Справа № 676/6376/19
Номер провадження 2/676/308/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

15 січня 2020 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог вказує, що є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину 3545 від 08.11.2004 року. Відповідач є колишнім чоловіком її дочки, зареєстрований як член сім`ї, однак за вказаною адресою не проживає більше дев`яти років, комунальні платежі та витрати на обслуговування житла не сплачує, речей належних відповідачу в будинку не має. Відповідач фактично виселився з будинку, переїхав проживати за іншою адресою, але знятись з реєстрації не бажає, чим чинить позивачу перешкоди у володінні та розпорядженні своєю власністю, в отриманні субсидії на оплату комунальних послуг. Тому просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 10 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

В суді представник позивача позов підтримала, просить задовольнити.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.2004 р. видане Другою Кам`янець-Подільською нотаріальною конторою, ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 20.08.2015 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвали шлюб 20.08.2015 р. актовий запис №20.

Згідно акту на предмет виписки зареєстрованої особи із житлового будинку від 12.07.2018 р., 10.08.2018 р., 07.09.2018 р., 05.10.2018 р., 19.11.2018 р., 10.12.2018 р., 17.01.2019 р., 18.02.2019 р., 22.03.2019 р., 15.04.2019 р., 24.05.2019 р., 12.06.2019 р., 12.07.2019 р. ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 , не проживає з 18.01.2011 року.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 суду показали, що ОСОБА_3 не проживає в будинку ОСОБА_2 більше одного року. ОСОБА_3 після розірвання шлюбу, одружився на іншій жінці і переїхав проживати в її будинок. З 2011 року в будинку позивача не з`являвся, участі у витратах по утриманню будинку не приймає, його особистих речей в будинку немає, жодних перешкод в проживанні ОСОБА_3 в будинку ОСОБА_2 не чинила.

Згідно із частиною 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Таким чином, право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Згідно із частиною 4 статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належить особи, зазначені у частині 2 статті 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї власника можуть бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно поживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст..81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 втратив право на користування будинком АДРЕСА_1 , оскільки не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин.

Реєстрація відповідача за адресою позивача чинить їй перешкоди у розпорядженні майном.

Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 р «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідач своїм правом на подання заперечень щодо позову не скористався.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеному будинку.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 128, 141, 263-265, 280 ЦПК України,ст..ст. 317, 321, 391, ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 16 січня 2020 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.