Провадження № 2/263/2971/2020
УХВАЛА
23 грудня 2020 року місто Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ікорська Є.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИЛА:
До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, в якій позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 грудня 2020 року зазначену позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем не наданий звіт про незалежну оцінку нерухомого майна; не визначена ціна позову; не сплачений судовий збір відповідно до ціни позову; не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини.
21 грудня 2020 року позивачем на виконання ухвали суду від 11 грудня 2020 року надано уточнену позовну заяву.
Ознайомившись із матеріалами позову, суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.
Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, серед іншого, повинна містити: зазначення ціни позову, яка визначається дійсною вартістю майна.
Відповідно до п. 1, п. 2 і п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. 9) у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.
Разом з тим, враховуючи майновий характер спірних правовідносин, позов не містить повного виконання п. 4 і п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.
Зокрема, зміст позовної заяви не містить і в позові не викладено обставин та не зазначено доказів на визначення позивачем ціни позову, яка має бути визначена не середньою ціною на зазначене майно, а дійсною вартістю нерухомого майна станом на день звернення з даною позовною заявою до суду, що має бути підтверджено звітом про незалежну оцінку майна, відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 та п. 9 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України.
Таким чином, для визначення ціни позову, позивачем має бути проведено експертну оцінку майна в межах спору про визнання права власності, оскільки оцінка має бути не середньою ціною на нерухоме майно на даний час, за міркуванням позивача, а дійсною, тобто за висновком спеціаліста-оцінювача.
Уточнена позовна заява містить лише посилання на звіт про оцінку, однак такої суду не представлено.
Ціна позову не визначена.
Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.
Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Як вбачається із позовної заяви, остання надійшла до суду 04 грудня 2020 року.
Законом «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2020 року встановлено у розмірі 2102 грн.
Статтею 4 Закону України «Про судовий збір», який діє на дату звернення із позовною заявою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн., тому позивачу необхідно доплатити судовий збір, з урахуванням вже сплаченої суми.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Позов це звернення через суд матеріально-правова вимога позивача до відповідача щодо захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права або охоронюваного законом інтересу.
У позові не зазначено за змістом позовних вимог ким порушені прав позивач, якими діями чи ким вони оспорюються або не визнаються.
З позову вбачається, що в силу ст. 1268 ЦК України позивач є такою, що фактично прийняла спадщину, проте у позові не зазначено у чому полягає спір та чи взагалі наявний предмет, оскільки відсутня відмова нотаріуса.
Так позивачем не зазначено на яку саме частину квартири, та після кого за спадкодавців бажає визнати право власності, за якою чергою, чи взагалі є спір, оскільки можливе застосування вимог ст. 1268 ЦК України, зокрема, проживання на момент настання смерті із спадкодавцем.
При цьому до позовної заяви не додано відмови нотаріуса.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
На підставі викладеного, необхідно дійти висновку про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.
Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду, а саме:
- надати звіт про незалежну оцінку нерухомого майна;
- визначити ціну позову;
- надати оригінал квитанції на підтвердження сплати судового збору відповідно до ціни позову;
- викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.
У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві.
Ухвала набуває законної сили негайно.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Є.С. Ікорська