Справа № 418/4646/20
РІШЕННЯ

іменем України

"23" грудня 2020 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

з участю секретаря Кірічевої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті чоловіка, заінтересована особа: Міловський районний відділ державної реєстації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2020 року до Міловського районного суду Луганської області звернулась заявник ОСОБА_1 з заявою у якій просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим установою, яка знаходиться на непідконтрольній української владі території України.

Місто Луганськ знаходиться на тимчасово непідконтрольній української владі території Луганської області.

З метою реєстрації смерті чоловіка заявник звернулась до Міловського районного відділу державної реєстації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), однак їй було відмовлено у реєстрації та видачі свідоцтва про смерть, у зв`язку з тим, що нею не був наданий документ встановленої форми.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне для здійснення державної реєстрації смерті чоловіка та отримання свідоцтва про смерть для реалізації спадкових прав.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, однак просила суд розглянути справу без її участі, заяву підтримує.

Представник від заінтересованої особи Міловського районного відділ державної реєстації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)до суду не з`явилась, однак нею було повідомлено про можливість розгляду справи за її відсутністю. Відзиву з запереченнями надано не було.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги заявника ОСОБА_1 , є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії паспорту заявника вона є громадянкою України. /а.с. 4-5/

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 07.08.1971 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3 , та прізвище дружини стало « ОСОБА_4 ». /а.с. 8/ Отже родинний зв`язок заявника з померлим доведено.

Згідно з довідки Управління соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації від 13.11.2017 року № 17093 ОСОБА_1 взята на облік, як внутрішньо переміщена особа та її фактичне місце проживання/перебування є: АДРЕСА_1 . /а.с. 6/

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 виданого 25.11.2020 року, Артемівським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої «Луганської Народної Республіки» та лікарняного свідоцтва про смерть № 1465 від 03.12.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у місті Луганськ ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: а) хронічна серцево-судинна недостатність; б) дифузний кардіосклероз. /а.с. 9-10/

Згідно відмови Міловського районного відділу державної реєстації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 08.12.2020 року, ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації смерті чоловіка ОСОБА_2 , у зв`язку з наданням неналежних документів. /а.с. 8/

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Окрім, того суд приймає до уваги висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Суд оцінює надане свідоцтво про смерть, як доказ який містить інформацію, щодо предмету доказування на підставі яких можливо встановити наявність факту смерті, які дають висновок про наявність таких обставин не зважаючи на те, що документ не відповідає належній формі.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З ч. 1 ст. 317 ЦПК України вбачається, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно п. 3 наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.»

Місто Луганськ внесено до переліку населених пунктів у яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Отже, заявником було доведено, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на території не підконтрольній українській владі, вимоги заявника є законними та підлягають задоволенню.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. 76, ч.1 ст.95, п.8 ч.1 ст. 315, ч.1 ст. 317 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», наказом Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», п.10, 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у станиці Кужорська, Шагінського району, Адигейської автономної області, Російська Федерація, громадянина України, за життя був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , місце смерті: м. Луганськ, Луганська область, Україна, причина смерті: а) хронічна серцево-судинна недостатність; б) дифузний кардіосклероз.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Згідно вимог ч. 1 п. 15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Чехов