Провадження № 22ц-824/1903/20 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Гановської А.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Інституту ядерних досліджень Національної академії наук України на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою Інституту ядерних досліджень Національної академії наук України, заінтересована особа: головний державний виконавець Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Задорожна Тетяна Андріївна, Голосіївський районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 на бездіяльність державної виконавчої служби,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року Інститут ядерних досліджень НАН України звернувся до суду із вищевказаною скаргою.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі ч. 1 п. 1 ст. 186 ЦПК України.

Не погоджуючись із цією ухвалою, представник Інституту ядерних досліджень НАН України подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зокрема посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив обставин справи та змісту скарги, оскільки її предметом є оскарження бездіяльності державного виконавця щодо неповернення безпідставно отриманих ним коштів і не ставить питання про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження тощо, тому вважає висновок місцевого суду про відмову у відкритті провадження безпідставною.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки предметом оскарження є нарахування виконавчого збору, податків та військового збору, то скарга не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, тому відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 186 ЦПК України у відкритті провадження необхідно відмовити.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Головного державного виконавця Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 11 липня 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м.Києва у справі № 756/19932/17 про стягнення з Інституту на користь ОСОБА_2 середнього заробітку в сумі 10 703,36 грн.

05 серпня 2019 Інститут ядерних досліджень Національної академії наук України подав через канцелярію Голосіївського РВ ДВС м.Київ заяву (вх.15782), якою повідомив про добровільне виконання ним судового рішення у справі 756/19932/17 шляхом перерахування на рахунок Голосіївського РВ ДВС м. Київ визначеної в судовому рішенні суми та виконавчого збору.

23 серпня 2019 року Інститут ЯД НАН України у процесі добровільного виконання вказаного рішення перерахував органу виконавчої служби додатково 14 102,40 грн. та 2087,16 грн., які вже було перераховано до бюджету в якості податку з доходів ОСОБА_1 та військового збору, оскільки державним виконавцем не було знято арешт з рахунку.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, представник скаржника посилається зокрема на те, що вищевказані кошти було отримано ВДВС без будь-яких правових підстав, адже ці кошти вже було перераховано Інститутом ядерних досліджень НАН України до бюджету, тому вони підлягають поверненню, з огляду на що Інститут звернувся до начальника ВДВС із заявою про повернення цих коштів, однак заява залишилася без виконання.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У справі № 826/5195/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належить до компетенції адміністративних судів, незалежно від того яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевий суд належним чином не з`ясував, що предмет скарги Інституту не пов`язаний із оскарженням постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, а зводиться до оскарження бездіяльності державного виконавця, що відповідно до ст.ст. 447, 448 ЦПК України підлягає розгляду у суді, який розглядав справу як суд першої інстанції, чого суд першої інстанції не врахував та у наслідку дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі ч. 1 п. 1 ст. 186 ЦПК України.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інституту ядерних досліджень Національної академії наук України задовольнити, ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: