СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10149/20

пр. № 2/759/4388/20

13 жовтня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Журибеди О.М.,

за участі секретаря: Мурга Т.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у червні 2020 року звернулась до суду з позовом до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, яким просить скасувати арешт та зняти заборону на відчуження всього майна належного ОСОБА_2 , в тому числі нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який був накладений постановою АК 499278 від 14.02.2003 року Відділом державної виконавчої служби у Ленінградському (Святошинському) районі ( реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - 1415167). В обґрунтування позову посилається на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_2 вона, як його спадкоємець, не може оформити спадщину на належну йому частину квартири АДРЕСА_1 із-за накладеного на неї арешту, який в свою чергу не може скасувати ВДВС, оскільки такого виконавчого провадження у них на виконанні більше не перебуває, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 12.01.1998 року Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва, ОСОБА_2 належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Позивач згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 22.07.2019 року є спадкоємцем після смерті її батька ОСОБА_2 , однак не може оформити спадщину із-за накладеного на спадкове майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 , арешту (а.с. 12).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна такий арешт накладено Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови, АК499278 від 14.02.2003 року Відділу Державної виконавчої служби у Ленінградському районі, за реєстраційним номером обтяження 1415167 від 27.10.2004 року (а.с. 15).

Тоді як згідно листа Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 03.06.2020 року виконавчого листа за яким такий арешт накладався на виконанні ВДВС більше не перебуває, детальну інформацію надати вони не можуть, оскільки відповідні матеріали виконавчого провадження знищені за терміном зберігання (а.с. 30).

В п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником майна.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст. 1220 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України).

Отже, наведені вище обставини свідчать про відсутність підстав для існування на тепер такого арешту. З огляду на, що вимоги позивача про скасування арешту є обґрунтованими в частині скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 , оскільки він порушує права позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину та законного набуття права власності на нерухоме майно і його наступної державної реєстрації, у зв`язку з чим такі порушені права позивача підлягають захисту шляхом скасування накладеного арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 223, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування арешту з нерухомого майна - задовольнити частково.

Арешт, накладений Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою на квартиру АДРЕСА_1 на підставі постанови АК499278 від 14.02.2003 року Відділу Державної виконавчої служби у Ленінградському районі, за реєстраційним номером обтяження 1415167 від 27.10.2004 року - скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда