Справа №464/6903/19
пр № 2-з/464/2/20
У Х В А Л А

04 січня 2020 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І. П.,

за участю секретаря судових засідань Захарчук О. Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 не викликався,

відповідачка ОСОБА_2 не викликалась,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у м. Львові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Праскович І. М. про забезпечення позову у справі № 464/6903/19,

за участю представників учасників справи: представники позивача не викликався,

в с т а н о в и в:

представник позивача звернувся з позовом до відповідача у якому просить стягнути з останньго на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 48414,41 дол. США; вирішити питання судових витрат.

Ухвалою судді від 04 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

З метою забезпечення вказаного позову, представником позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти (на які допускається звернення стягнення), що належать відповідачу і знаходиться у неї чи в інших осіб у межах 48414,41 дол. США. В обґрунтування заяви покликається на те, що невжиття обраних заходів може призвести до невиконання чи утруднення виконання судового рішення у справі, зважаючи на суму та тривалість заборгованості за договором позики; суттєво ускладнить ефективний захист прав позивача; спричинить додаткові незручності для позивача. Відповідно до інформаційної довідки відповідач є власником нерухомого майна земельної ділянки і квартири. У зв`язку із викладеними обставинами просить заяву задовольнити повністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, у відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши доводи клопотання про забезпечення доказів, оглянувши матеріали справи № 464/6903/19, суд прийшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 цього Кодексу позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог; пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається з письмових матеріалів справи № 464/6903/19, предметом позову є стягнення заборгованості за договором позики.

З письмових матеріалів, долучених до заяви про забезпечення позову, встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0.0601 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місцезнаходження АДРЕСА_1 . На праві спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 . Дані обставини підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.12.2019, номер інформаційної довідки 192651497.

Таким чином, на даний час у власності відповідача перебуває майно, яким ОСОБА_2 може розпорядитися на власний розсуд.

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, співмірність позовних вимог, врахування інтересів сторін у справі, суд прийшов висновку про задоволення частини заяви позивача щодо накладення арешту на нерухоме майно відповідачки, зокрема земельну ділянку та 1/3 частки квартири, що належать останній на праві власності, у межах 48414,41 дол. США.

Щодо частини заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешт на грошові кошти та на все інше майно відповідачки, суд прийшов переконання, що у такому необхідно відмовити, адже не підтверджено жодними доказами для накладення арешту на таке майно у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, а тому у цій частині заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 260, 261, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Праскович І. М. про забезпечення позову у справі № 464/6903/19 задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності та спільної часткової власності відповідно, що підтверджено інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.12.2019, номер інформаційної довідки 192651497, а саме:

-земельну ділянку, площею 0.0601 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місцезнаходження АДРЕСА_1 ;

- 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 , -

у межах ціни позову 48414, 41 доларів США.

У решті заяви відмовити.

Копію ухвали направити сторонам для відома, відповідним органам державної виконавчої служби для вжиття відповідних заходів.

Сторони виконавчого провадження:

стягувач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКППФО НОМЕР_1 ;

боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 , РНОКППФО НОМЕР_2 .

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 04 січня 2020 року.

Суддя І. П. Рудаков