Ухвала

23 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 495/364/17
провадження № 61-17098ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув заяву ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 25 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) про стягнення нарахованої, але не виплаченої, заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року у складі судді Мишко В. В. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ВЧ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій, заробітній платі (грошовому забезпеченню) у розмірі 516 757,10 грн.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2018 року апеляційні скарги ВЧ НОМЕР_1 і заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України задоволено частково.
Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року скасовано, провадження у справі закрито.
Постановою Верховного Суду у складі суддів Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. (судді-доповідача), Білоконь О. В., Осіяна О. М.

від 25 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2018 року залишено без змін.

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву, в якій, посилаючись на порушення норм права, просив скасувати постанову Верховного Суду від 25 травня 2020 року та направити справу на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до частини першої та другої статті 415 ЦПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги приймає постанову відповідно до правил, встановлених статтею 35 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з особливостями, зазначеними в статті 416 цього Кодексу. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої та третьої статті 419 ЦПК України, постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Чинним ЦПК України не передбачено повноважень Верховного Суду щодо перегляду судових рішень Верховного Суду, ніж в порядку частини першої статті 423 ЦПК України, де визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки заяву подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження за заявою ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за заявою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 25 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова
Р. А. Лідовець
Ю. В. Черняк