Справа №705/434/20
2-о/705/67/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши заяву, що подана в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Уманський виробничий відділок КП «Черкаське ОО Бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В якості зацікавленої особи в заяві вказано - Уманський виробничий відділок КП «Черкаське ОО Бюро технічної інвентаризації». В заяві ставиться питання:

«… встановити факт, що має юридичне значення а саме, що Свідоцтво на право власності від 28.03.1989 року на жилий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 та технічний паспорт на даний будинок, в яких здійснено помилковий запис прізвища « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_2 », засвідчують належність вказаних право-установчих документів на жилий будинок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 …»

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в порядку окремого провадження суддею враховано, що ця заява повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст.175, 177 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 318 цього Кодексу. Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями викладеними в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення".

Відповідно до пунктів 4, 5, 6, 8 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до вимог ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Пред`явлена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 318 та ст. 175 ЦПК України.

Так, в заяві заявник вказує зацікавлену особу Уманський виробничий відділок КП «Черкаське ОО Бюро технічної інвентаризації». Однак, заінтересовані особи це суб`єкти, які можуть мати інтерес у зв`язку зі встановленням конкретного юридичного факту. Їх інтерес завжди має процесуальний та опосередкований характер. Матеріально-правового інтересу у справі такі особи не мають. Заінтересованими будуть лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки. Отже, участь у справі заінтересованих осіб обумовлюється тим, що з встановленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, в яких беруть участь й зазначені особи, їх суб`єктивні права і обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами та обов`язками заявників і опосередковуються одним і тим же встановленням певних обставин.

Також, в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

В заяві, що стосується вище вказаних заявником вимог (з врахування особливостей підстав заяви) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини.

В порушення зазначених вимог, заявник ОСОБА_1 не вказує наявність інших спадкоємців, в тому числі, котрі б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні при спадкуванні та не додає до матеріалів заяви документи, які б підтверджували його звернення у відповідні органи для оформлення спадщини ( відсутня постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з зазначенням причини неможливості оформлення спадщини після смерті батька).

У зв`язку з цим, при підтвердженні вищевказаних обставин відповідними доказами, в даному випадку, може виникнути спір про право. При цьому, частиною 6 ст. 294 ЦПК передбачено: якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Крім того, як вбачається зі змісту заяви та долучених до неї додатків, а саме свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому заявник в заяві ставить питання про встановлення факту належності правовстановлюючого документу саме ОСОБА_2

Вимогами ст. 25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе

цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

В заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, вказується мета встановлення юридичного факту, оскільки вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. В заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та вказати докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Суд встановлює юридичні факти, які є новими, оскільки саме на підставі таких фактів у особи виникають суб`єктивні права. Такі юридичні факти зазначаються у судових рішеннях, які відіграють роль первинних документів, оскільки саме в них містяться відомості, які є якісно новими по відношенню до існуючих, і саме вони породжують виникнення у особи суб`єктивних прав.

Перелічені недоліки заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву (заяву) подано без додержання вимог, викладених у ст.175, і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви (заяви) постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи викладене, вважаю, що заява, що подана в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Уманський виробничий відділок КП «Черкаське ОО Бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Крім того, вважаю за необхідне попередити заявника, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі заяви до встановленого законом строку, заява про встановлення факту буде вважатися не поданою, та повернутою заявникові.

Також, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1.ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Спосіб усунення недоліків заяви полягає в поданні заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості зацікавлених осіб.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 318 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву, що подана в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Уманський виробничий відділок КП «Черкаське ОО Бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху до усунення недоліків, які перешкоджають розгляду заяви і вирішенню справи по суті.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Мазуренко