а саме по 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. один раз у три місяці, у спосіб зазначений у п.5.1 договору. Повернення грошових коштів позикодавцю проводиться шляхом їх перерахунку на особовий рахунок або будь-який інший відкритий банківський рахунок позикодавця.

Додатком №1 до договору №1207/17 від 12 липня 2017 року встановлено графік повернення поворотної фінансової допомоги.

Станом на 20 травня 2020 року позичальником 09 жовтня 2017 року здійснено один платіж в рахунок повернення фінансової допомоги в розмірі 45 000 грн., що підтверджується копією акту звірки взаєморозрахунків між ППФ «Мека» та ОСОБА_2 за договором надання поворотної фінансової допомоги №1207/17 від 12 липня 2017 року.

А отже, на даний час заборгованість відповідача перед позивачем становить 155 000 грн.

Як вбачається із копії претензії-вимоги у зв`язку із невиконанням умов договору №1207/17 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 12.07.2017 року позивач ОСОБА_2 15.04.2020 року звернулася до відповідача з вимогою щодо негайного перерахування суми заборгованості.

Відповідно до листа за вих. №160420/1 від 16 квітня 2020 року відповідач визнав наявність заборгованості перед позивачем та повідомив про неможливість виконання вимоги щодо перерахунку суми заборгованості в зв`язку зі складним фінансовим становищем ППФ «Мека» та відсутністю коштів.

Відповідно до ст.ст.525, 526, абз.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язанняє його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася (ч.2 ст.1050 ЦК України).

За положеннями ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Сторони у п.11.5 укладеного між ними договору про надання поворотної фінансової допомоги дійшли згоди, що усі правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням умов цього договору і не врегульовані ним, регламентуються нормами чинного в Україні законодавства.

З матеріалів справи встановлено і не оспорюється відповідачем факт неналежного виконання позичальником - ППФ «Мека» своїх зобов`язань за договором надання поворотної фінансової допомоги, а саме порушення умов договору про порядок повернення коштів, отриманих в якості безвідсоткової фінансової допомоги.

За наведених обставин, суд вважає, що порушення відповідачем умов договору щодо повернення позики є істотним порушенням умов договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 12.07.2017 року, оскільки позивач позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Внаслідок того, що позичальник належним чином не виконує умови договору надання поворотної фінансової допомоги, це є підставою для розірвання такого правочину та стягнення заборгованості за договором.

Відповідно до ч.1 ст.546, ст.572 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про заставу» предметом застави можуть бути майно та майнові права. Предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором №1207/17 надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 12.07.2017 року, між ОСОБА_2 та ППФ «Мека» було укладено договір застави від 20.07.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О., зареєстрований в реєстрі за №555 (копія договору застави додається).

Згідно пункту 3.1 договору застави від 20.07.2017 року, предметом застави є транспортний засіб марки SUZUKI, модель VITARA, тип - загальний легковийхетчбек В, 2017 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності заставодавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Центром 5641 14.07.2017 року.

Пунктом 6.4. договору застави від 20.07.2017 року передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання заставодавцем забезпеченого заставою зобов`язання згідно Договору №1207/17 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 12.07.2017 року заставодержатель має права отримати предмет застави у власність у встановленому законом порядку.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено право заставодержателя на звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу»).

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, визначений Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Частиною першою статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачене законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Одним із способів, про які зазначено в п.4 ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», є відповідно до п.1 ч.1 ст.26 вказаного Закону передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання.

З огляду на положення п.4 ч.2 ст.25 та п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та умови договору застави, враховуючи те, що обтяжувач при зверненні до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави на власний розсуд обирає спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а суд у разі задоволення такого позову має право визначити в якості способу реалізації предмету забезпечувального обтяження передачу рухомого майна у власність, у обтяжувача існує можливість набуття права власності на предмет застави - рухоме майно на підставі рішення суду.

Оскільки відповідачем не були виконані зобов`язання за договором про надання поворотної фінансової допомоги, позивач, як заставодержатель, набула право звернення стягнення на предмет застави за договором застави транспортного засобу, укладеним між нею та ППФ «Мека».

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилалась як на підставу своїх вимог, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 4390 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Приватного підприємства-фірми «Мека» (місцезнаходження: м.Рівне, вул.Кн.Володимира, 108, ) про розірвання договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики) та визнання права власності на транспортний засіб, задоволити повністю.

Розірвати договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) №1207/17 від 12 липня 2017 року укладений між ОСОБА_2 та Приватним підприємством-фірмою «Мека».

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги (позики) №1207/17 від 12 липня 2017 року в розмірі 355 000 грн. визнати за ОСОБА_2 право власності на предмет застави, згідно договору застави від 20 липня 2017 року транспортний засіб марки «Suzuki» модель «Vitara», тип загальний легковий хавбек В, 2017 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з Приватного підприємства-фірми «Мека» на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 4390 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А.