Справа № 196/1651/19
№ провадження 2-з/196/6/2020
УХВАЛА

08.01.2020 смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ГУДИМ О.М.

за участі секретаря - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій прохає з метою забезпечення позову, який буде подано до суду протягом 10 днів з дня подачі даної заяви, про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити вчиняти будь-які дії відносно даного об`єкту нерухомості.

Доцільність застосування заходів забезпечення позову мотивує тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину в порядку та строки, визначені законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а він, в свою чергу, є спадкоємцем першої черги за законом іпсля смерті своєї дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також прийняв спадщину в порядку та у спосіб, визначений законом.

Спадковим майном є об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був спільною сумісною власністю подружжя її батька та його дружини ОСОБА_3

12.12.2018 року рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області по цивільній справі №196/1688/18, без її участі, визнано право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_4 (дочка ОСОБА_3 ) на спадковий об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2018 року, державним реєстратором Царичанської райдержадміністрації Дніпропетровської області Кулагою Є.О. зареєстровано право власності за гр. ОСОБА_4 на об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , який був спільною сумісною власністю подружжя її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, виданого 17.09.2019 року, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року, продала житловий будинок гр. ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу серія та номер: 153, виданий 13.05.2019 року, посвідчений державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю.

Державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю., як державним реєстратором, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та внесено запис, індексний номер: 46830210 від 13.05.2019; реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна 256, номер об`єкта в РПВН 3576563.

Виходячи з того, що вказане рішення суду порушує її законні права та інтереси, так як вона є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину в порядку та у строк, визначений законом, після смерті батька, який, в свою чергу, є спадкоємцем першої черги після смерті своєї дружини, та враховуючи, що на даний час спірний житловий будинок перебуває у власності сторонньої людини ОСОБА_5 , вона змушена звернутися до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення такого позову до суду.

В порядку ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Частиною 3 статті 153 ЦПК України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Суд, проаналізувавши матеріали заяви про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

Заяву про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, подано до суду з дотриманням порядку, встановленого ч.1 ст.152 ЦПК України.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1258 ЦК Україниспадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2018 року визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями за законом першої черги є ОСОБА_4 , як дочка померлої, та ОСОБА_2 , як чоловік померлої, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за законом першої черги є заявник ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, виданого 17.09.2019 року, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року, продала житловий будинок гр. ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу серія та номер: 153, виданий 13.05.2019 року, посвідчений державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю.

В даному випадку предметом спору є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Співмірність у застосуванні заходів забезпечення позову передбачає дотримання судом такого балансу інтересів сторін, що виключає як надмірні негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову для приватних прав та інтересів відповідача, так і негативних наслідків, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів для прав та інтересів позивача, пов`язаних із публічними інтересами правосуддя, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.

Отже, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що полягає в забороні вчиняти будь-які дії відносно вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, так як дані обставини матимуть наслідком істотно ускладнювати чи унеможливлювати виконання рішення суду або ефективно захистити або поновити порушені чи оспорювані права або інтереси заявника, за захистом яких остання має намір звернутися до суду, задовольнивши таким чином заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повністю.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст.149-153, 258, 260, 353, 354, п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити повністю.

Накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити вчиняти будь-які дії відносно даного об`єкту нерухомості.

Виконання ухвали покласти на державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Наталію Юріївну та на Царичанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській.

Копію ухвали направити для негайного виконання державному нотаріусу Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Наталії Юріївні, Царичанському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській та заявникові ОСОБА_1 , для відома.

Стягувач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_2 .

Боржник - ОСОБА_5 , власник житлового будику з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча О.М. ГУДИМ