Ухвала

22 грудня 2020 року

м. Київ

справа №202/29195/13-ц

провадження №61-18780ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі -

ПАТ «Акцент-Банк»), ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 37 469,25 доларів США та 10 000 грн.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

від 16 червня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто зі

ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 09 жовтня 2006 року, яка на 30 листопада 2012 року становить 14 354,71 доларів США, що в еквівалентно 114 694,13 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту. Стягнути із ОСОБА_1 та ПАТ «Акцент-Банк» на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 10 000 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

від 16 червня 2020 року залишено без змін.

15 грудня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося із касаційною скаргою рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 10 листопада 2020 року в частині відмови в задоволенні вимог. Дану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

У клопотанні, яке містить касаційна скарга, заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки в судовому засіданні 10 листопада 2020 року проголошено лише вступну та резолютивну частину, повний текст постанови отримано 01 грудня

2020 року, про що свідчить відмітка вхідної кореспонденції.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року оприлюднено 02 грудня 2020 року.

За приписами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

З урахуванням конкретних обставин справи, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Поновити акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 202/29195/13-ц за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко