Справа № 454/3274/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 10.08.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. За час сімейного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подружнє життя у сторін належним чином не склалося, тому вони разом не проживають.

Відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку, матеріально не допомагає дружині, хоча сам працездатного віку та має можливість заробляти кошти. Позивач на даний момент немає можливості працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною, а соціальних виплат від держави є недостатньо для належнього догляду та забезпечення дитини, а тому вона

змушена звернутися з даним позовом в суд.

У відзиві на позов ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки твердження позивачки не відповідають дійсності. Зазначає, що після народження дитини він приймав активну участь у всіх витратах, а після того як дружина звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину він добровільного заніс його у бухгалтерію підприємства для проведення відповідних відрахувань. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини зазначає, що хоча законодавством передбачено такий порядок стягнення аліментів однак за умови, що батько дитини має можливість надавати таку допомогу. Вказує, що на даний момент здійснює витрати на утримання членів своєї сім`ї з якими він проживає, оскільки його батьки є особами з інвалідністю та потребують допомоги. Окрім того, після отриманих травм на виробництві, у нього погіршився стан здоров`я у зв`язку із чим потребує постійного медичного лікування та спостереження, що тягне за собою значних коштів.

Враховуючи, що дружина отримує приблизно 3500,00грн. аліментів на утримання дитини, хоча законодавством передбачено близько 1779,00грн., більше того допомога матері при народженні дитини входить до її доходів. За таких обставин ОСОБА_2 вважає, що питання про стягнення аліментів на утримання дружини не підлягає задоволенню.

В судове засідання позивач не прибула, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, проте у поданому відзиві просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як встановлено із матеріалів справи 10.08.2018 року у виконавчому комітеті Соснівської міської ради був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , після чого прізвище дружини « ОСОБА_2 », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Із копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 .

Також, як встановлено в ході розгляду даної справи, дитина проживає із матір`ю.

Дані факти знайшли своє підтвердження у матеріалах справи та не оспорюються ніким із її учасників.

У відповідності до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Спроможність батька дитини надавати допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища, стану здоров`я є однією з обов`язкових умов стягнення аліментів на утримання дружини.

Згідно ст. 81 ч. 1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Як вбачається із наданої відповідачем довідки №185 від 18.12.2019р. ВП «Шахта Лісова» ДП «Львіввугілля» про те, що ОСОБА_2 працює на шахті підземним гірничим майстром і сплачує аліменти у розмірі 1/4 заробітку на користь ОСОБА_1 , сума яких у жовні 2019р. становить 3393,33грн., а у листопаді 2019р. - 3681,36грн.

Також із довідки №1749 від 16.12.2019р. виданої виконкомом Сілецької сільської ради встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 , його склад сім`я становить: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 .

Однак із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , мають пенсійне посвідчення та отримують пенсію по інвалідності в Сокальському відділі обслуговування громадян ГУ ПФУ в розмірі, що забезпечує їхній прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому їх не можна вважати особами, які потребують матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Із копії медичної довідки ОСОБА_2 , витягу історії хвороби та медичних довідок встановлено, що останній має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного медичного лікування та холтерівського моніторування, інші проблеми зі здоров`ям встановити не вдалося, оскільки такі є не читабельними та незрозумілими.

Згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-3066цс15 вбачається, що за положеннями ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

У зв`язку з тим, що позивачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років, вона не може вийти на роботу та почати працювати, відтак потребує матеріальної допомоги на своє утримання з боку відповідача по справі.

Таким чином відповідачем, відповідно до вимог цивільного законодавства України, суду не надано доказів, неспроможності сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки на даний момент він офіційно працевлаштований.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Та згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, ст. с 84 Сімейного кодексу України , суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , щомісяця аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на її утримання в розмірі 1/8 частини усіх його доходів (заробітку), починаючи з 03.12.2019 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в дохід держави 768(сімсот шістдесят вісім) грн. 40коп. судового збору.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського Апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб - адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Головуючий: Л. Ю. Фарина