ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/387/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Продана Б.Г. від 28 листопада 2019 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд, -

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд із вказаним позовом до відповідача, зазначала, що 13 травня 1998 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який був розірваний за позовом ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . У шлюбі народились спільні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти проживають з нею.

Їхній син ОСОБА_4 навчається у Вищій школі фінансів та права у м. Бельсько-Бяла Республіки Польща та на період навчання потребує матеріальної допомоги. Відповідач може сплачувати аліменти на період навчання сина, проте не бере участі у його матеріальному забезпеченні.

З урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ним 23-річного віку в розмірі 20000 грн. щомісячно, починаючи з 19.06.2019 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2019 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та необґрунтоване, а позов задовольнити у повному обсязі. На її думку, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_4 продовжує навчання до 23 років, оскільки наказ або розпорядження керівництва навчального закладу про закінчення навчання чи відрахування з навчального закладу відсутні. Місце роботи ОСОБА_4 , його матеріальний стан і проживання в США відповідачем не підтверджено документально і судом не встановлено.

Відповідач має у власності рухоме та нерухоме майно, отримує значні доходи, є працездатною особою і має можливість сплачувати аліменти в заявленому в позовній заяві розмірі.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 є студентом Вищої школи фінансів та права у м. Бельсько-Бяла республіка Польща. Навчався стаціонарно на 2 курсі факультету «Фінанси та бухгалтерський облік», однак на період з 01.10.2019 року по 30.09.2020 року йому надано деканську відпустку.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з недоведеності потреби сина сторін ОСОБА_4 у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням - на час вирішення спору він перервав навчання, перебуває на території США, а відповідач надає грошові кошти на утримання сина.

Так, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України).

За змістом статті 201 СК до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції правильно констатував, що позивачка не довела достатніми та допустимими доказами потребу сина ОСОБА_4 у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням.

Так, згідно довідки деканату Вищої школи фінансів та права факультету фінансів та інформаційних технологій № 29/2019 від 28.05.2019 року у м. Бельсько-Бяла Республіки Польща ОСОБА_4 є студентом Вищої школи фінансів та права у м. Бельсько-Бяла республіка Польща, навчається на 2 курсі стаціонарної форми навчання на факультеті Фінанси та бухгалтерський облік.

Згідно листа деканата Вищої школи фінансів та права згідно з заявою ОСОБА_4 йому було надано деканську відпустку з 01.10.2019 року по 30.09.2020 року.

Факт переривання навчання ОСОБА_4 у зв`язку з деканською відпусткою, перебування та роботу останнього в США підтвердила в суді першої інстанції позивач, а також і сам ОСОБА_4 у листі від 29.01.2020 року, адресованому апеляційному суду.

Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15.05.2006 року роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття, виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; недосягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, потреба в матеріальній допомозі у формі аліментів має бути обов`язково пов`язаною з навчанням, в разі припинення навчання право на таке утримання припиняється.

Переривання навчання не позбавляє особу статусу студента навчального закладу, однак у цей період такий студент не виконує освітньої (наукової) програми, а тому і не продовжує навчання, що в розумінні ст. 199 СК України позбавляє його права на отримання матеріальної допомоги.

Той факт, що ОСОБА_4 має необхідність у коштах на проживання на період перебування у США відповідно до положень ст. 199 СК України не є підставою для стягнення аліментів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.02.2020 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С.Гринчук

А.М.Костенко