Провадження №2/359/1009/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Івановій К.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Ревненська сільська рада Бориспільського району Київської області, Бориспільське районне підприємство теплових мереж «Тепломережа» про визнання недійсним та скасування рішення органу приватизації, свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору дарування квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці січня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вказаним позовом, який обґрунтували тим, що на підставі рішення виконкому Бориспільської районної ради народних депутатів №224 від 01 серпня 1983 року ОСОБА_6 на сім`ю у складі п`ятьох осіб був виданий ордер №172 від 13 серпня 1983 року на вселення в чотирьох кімнатну квартиру за АДРЕСА_1 . Розпорядженням БРПТМ «Тепломережа» №92 від 25 лютого 2013 року квартиру АДРЕСА_1 передану в спільну приватну власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В цей же день БРПТМ «Тепломережа» видала свідоцтво про право власності на житло. В подальшому спірний квартирі було присвоєно нову поштову адресу: АДРЕСА_2 . 18 червня 2018 року на підставі договору дарування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відчужили на користь ОСОБА_5 2/3 частини спірної квартири. Таким чином єдиним власником квартири є ОСОБА_5 . Проте, приватизація квартири була здійснена з порушенням закону. Оскільки, позивачі також були зареєстровані та фактично проживали у спірній квартирі з моменту народження та по даний час. Однак зважаючи на свій вік, на дату винесення органом приватизації рішення про передачу у власність квартири, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виповнилось по 13 років. Тому їх неправомірно усунили від участі у приватизації квартири. За вказаних обставин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять визнати недійсним та скасувати розпорядження БРПТМ «Тепломережа» №92 від 25 лютого 2013 року; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житло №92 від 25 лютого 2013 року, а також визнати недійсним договір дарування від 18 червня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Пєшою Т.М., зареєстрований в реєстрі за №791.

У судовому засіданні позивачі та представник позивачів ОСОБА_7 підтримали пред`явлений позов та просили суд його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні визнали пред`явлений позов у повному обсязі та не заперечували проти його задоволення.

Представник Ревненської сільської ради Бориспільського району направив лист, яким просив проводити розгляд справи за відсутності представника сільської ради.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, БРПТМ «Тепломережа» у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову суд не повідомив.

Провівши підготовче судове засідання, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачами позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 13 серпня 1983 року виконавчим комітетом Бориспільської районної ради народних депутатів ОСОБА_6 . був виданий ордер №172 на вселення в квартиру АДРЕСА_1 а родину з трьох осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.13).

Рішенням Ревненської сільської ради Бориспільського району №107 від 30 листопада 2012 року ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надано дозвіл на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.14).

Розпорядженням Бориспільського РПТМ «Райтепломережа» №92 від 25 лютого 2013 року вказану квартиру передану у спільну приватну власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.16-18).

На підставі цього розпорядження відповідачі по справі отримали свідоцтво про право власності на житло №92 від 25 лютого 2013 року (а.с.15), а також здійснили державну реєстрацію права власності на квартиру в рівних частках, тобто по 1/3 частці кожному, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.19).

Згідно рішення Ревненської сільської ради Бориспільського району «Про перейменування вулиць та провулків на території Ревненської сільської ради» №19-2-VIII від 19 листопада 2015 року було змінено назву вулиці с. Ревне з «Радянська» на «Квартальна», а також номер будинку з «5а» на «27» (а.с.20). Таким чином спірній квартирі присвоєно поштову адресу: квартира АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

За змістом ч.1 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

За положеннями ч.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках), або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно з 26 жовтня 1999 року та 01 грудня 1999 року зареєстровані та по теперішній час проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.21,22).

Аналогічні відомості щодо зареєстрованих осіб у квартирі містяться також у довідці (виписці з погосподарської книги про склад сім`ї та реєстрацію) №371 від 16 грудня 2012 року, приєднаній до матеріалів приватизаційної справи щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 (а.с.23-27).

За змістом п.4 Положення передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється у приватну власність (спільну сумісну, спільну часткову) за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах, кімнатах у комунальній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається житло. За неповнолітніх членів сім`ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновителі). Згоду на участь у приватизації дітей вони засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини.

Відповідно до ч.1 ст.242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх і неповнолітніх дітей.

Незважаючи на це, в матеріалах приватизаційної справи відсутня письмова згода ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на приватизацію спірної квартири, з урахуванням того, що в спірній квартирі проживають та мають право на приватизацію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які на час приватизації не досягнули повноліття.

Зважаючи на це, суд вважає, що з метою відновлення законності належить скасувати розпорядження БРПТМ «Райтепломережа» №92 від 25 лютого 2013 року та визнати недійсним свідоцтво про право власності №92 від 25 лютого 2013 року.

18 червня 2018 року відповідачі по справі уклали договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшою Т.М. Згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подарували ОСОБА_5 2/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.28-30).

На підставі цього договору за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.31-32).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на житло №92 від 25 лютого 2013 року є недійсним, тому ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не стали власниками квартири. На цій підставі відповідачі не мали права на власний розсуд розпоряджатися даним нерухомим майном. Вказана обставина свідчить, що договір дарування від 18 червня 2018 року суперечить вимогам ч.1 ст.319 ЦК України.

Тому, договір дарування від 18 червня 2018 року належить визнати недійсним, а також скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного та керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати розпорядження Органу приватизації Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Тепломережа» за №92 від 25 лютого 2013 року, яким квартиру АДРЕСА_1 передано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в приватну спільну власність.

Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на житло за № 92 від 25 лютого 2013 року, що видано Органом приватизації - Бориспільським районним підприємством теплових мереж «Тепломережа», на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним Договір дарування від 18 червня 2018 року, що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Пєшою Т.М., реєстровий №791, державну реєстрацію набутої у власність частки квартири здійснено на підставі рішення приватного нотаріуса Пєшої Т.М. про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41669945 від 18.06.2018 року, номер запису про право власності: 26679447, за яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подарували, а ОСОБА_5 прийняла в дар 2/3 частини квартири АДРЕСА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 03 лютого 2020 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський