У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 січня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про повернення виконавчого збору,

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про повернення виконавчого збору.

Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачам протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Позивач отримав копію ухвали про залишення позову без руху 30 грудня 2019 року, а отже строк для усунення недоліків позову сплинув 10 січня 2020 року.

02 січня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій останній зазначає про неможливість усунення недоліків своєї позовної заяви, обґрунтовуючи свою позицію , що ним подана заява про повернення виконавчого збору, а не позовна заява.

Визначаючи наявність підстав для відкриття провадження по справі та надаючи оцінку позиції позивача, слід звернути увагу на наступне.

Однією з визначальних гарантій належного здійснення правосуддя є суворе дотримання порядку розгляду судом звернень фізичних та юридичних осіб, що випливає зі змісту ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України). Діючий ЦПК України передбачає, зокрема, можливість розгляду судом справ в порядку позовного та окремого провадження.

Для позовного провадження характерним є наявність двох сторін (позивача і відповідача) з протилежними інтересами, які займають рівне становище в процесі; наявність спору, який виник з матеріальних правовідносин; звернення до суду з позовною заявою; детальна регламентація нормами ЦПК України; дією всіх принципів процесуального права; захисту підлягає порушене оспорюване, невизнане суб`єктивне право чи інтерес.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В окремому провадженні відсутній спір про право; відсутні сторони; справа порушується заявником шляхом пред`явлення до суду заяви; обмежується дія деяких процесуальних принципів (диспозитивності, змагальності, рівності тощо).

Отже, підставою звернення до суду з позовною заявою є саме порушення, невизнання або оспорювання законних прав та інтересів позивача з боку відповідача, до якого і заявляються позовні вимоги, в яких зазначається спосіб захисту.

Системний аналіз змісту ст.ст.4, 5, 175 ЦПК України свідчить, що зміст позовних вимог має містити обраний позивачем спосіб захисту його прав та інтересів. При цьому, варто звернути увагу, що спосіб захисту фактично визначається механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. З огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства саме позивачу належить право визначати вид таких засобів, які мають бути приведені в дію за рішенням суду.

В контексті положень ст.16 ЦК України обраний позивачем спосіб захисту має бути передбачений договором або законом. При цьому варто звернути увагу, що особа, законний інтерес або право якого порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст.16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. В той же час, якщо заявлений у позові спосіб захисту не передбачений законом або договором, або позивач просить застосувати спосіб захисту до неналежного відповідача, то це може бути підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи недоліки позовної заяви та її невідповідність вимогам ст.ст. 95, 175, 177 ЦПК України, про що було зазначено в ухвалі суду від 17 грудня 2019 року, позивачі мали виконати вимоги такого судового рішення та подати суду належним чином складену позовну заяву з усуненими недоліками. Натомість, вимоги позивачів про здійснення розгляду їх заяви саме в порядку позовного провадження та на підставі поданої ними позовної заяви, яка не відповідає вимогам ст.ст. 95, 175, 177 ЦПК України, перешкоджає суду відкрити провадження по справі як в порядку позовного провадження (через недоліки позовної заяви).

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Враховуючи, що позивачем не виконано вимоги ухвали від 17 грудня 2019 року у строк встановлений судом, позовна заява підлягає поверненню.

Згідно з ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

У зв`язку з тим, що позивачі не усунули вказані в ухвалі суду недоліки у встановлений строк, вважаю, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачам.

Керуючись ст. ст. 4.5,95, 175,177, 185, 258-260 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про повернення виконавчого збору - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д. Б. Глинська