справа № 489/625/19 провадження №2/489/944/19
РІШЕННЯ

Іменем України

03 січня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», на момент звернення до суду - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз», (далі - Миколаївгаз) про захист прав споживачів

встановив:

У лютому 2019 року представник позивача - адвокат Гайдаржи А.В. звернувся до суду з позовом в якому просив визнати недійсним та скасувати рішення створеної відповідачем комісії від 01.09.2017 № 31 щодо розгляду та задоволення акту про порушення від 02.08.2017 № 00025558; стягнути з відповідача на користь позивача 16422,28 грн. вартості невідпущеного газу та 10000,00 грн. моральної шкоди, а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є споживачем природного газу, який Миколаївгаз постачає за адресою: АДРЕСА_1 .

02.08.2017 при перевірці за вказаною адресою дотримання вимог Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, (далі - Кодекс ГРМ) працівниками відповідача був складений акт про порушення №00025558 відповідно до якого встановлено, що позивач має несанкціонований газопровід. 01.09.2017 відповідачем на підставі вказаного акту прийнято рішення у формі протоколу та складено акт-розрахунок, яким нараховано позивачу заборгованість за не облікований спожитий об`єм газу в розмірі 3795,64 грн.

Дії відповідача по відключенню її будинку від постачання газу та донарахуванню вартості природнього газу позивач вважає неправомірними, оскільки відповідачем порушено порядок створення комісії по розгляду акту про порушення, через що комісія не мала повноважень щодо його розгляду. Крім того, відповідач незаконно припинив постачання газу до будинку позивача без направлення відповідного повідомлення про подальше відключення.

Крім того, у листопаді 2017 року позивач зверталася до відповідача з позовом в якому просила скасувати нарахування об`єму та вартості природнього газу у формі акту-розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, складеного на підставі протоколу комісії від 01.09.2017 № 31 щодо розгляду акту про порушення від 02.08.2017 № 00025558. Також просила відповідача поновити розподіл газу до її будинку.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.06.2018 у справі № 489/5701/17 позов задоволено повністю. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 06.09.2018 рішення суду першої інстанції у частині скасування донарахування об`єму та вартості природнього газу скасовано та відмовлено у задоволенні позову. У іншій частині рішення залишено без змін.

Рішенням апеляційної інстанції встановлено, що акт про порушення від 02.08.2017 розглянутий комісією Миколаївгазу, яка не мала повноважень, а також відповідач не мав права на припинення постачання природнього газу в день складання акту про порушення.

За такого, відповідно до Кодексу ГРС відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість невідпущеного природнього газу, що обчислюється, виходячи з планового місячного об`єму споживання на відповідний період за договором розподілу природнього газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання, що за розрахунком позивача складає 16422,28 грн.

Крім того, оскільки позивач є матір`ю чотирьох дітей, які проживають з нею за адресою де було безпідставно припинено постачання газу, в т.ч. в опалювальний період, а також через незаконне нарахування боргу по акту про порушення, що змусило позивача та її сім`ю змінити свій звичний сімейний уклад та проживати в іншому місці, це спричинило позивачу душевні страждання, які вона на підставі статті 23 ЦК України просить відшкодувати в розмірі 10000,00 грн.

У відзиві на позовну заяву від 16.12.2019 представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити через їх необґрунтованість.

Вказав, що ввід газопровіду знаходився не на межі земельної ділянки споживача, а безпосередньо біля будинку позивача. 25.04.2017, за заявою позивача від 11.04.2017, Миколаївгазом було видано технічні умови на реконструкцію системи газопостачання з встановлення газового двухконтурного котла замість АОГВ та ВПГ у житловому будинку АДРЕСА_1 . 30.06.2017 складено акту приймання закінченого будівництвом системи газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до якого здійснено заміну АОГВ на ВПГ на газовий двухконтурний котел, а також встановлено газовий лічильник ВК G-4Т. 02.08.2017 під час проведення перевірки будинку позивача встановлено, що в даному будинку наявні два газопроводи вводи. На одному газопроводі вводі встановлений газовий лічильник, а на іншому - газовий лічильник відсутній, проте встановлені газовий котел та газова плита, що підтверджується актом перевірки та фотофіксацією.

У зв`язку із виявленням в домоволодінні позивача несанкціонованого газопроводу, через який не обліковується природний газ, представниками відповідача було припинено розподіл природного газу в домоволодіння та в присутності позивача складено акт про порушення від 02.08.2017, який розглянутий 01.09.2017 на засідання постійно діючої робочої комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами-споживачами природного газу. За результатами розгляду акту комісія прийняла рішення про задоволення акт та нарахування позивачу обсягу необлікованого природного газу 512,59 куб.м, вартість якого складає 3765,94 грн.

Зазначає, що комісія з розгляду актів про порушення була створена відповідачем з урахуванням вимог пункту 9 глави 8 розділу ХІ Кодексу ГРМ, склад якої затверджено наказом від 30.03.2017 № 08.1710-70-0317 «Про затвердження складу Постійно діючої робочої Комісії про розгляд Актів про порушення», до якої були включені уповноважений представник метрологічної організації та уповноважений представник сектору НКРЕКП у Миколаївській області.

Щодо припинення розподілу природного газу до будинку позивача за відсутності відповідного повідомлення то відповідно до пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ на дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби, повноваження тощо) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується актом про усунення порушення.

Відповідно, в акті про порушення від 02.08.2017 № 00025558 в пункту 4 є запис про усунення виявленого порушення шляхом встановленням блокуючого пристрою.

Також у відзиві вказано, що висновки суду у справі № 489/5701/17 є оцінкою обставин справи, а тому не мають преюдиційного значення при розгляді інших справ, через що посилання позивача на висновки суду по вказаній справі є хибними.

Заперечуючи проти вимог про відшкодування збитків представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказав, що позивач додано копію претензії від 06.11.2018, яка не містить підпису, що не дозволяє встановити автора цього документу, що в свою чергу свідчить про невиконання позивачем вимог пункту 1 глави 6 розділу ХІ Кодексу ГРМ, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Одночасно з відзивом, представник відповідача подав до суду клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог про скасування оформленого протоколом засідання комісії від 01.09.2017 рішення щодо результатів розгляду акта про порушення, оскільки такі вимоги не підлягають розгляду в порядку як цивільного, так і іншого судочинства. Обраний позивачем спосіб захисту шляхом подання позову про скасування рішення, оформеного протоколом щодо розгляду акта про порушення, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.05.2019 забезпечено позов шляхом зобов`язання відповідача не здійснювати відключення будинку позивача від газопостачання до розгляду справи.

Ухвалою суду від 03.01.2020 провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення створеної відповідачем комісії від 01.09.2017 № 31 з розгляду акта про порушення від 02.08.2017 закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

У судове засідання, призначене на 16.12.2019 на 16:00 годину, сторони не з`явилися, до суду надали письмові заяви в яких просили справу розглянути за їх відсутності та вирішити спір на підставі наявних в ній доказах.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу, які Миколаївгаз надає за адресою: АДРЕСА_1 .

02.08.2017 представниками Миколаївгаз був складений акт про порушення № 00025558 за участю споживача ОСОБА_1 , у якому зазначено, що в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено порушення Кодексу ГРС - наявність несанкціонованого газопроводу.

Цього ж дня домоволодіння позивача за адресою: АДРЕСА_1 , було відключене від системи газопостачання, про що складено Акт № 2513 на припинення розподілу природного газу.

Споживач ОСОБА_1 з актом про порушення ознайомлена, про що міститься в акті її підпис, який позивач в подальшому згідно поданої до відповідача заяви заперечувала.

Відповідно до витягу з протоколу від 01.09.2017 постійно діюча робоча комісія по розгляду актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу вирішила задовольнити акт про порушення складений відносно ОСОБА_1 .

На підставі складеного протоколу комісією було проведено нарахування не облікованих об`ємів природного газу за період з 02.06.2017 по 01.08.2017, який становив 512,59 м.куб., вартість якого складає 3765,94 грн.

Із матеріалів справи також вбачається, що у листопаді 2017 року позивач зверталася до Миколаївгазу з позовом в якому просила скасувати нарахування об`єму та вартості природнього газу у формі акту-розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, складного на підставі протоколу комісії від 01.09.2017 № 31 щодо розгляду акту про порушення від 02.08.2017 № 00025558, а також просила поновити розподіл природного газу до її будинку.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.06.2018 у справі № 489/5701/17 позов задоволено повністю.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 06.09.2018 рішення суду першої інстанції у частині скасування донарахування об`єму та вартості природнього газу скасовано та відмовлено у задоволенні позову. У іншій частині рішення залишено без змін.

Апеляційним судом встановлено, що складений представниками Миколаївгазу акт про порушення від 02.08.2017 розглянутий комісією відповідача, створення якої передбачено пунктами 8, 9 глави 5 розділу ХI Кодексу ГРС, за відсутності відповідних повноважень, а тому висновок місцевого суду в цій частині є правильним.

Висновок апеляційного суду мотивований тим, що наказом відповідача від 30.03.2017 затверджено склад комісії у складі провідного інженера відділу комерційного балансування ОСОБА_2 , працівника управління з метрології (за погодженням), представника юридичної особи, з яким Миколаївгаз укладено договір про комплексне правове обслуговування, уповноважений представник метрологічної організації (за погодженням), уповноважений представник сектору НКРЕКП у Миколаївській області (за погодженням). 26.06.2016 відповідач запросив представника НКРЕКП на засідання по розгляду актів про порушення, яке мало відбутись 30.09.2016, в той час як розгляд акту про порушення по даній справі відбувся 01.09.2017. Доказів того, що на дане засідання відповідач запрошував представників метрології та НКРЕКП, як і документів із затвердженим складом комісії, суду не надано.

Апеляційний суд погодився і з висновком місцевого суду в частині поновлення постачання природного газу до будинку позивача, оскільки таке порушення як наявність несанкціонованого газопроводу природного газу слід кваліфікувати як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу), тобто за наведеним вище пунктом 6 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), за наявності якого відповідач мав надати позивачу повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу), що не було дотримано відповідачем при припиненні газопостачання позивачу.

Разом з тим, апеляційний суд не погодився з рішенням місцевого суду в частині скасування нарахування об`єму та вартості природного газу у формі акту-розрахунку не облікованих об`ємів природного газу та їх вартості, складеного відносно ОСОБА_1 на підставі протоколу комісії від 01.09.2017 № 31 щодо розгляду акту про порушення від 02.08.2017 року № 00025558, оскільки акт-розрахунок є документом, яким визначається правомірність заборгованості за використаний природний газ. Оспорювання правомірності визначення заборгованості за використаний природний газ є різновидом претензії, що не передбачено чином законодавством як спосіб захисту прав (статтями 15, 16 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, встановлені вказаним вище судовим рішенням обставини, яке набрало законної сили та постановлено між тими самими сторонами, мають преюдиційне значення для вирішення даного спору в частині встановлення відсутності повноважень в комісії відповідача з розгляду акту про порушення та неправомірного припинення розподілу природного газу позивачу, внаслідок чого такі обставинними повторному доказуванню не підлягають.

Доводи представника відповідача про те, що обставини встановленні вищевказаними рішеннями суду не мають преюдиційного значення для вирішення даного спору суд вважає безпідставними, так як вони не відповідають вимогам частини четвертій статті 82 ЦПК України.

Державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг з газопостачання здійснюється на підставі Кодексу ГРС, яким визначено, що оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно з пунктами 11, 12 глави 5 розділу ХI Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, який є підставою для пред`явлення споживачу платіжного рахунку оператора ГРМ.

Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

За змістом частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вказано вище, відповідно до пунктів 11, 12 глави 5 розділу ХI Кодексу ГРС за наслідком розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

Водночас, склад та повноваження комісії відповідача з розгляду актів про порушення мають відповідати вимогам пунктів 8, 9 глави 5 розділу ХI Кодексу ГРС.

Судом встановлено, що розгляд акту про порушення від 02.08.2017 № 00025558 здійснено комісією відповідача, яка не мала повноважень, так як розгляд акту відбувся 01.09.2017 без запрошення на комісію представників метрології і НКРЕКП та надання доказів затвердження остаточного складу комісії.

Таким чином, прийняте комісією відповідача рішення у формі протоколу від 01.09.2017 № 31, яке в подальшому стало підставою для проведення позивачу нарахування необлікованого об`єму природного газу, не можна вважати законним.

Вирішуючи спір в частині відшкодування збитків та моральної шкоди позивачу суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до випадків, внаслідок яких Оператор ГРМ компенсує споживачу завдані збитки та здійснює перерахунок наданих послуг, належать безпідставне припинення розподілу природного газу (газопостачання) споживачу.

Згідно підпункту 1 пункту 2 глави 6 розділу ХІ Кодексу ГРС за наявності порушень, передбачених пунктом 4 глави 2 цього розділу, за які Оператор ГРМ має компенсувати споживачу завдані збитки та здійснити перерахунок наданих послуг, споживач має подати Оператору ГРМ претензію, складену в довільній формі. Претензія надається письмово та повинна бути зареєстрована в спеціальному журналі Оператора ГРМ.

Пунктом 2 глави 6 розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що у разі безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу з вини Оператора ГРМ він відшкодовує споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з підтвердженого обсягу природного газу (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання.

У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.

Отже, вищевказаними положеннями Кодексу ГРС передбачено відшкодування споживачу збитків, завданих безпідставним припиненням розподілу природного газу (газопостачання), а також відшкодування моральної шкоди.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з частин першої, третьої статті 12, частин першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга стаття 77 ЦПК України).

В якості підтвердження вимог в частині заподіяння збитків в розмірі 16422,28 грн. позивачем до позовної заяви додано адресовану відповідачу претензію та розрахунок вартості невідпущеного газу за період з серпня 2017 року по жовтень 2018 року (газопостачання до будинку, згідно претензії відновлено 09.10.2018), які розраховано виходячи з споживання природного газу за період з 13.05.2016 по 02.06.2017.

Між тим, наведені докази не є належними та достатніми на підтвердження завдання припиненням відповідачем розподілу природного газу (газопостачання) збитків позивачу, що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині вимог.

Щодо відшкодування моральної шкоди то вимоги позивача в цій частині суд вважає обґрунтованими, але не в повній мірі погоджується з розміром грошової компенсації такої шкоди.

Так, відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із позовної заяви та доданих до неї доказів вбачається, що позивач є матір`ю чотирьох дітей ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), які проживають разом з нею. Тому неправомірне припинення газопостачання до будинку позивача, яке мало місце в період опалювального сезону, як вказує позивач та не спростовано матеріалами справи, змусило її сім`ю змінити свій сімейний уклад та проживати в іншому місці, що спричинило позивачу душевні страждання.

За таких обставин, враховуючи вимоги розумності і справедливості при визначенні розміру моральної шкоди, а також поновлення відповідачем газопостачання до будинку позивача, суд вважає достатньою грошовою компенсацією відшкодування моральної шкоди позивачу 2000,00 грн.

Щодо доводів представника відповідача про відсутність підпису на претензії, що не надає можливості встановити автора претензії та свідчить про недотримання позивачем вимог Кодексу ГРС в частині досудового врегулювання спору, суд до уваги їх не приймає. По-перше, як слідує з наявної у матеріалах справи відповіді відповідача претензія позивача ним Миколаївгазом була розглянута по суті та відповідь на неї не містить посилання на відсутність підпису. По-друге, згідно положень підпункту 1 пункту 2 глави 6 розділу ХІ Кодексу ГРС позивач має право, а не обов`язок звернутися із відповідною претензією до відповідача. Крім того, будь-який спір, який виникає між особами, якщо відсутній спеціальний закон, у якому закріплено обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору, підлягає розгляду у суді.

Так як позовні вимоги задоволені частково, а при звернені до суду позивач судовий збір не сплачувала з посиланням на Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до статті 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 58,09 грн. (768,40 х 7,76%)

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про захист прав споживачів задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 58,09 грн.

У іншій частині вимог відмовити.

Скасувати забезпечення позову, встановлені ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.05.2019 по справі № 489/625/19 (провадження № 2-з/489/8/19).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Інформація про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз», , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул.Погранична, 159.

Повний текст судового рішення складено 03.01.2020.

Суддя І.В.Коваленко