Постанова

Іменем України

29 січня 2020 року

м. Київ

справа № 638/12556/17

провадження № 61-45264св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державна казначейська служба України, Прокуратура Харківської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 травня 2018 року та постанову апеляційного суду харківської області від 12 вересня 2018 року; та касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області на постанову апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державної казначейської служби України, прокуратури Харківської області, в якому просив стягнути на його користь з Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 01 березня 2013 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000015 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 368 КК України. 10 квітня 2013 року йому повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення. 12 квітня 2013 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова стосовно нього обраний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 22 940 грн, а також покладено додаткові обов`язки, серед яких, зокрема, обов`язок не відлучатися з населеного пункту. 15 квітня 2013 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова його відсторонено від займаної посади заступника начальника СДІМ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Крім того, за фактом внесення відомостей до ЄРДР за № 0000015 уповноваженими працівниками ГУМВС України в харківській області відносно нього проведено службове розслідування. У висновку даного службового розслідування вбачаються склади дисциплінарних проступків, тому 15 квітня 2013 року наказом начальника ГУ МВС України в Харківській області Демченка О. М. його звільнено з займаної посади. Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року, який набрав законної сили 07 червня 2016 року його виправдано за недоведеністю участі у скоєнні злочину, а запобіжний захід у вигляді застави цим же вироком скасовано. Таким чином, він незаконно перебував під слідством та обвинуваченням 37 місяців та 28 днів. Зазначені події негативно вплинули на звичайний спосіб життя та призвело до заподіяння значної моральної шкоди, порушило його життєві зв`язки для поновлення яких необхідно прикласти зусиль. Моральна шкода, завдана йому виражається у різного роду душевних стражданнях, які полягають, зокрема, у тому, що зазначені події негативно вплинули на звичайний спосіб життя, на особисте життя, порушено його життєві зв`язки, він втратив роботу, завдано значної шкоди його діловій репутації та авторитету.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 травня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 , шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку моральну шкоду в розмірі 300 000 грн. У решті вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що внаслідок незаконного притягненням позивача до кримінальної відповідальності, останній знаходився під слідством та судом 37 місяців 28 днів, чим спричинено йому моральну шкоду. Відшкодування моральної шкоди за перебування позивача під слідством і судом визначено у розмірі, визначеному з урахуванням мінімальної заробітної плати станом на час ухвалення судом рішення.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а апеляційну скаргу прокуратури Харківської області задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 травня 2018 року змінено в частині розміру моральної шкоди, визначивши його в сумі 120 000 грн замість 300 000 грн. Вирішено питання про судовий збір. У решті позову відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що для визначення розміру відшкодування позивачеві моральної шкоди необхідно брати як розрахункову величину у розмірі 1 600 грн.

Узагальнені доводи касаційних скарг

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року, у якій заявник посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що визначений судами розмір моральної шкоди є заниженим, не відповідає засадам розумності, поміркованості та справедливості.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника прокурора Харківської області на постанову апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року, у якій заявник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити постанову апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди до 60 693,50 грн.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом неправильно застосовано норми матеріального права, а саме статті 23, 1176 ЦК України, статті 1-6, 12, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду та порушенням норм процесуального права, а саме статей 76-81, 263-264 ЦПК України.

Відзиви на касаційні скарги не надходили.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано цивільну справу № 638/12556/17 з Дзержинського районного суду м. Харкова.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 10 квітня 2013 року ОСОБА_1 вручено повідомлення про підозру за скоєння злочину, передбаченого частиною першою статті 368 КК України.

12 квітня 2013 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова обрано відносно ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 22 940 грн.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2013 року відсторонено ОСОБА_1 від посади заступника начальника СДІМ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області строком на два місяці, тобто до 15 червня 2013 року.

15 квітня 2013 року наказом начальника ГУМВС України в Харківській області Демченка О. М. ОСОБА_1 звільнено з займаної посади.

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року, який набрав законної сили 07 червня 2016 року ОСОБА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 368 КК України, виправдано за недоведеністю участі обвинуваченого у скоєнні злочину.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга заступника прокурора Харківської області не підлягає задоволенню, а касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 цього Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає в тому числі і у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Частинами п`ятою та шостою статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2018 року встановлено на рівні 3 723 грн.

Внаслідок заподіяння позивачеві моральної шкоди у зв`язку із безпідставним перебуванням позивача під слідством та судом, мінімальний її розмір за 37 місяців 28 днів повинен розраховуватися із розрахунку мінімальної заробітної плати на час ухвалення судового рішення, тобто на 2018 рік, яка становила 3 723 грн (мінімальний розмір), та становить 138 793 грн. Ураховуючи тривалість безпідстаногно перебування позивача під судом і слідством, визначений місцевим судом розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 300 000 грн аргументований судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій статті 23 ЦК України критеріїв та у межах, встановленого частиною третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», розміру відшкодування.

Колегія суддів вважає висновки апеляційного суду про те, що для визначення розміру відшкодування позивачеві моральної шкоди необхідно брати як розрахункову величину у розмірі 1 600 грн, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року, на який посилається заявник у касаційній скарзі, мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 грн.

Однак, відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачеві не є його посадовим окладом, заробітною платою чи іншою виплатою, а відтак, підстави для застосування наведеної норми до виниклих правовідносин відсутні. Крім того, вказаним Законом не вносилися зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством та судом, суд першої інстанції правильно застосував положення частини третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та визначив розмір відшкодування моральної шкоди із розрахунку мінімальної заробітної плати на час ухвалення рішення.

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.

Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення, а касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року скасувати та залишити в силі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 травня 2018 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун