РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/306/20

Справа № 510/1952/19

27.01.2020 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарях Міхайліченко В.О., Пройка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області, Ренійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

За життя померлий ОСОБА_2 склав заповідальне розпорядження від 20 серпня 2003 року, зареєстроване в реєстрі за № 1909, яким усе своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 , а тому спадкоємство здійснюється за заповітом.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Через деякий час ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 19 вересня 2019 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Також зазначив, що при отриманні свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 було встановлено розбіжності між прізвищами батька ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 .

У свідоцтві про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 виданого 07 лютого 1974 року УССР прізвища були записані вірно. Однак при отриманні ОСОБА_2 паспорту, його прізвище було вказано невірно « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_3 ». Копія паспорту не зберіглась, а оригінал було вилучено відповідно до п. 14 ст. 1 гл. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні.

Позивач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце, проведення судового засідання сповіщався належним чином, до суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Ренійської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі, до суду надійшло клопотання, відповідно до якого, він просить розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Ренійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої, він просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

За життя померлий ОСОБА_2 склав заповідальне розпорядження від 20 серпня 2003 року, зареєстроване в реєстрі за № 1909, яким усе своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 , а тому спадкоємство здійснюється за заповітом.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Частиною 1 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦПК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто ОСОБА_1 прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦПК України, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Через деякий час ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 19 вересня 2019 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують: право власності та видавалися на ім`я померлого ОСОБА_2 , копію заповіту, копію заяви про прийняття спадщини, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також позивачем, при отриманні свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 було встановлено розбіжності між прізвищами батька ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 .

У свідоцтві про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 виданого 07 лютого 1974 року УССР прізвища були записані вірно. Однак при отриманні ОСОБА_2 паспорту, його прізвище було вказано невірно « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_3 ». Копія паспорту не зберіглась, а оригінал було вилучено відповідно до п. 14 ст. 1 гл. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні.

Таким чином, у зв`язку з наявністю розбіжності в написанні прізвища заявника в вище вказаних документах, останній позбавлений можливості вирішити ряд юридичних питань.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 89, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області, Ренійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Рені Одеської області та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Рені Одеської області, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова