Справа № 212/5728/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Козлова Ю.В., з участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., розглянувши в порядку ст.247 ЦПК України, за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
В липні 2019 року представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якій просив стягнути з відповідача борг в сумі 6020,29 гривень та витрати понесені на сплату судового збору.
В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що 07 серпні 2011 року до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних коштів звернувся ОСОБА_3 . З яким було укладено договір № KRXRRF31910312, згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 6020,17 гривень за сплатою відсотків за користування у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.03.2013 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла.
Станом на дату смерті у ОСОБА_3 утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 6020,29 гривень, яка складається із:
-6020,17 гривень заборгованість за кредитом;
-0,12 гривень заборгованість за відсотками.
12 липня 2018 року була направлена претензія кредитора до Другої Криворізької державної нотаріальної контори.
14 серпня 2018 року позивачем було отримано відповідь, що з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 .
05 травня 2019 року позивачем був направлений лист-претензія до спадкоємця - ОСОБА_1 , згідно яких позивач пред`явив свої вимоги але ніяких дій не було виконано.
В зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 6020,29 гривень та судові витрати по праві.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2019 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою у судове засідання належним чином повідомлених учасників по справі.
Представник позивача 15 січня 2020 року до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Згідно ст.158 ЦПК України, особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2020 року постановлено проведення заочного розгляду справи.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено з матеріалів справи 07 серпня 2011 між банком та ОСОБА_3 було укладено № KRXRRF31910312, згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 6020,17 гривень за сплатою відсотків за користування у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.03.2013 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 15.08.2011 року, копія свідоцтва долучена до матеріалів справи.
Згідно розрахунку заборгованості за ОСОБА_3 наявна заборгованість, яка станом на день смерті становила 6020,17 гривень, яка складається із 6020,17 гривень заборгованість за кредитом; 0,12 гривень заборгованість за відсотками.
12 липня 2018 року була направлена претензія кредитора до Другої Криворізької державної нотаріальної контори.
14 серпня 2018 року позивачем було отримано відповідь, що з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 .
05 травня 2019 року позивачем був направлений лист-претензія до спадкоємця, ОСОБА_1 , згідно яких позивач пред`явив свої вимоги але ніяких дій з боку відповідача не було виконано.
Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218,1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3,4 ст.1268 та в ст.1269 ЦК України.
Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч.5 ст.1268 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України).
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Разом з тим, суд враховує наступне.
Згідно зі ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Системне тлумачення ст.16 та ч.2 ст.1282 ЦК України, дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч.2 ст.1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором).
Аналіз ч.2 ст.1282 ЦК України, свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку.
Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно.
Стаття 129 Конституції України, відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.
Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно копії спадкової справи №1015/2011 наданої Другою криворізькою державною нотаріальною конторою, з заявою про прийняття спадщини 14.03.2014 року звернулась ОСОБА_1 , що діє як опікун від імені малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в свою чергу і є спадкоємцем першої черги, тобто власником спадкових прав та майна при реалізації цих прав. Свідоцтво про прийняття спадщини не видавалось.
Оскільки позивачем у справі не доведено, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , та що вона прийняла спадщину після його смерті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № KRXRRF31910312 від 07.08.2011 року є недоведеними.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.
Відповідно дост.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати по справі підлягають віднесенню на рахунок позивача.
На підставі ст.129 Конституції України, ст. ст.1216,1219,1268,1268,1282,1296,1297 ЦК України, та керуючись ст.ст.4,5,12,13,81,89,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити в повному обсязі.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне найменування учасників процесу:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя: Ю. В. Козлов