Справа № 150/617/20
Провадження № 2/150/205/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Короленко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у травні 2017 року вона з відповідачем по справі зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі, мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач з відповідачем прожили разом біля трьох років. Їхнє спільне життя з відповідачем не склалось через те, що вони зовсім різні по характеру люди, в них різні погляди на сімейне життя, через що між ними часто виникали сварки та скандали, що призвело до того, що сторони не бажають проживати однією сім`єю. На примирення з відповідачем не згодна. Вказала, що 18.11.2019 позивач зверталась до суду з проханням про розірвання шлюбу, сторонам було надано термін на примирення, але спільне прожиття їм не допомогло. Вважає, що подальше перебування в шлюбі немає сенсу.

Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути із ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу просить їй залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 04.12.2020 дану позовну заяву було залишено без руху, та надано позивачу десятиденний термін для усунення недоліків.

Позивачем, через канцелярію Чернівецького районного суду було подано виправлену позовну заяву (Вх.№3026/20-Вх. Від 11.12.2020).

Відтак, ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 16.12.2020 року по даній позовній заяві відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилась, натомість через канцелярію суду подала заяву про уточнення позовних вимог (Вх.№3197/20-Вх. від 23.12.2020), в якій просить залишити їй прізвище « ОСОБА_5 », в частині відсоткової ставки прожиткового мінімуму, стягувати не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, просить справу розглядати без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву (Вх.№3211/20-Вх. Від 23.12.2020), у якій просить дану цивільну справу слухати без його участі, з уточненими позовними вимогами погоджується.

Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як встановлено судом, 19 травня 2017 року сторони зареєстрували шлюб, про що виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області складено актовий запис №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

У сторін є малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області 09 листопада 2017 року, актовий запис №27.

Згідно довідки № 2153 від 15.10.2019, виданої виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, вказується, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Із позовної заяви вбачається, що сімейне життя між сторонами не склалось, вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, між ними часто виникали непорозуміння. Подальше збереження шлюбу є неможливим, шлюб існував формально.

Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У ч. 2 ст. 112 СК України зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечило б їх інтересам, що є підставами для розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, позивач після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, то суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується вищезазначеною довідкою виконкому Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області 2153 від 15.10.2019.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_2 , записаний батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, добровільно не виконує свого законного обов`язку по утриманню дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину сторонами не подано і судом не встановлено.

Доказів того, що відповідач є непрацездатним, або що йому заборонено працювати, а також, що на його утриманні знаходяться інші діти, непрацездатна дружина, батьки, тощо, останнім суду не представлено.

Згідно п. 1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 № 553-IX, затверджено установити у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже, виходячи з встановлених обставин справи та рівності обов`язку обох батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами малолітньої дитини доцільно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 11.12.2020 до досягнення дитиною повноліття.

За приписом частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов повністю, відтак, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову про розірвання шлюбу.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду в частині розірвання шлюбу, в розмірі 420 грн. 40 коп.

В частині позовних вимог про стягнення аліментів, зважаючи, що позивач при подачі позову в частині стягнення аліментів звільнена від сплати судових витрат, відтак, в порядку ст. 141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 141, 180-182, 183 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 281, 284, 289, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 19 травня 2017 року виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області актовий запис №03, свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Після розлучення залишити за позивачем прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову 11.12.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір у розмірі 420 /чотириста двадцять/ гривень 40коп.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в дохід держави судовий збір в сумі 420 /чотириста двадцять/ гривень 40 коп.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір у розмірі 420 /чотириста двадцять/ гривень 40коп., сплачений за квитанцією №0.0..1 від 27.11.2020 року

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Чернівецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його прийняття.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Б.Б. Кушнір