У Х В А Л А

Справа № 216/6177/20

Провадження № 2/932/4707/20

23 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Куцевол В.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що спірні правовідносини виникли між нею та банком, а тому вона є споживачем банківських послуг і на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви. Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верхового Суду у постанові від 21.03.2018 року по справі № 761/24881/16-ц та у постанові від 19.06.2018 року по справі № 761/24672/15-ц.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Нормою ст. 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивач долучила до позовної заяви у копіях письмові докази, які власним підписом, у порядку ст. 95 ЦПК України не засвідчила. Крім цього, надані нею фотокопії письмових доказів є низької якості, у зв`язку з чим їх неможливо прочитати.

Посилання позивача на те, що вона у порядку ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви спростовуються наступним.

Так, підстави звільнення від сплати судового збору встановлені ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а випадки, коли судовий збір не справляється ст. 3 цього Закону. Дійсно, відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У постанові від 21.03.2018 року по справі № 761/24881/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. За основу приймається те, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., N 7, ст. 84) слова «державного мита» замінені словами «судового збору». Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору. У постановах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-185цс17 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-916цс17 висловлена правова позиція про те, що споживач звільняється від сплати судового збору лише при поданні позовної заяви і має сплатити судовий збір за подання до суду, зокрема апеляційної скарги. Відступаючи від практики Верховного Суду України, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду вважає, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (ст. 22 «Про захист прав споживачів», ст. 1 ЦПК України у редакції на час постановлення оскарженої ухвали, ст. 2 ЦПК України у редакції на час розгляду справи Верховним Судом).

Аналогічні висновки викладено і постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 року по справі № 761/24672/15-ц.

Втім, предметом позову у цій справі є визнання таким, що не підлягає виконанню вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. виконавчий напис від 04.09.2020 року за № 559.

Так, згідно із вимогами ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із вимогами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

При вчиненні виконавчого напису нотаріусом, останній не є надавачем послуг у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а діє у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат».

Через те, що спірні правовідносини виникли з приводу вчиненої нотаріальної дії, посилання позивача на звільнення її від сплати судового збору за подання позовної заяви у порядку ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними. Наведені нею судові рішення Великої Палати Верховного Суду не спростовують цих висновків суду, оскільки містять оцінку виключно на предмет застосування норми ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», яка звільняє споживачів від сплати судового збору у випадку захисту їх порушеного права у судовому порядку, яка не була врахована законодавцем при прийнятті Закону України «Про судовий збір», шляхом внесення відповідної підстави звільнення від сплати судового збору до ст. 5 цього Закону, безвідносно до предмету цього спору.

Через це, позовна заява підлягає залишенню без руху для надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. та усіх додатків за переліком у позовній заяві, які мають бути належної якості та засвідчені належним чином у порядку ст. 95 ЦПК України, а також надані до суду у кількості екземплярів, що відповідає кількості сторін по справі.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 83, 95, 175, 177, 185, 258, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків, шляхом надання до суду у кількості сторін по справі усіх додатків за переліком у позовній заяві, які мають бути належної якості та засвідчені належним чином у порядку ст. 95 ЦПК України, а також доказів сплати судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення зазначених недоліків, який обчислюється з моменту отримання ним копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву буде залишено без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куцевол