РІШЕННЯ

іменем України

23 грудня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Бодрової О.П.,

секретар судового засідання Бондаренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №485/1364/20, провадження № 2/485/511/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

У позові зазначив, що на підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13.10.2014 року з нього утримуються аліменти на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 серпня 2014 року і до повноліття дитини. З серпня 2014 року він регулярно сплачував аліменти. Проте, з 26 вересня 2014 року він перебуває у шлюбі з іншою жінкою, з якою мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час змінилося його матеріальне становище, він не має постійного доходу, має тимчасові заробітки.

На підставі викладеного, просив зменшити розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін /а.с.18-19/.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

30 листопада 2020 року до суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позов не визнає та зазначає, що має на утриманні ще одну дочку, крім спільної із відповідачем, та утримує їх одна, змушена їздити на заробітки, щоб утримувати двох дітей. Відповідач не приймає участі у вихованні їхньої спільної дочки, не спілкується з нею. Вважає, що поява другої дитини не є підставою для зменшення аліментів на утримання старшої дитини. На підтвердження свого майнового стану надала довідку про доходи.

23 грудня 2020 року відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечує проти задоволення позову.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом встановлено, що за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2014 року з позивача на користь відповідачки утримуються аліменти на утримання дочки сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 серпня 2014 року і до повноліття дитини /а.с.11-12/.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 26.09.2014 року ОСОБА_1 26 вересня 2014 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 /а.с.10/.

Від вказаного шлюбу у позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_4 /а.с.9/.

Відповідач по справі ОСОБА_6 19 вересня 2015 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 19.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області /а.с.8/.

Згідно довідки про доходи від 20.11.2020 року за №20/11/02, виданої ФОП ОСОБА_9 загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з 22 березня по 31 жовтня 2020 року становить 35600,00 грн /а.с.29/.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

За змістом статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналогічний висновок зроблено і у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143 цс 13.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу з ОСОБА_10 , він не має постійного доходу.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, враховуючи положення вищевказаних вимог закону, зміна сімейного стану позивача, а саме: народження дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у шлюбі з ОСОБА_10 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. В позові позивач зазначає, що не має постійного доходу, разом з тим, як вбачається з рішення суду від 13 жовтня 2014 року на час постановлення рішення він також мав тимчасові заробітки.

Отже, позивачем взагалі не надано жодних доказів на підтвердження свого матеріального становища.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Разом з тим, розмір аліментів згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2014 року відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Враховуючи те, що позивач не надав суду докази зміни його матеріального становища та не довів підстави для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду від 13 жовтня 2014 року, то йому в позові слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 192 СК України, керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23 грудня 2020 року.

Суддя О.П. Бодрова