18.12.2020 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 532/1238/20
провадження № 2/533/193/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Лизенко А.В.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання Кумаки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРПОШТА" про визнання бездіяльності незаконною та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , який діє від власного імені та від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності, посвідченої 05.05.2014 року державним нотаріусом Кобеляцької державної нотаріальної контори Чернявським Ю.В. за реєстровим номером 1-842 (а.с.13), та від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності, посвідченої 30.11.2017 року приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу за реєстровим номером 1868 (а.с.12), звернувся до суду із позовом, в якому з врахуванням уточнення (а.с.35, 36) просить визнати бездіяльність відповідача незаконною, що виразилося в тому, що «вони не доставили адресату посилку №153 у встановлений їхніми правилами строк 2-3 дні» та стягнути на користь кожного позивача по 10000 грн відшкодування завданої моральної шкоди.

В подальшому, ОСОБА_1 уточнив номер посилки - № НОМЕР_1 (а.с.158, 159).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , діючи за дорученням свого брата, ОСОБА_3 , відправив з Кобеляцького відділення «Укрпошти» посилку з кур`єрською доставкою в Центр надання адміністративних послуг м.Полтави. Відповідно трекінгу «Укрпошти» відправлення прибуло у Полтаву 24.06.2020 року та станом на 06.07.2020 не було доставлене адресату. Згідно нормативів «Укрпошти» листи, посилки з кур`єрською доставкою доставляються протягом 3-х днів. Отже, відповідач вчасно не доставив посилку адресату, чим завдав позивачам моральну шкоду.

Моральна шкода обгрунтована тим, що у поштовому відправленні були документи, необхідні для прийняття в експлуатацію будинка АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_3 . В свою чергу, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мали з ним домовленість про використання цього будинку за комерційним призначенням після введення в експлуатацію.

В результаті неправомірних дій відповідача у ОСОБА_4 , який є інвалідом 2 групи, відбулось загострення хвороби, він був вимушений відвідати лікаря в м.Полтава.

В результаті неправомірних дій відповідача у ОСОБА_1 , який має захворювання серцево-судинної системи, відбулось погіршення стану здоров`я.

Ухвалою суду від 27.07.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с.51).

17.08.2020 року до суд надійшов відзив відповідача, в якому відповідач позов не визнав з наступних причин. Поштове відправлення №153 в базі АТ «Укрпошта» відсутнє взагалі. Поштове відправлення за номером 15 вручене адресату 07.07.2020 року, але не належить жодному з позивачів, оскільки відправником зазначений громадянин ОСОБА_5 . Вказаний громадянин має право на отримання компенсації на несвоєчасну доставку в розмірі 9,50 грн.

З позивачами відповідач не вступав у договірні відносини взагалі, позивачами не доведено наявність протиправних дій відповідача, наявність моральної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок (а.с.60-65).

Ухвалою суду від 16.10.2020 року закрито підготовче провадження, замінено (уточнено) назву відповідача та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.126, 127).

Ухвалою суду від 18.12.2020 року відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог (а.с.196, 197).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні із викладеними в позові, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. На питання суду пояснив, що Центром надання адміністративних послуг в подальшому було відмовлено у введенні будинку в експлуатацію на підставі документів, що були у спірному поштовому відправлені.

Інші позивачі в судове засідання не з`явилися.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні із викладеними у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

23.06.2020 року позивач ОСОБА_1 відправив з Відділення поштового зв`язку м.Кобеляки Полтавської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (39200) поштове відправлення №153 на адресу вул.Соборності, 36 м.Полтава, 36000. Одеружувач Центр надання адміністративних послуг, вид відправлення - «Укрпошта експрес», категорія з оголошеною цінністю 5 грн, з описом вкладення, кур`єрскою доставкою, тип доставки Склад-Двері, вартість доставки 38 грн. (а.с.8).

Згідно опису вкладення у поштовому відправленні була заява про прийняття будинку в експлуатацію та необхідні для цього документи (а.с.49).

Суд відхиляє посилання відповідача, що ОСОБА_1 не був відправником вказанного поштового відправлення, оскільки в накладній зазначений громадянин ОСОБА_5 .

Суд вважає, що наявність вказаної накладної саме у ОСОБА_1 є достатнім доказом того, що саме він був відправником, а невірне визначення його імені є звичайною помилкою працівника відповідача.

Згідно сервісу АТ «Укрпошта» відстеження поштових відправлень (трекінг) вказане поштове відправлення вручене адресату лише 07.07.2020 року ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що визнається відповідачем та не потребує доказування.

Згідно з пунктом 10 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені постановою КМУ від 05.03.2009 року №270, оператори поштового зв`язку зобов`язані забезпечувати:

надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості відповідно до нормативно-правових актів, що регламентують діяльність операторів поштового зв`язку, умов договору;

пересилання поштових відправлень, що належать до універсальних послуг поштового зв`язку, у нормативні строки, встановлені Мінінфраструктури;

пересилання поштових відправлень, що не належать до універсальних послуг поштового зв`язку, поштових переказів у нормативні строки, встановлені ними самостійно згідно із законодавством.

Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень затвердженні наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013 року.

Згідно Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Експрес», який розміщено на офіційному веб-сайті відповідача ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відправлення «Укрпошта Експрес» (далі - відправлення Експрес) внутрішнє реєстроване відправлення з вкладенням документів та/або товарів, що приймається, перевозиться і доставляється найшвидшим способом.

Згідно з даним офіційного веб-сайта відповідача термін доставки відправлення «Укрпошта експрес» в межах області складає до 2-х днів (https://www.ukrposhta.ua/ua/ekspres).

Таким чином, поштове відправлення №153 доставлене із значним простроченням граничного строку (приблизно в 4 рази).

Щодо правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Таким чином, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем було укладено договір про надання послуг поштового зв`язку в розумінні ст.13 Закону України «Про поштовий зв`язок», а ОСОБА_1 отримав статус користувача послуг поштового зв`язку (ст.1 вказаного Закону).

В свою чергу, позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не є відправниками поштового відправлення №153, тому у жодні договірні відносини із відповідачем не вступали.

Суд відхиляє посилання позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на наявність у них між собою договірних відносин щодо ремонту, введення в експлуатацію та користування житловим будинком АДРЕСА_1 , оскільки це не є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків між ними та відповідачем.

Щодо визнання бездіяльності незаконною

Відповідно до ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Таким чином, визнання бездіяльності незаконною у цивільних правовідносинах між приватним особами як окремий і самостійний спосіб не є належним способом захисту особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, в цій частині позову необхідно відмовити всім позивачам.

Щодо стягнення моральної шкоди

Відповідно до ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України «Про поштовий зв`язок» у разі незгоди користувача з визначеним цією статтею розміром відшкодування питання про відшкодування завданих йому фактичних збитків, моральної шкоди, втраченої вигоди через неналежне виконання операторами своїх зобов`язань, а також інші спори між користувачами та операторами розглядаються у судовому порядку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до п..15, 17, 19 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Таким чином, прострочення надання послуги поштового зв`язку є недоліком продукції у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» та підставою для відшкодування моральної шкоди користувача такої послуги.

Даний висновок суду відповідає правовому висновку, який викладений у постанові ВП Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі № № 216/3521/16-ц.

Крім цього, у вказаній постанові ВП Верховного Суду зазначила, що «Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства» (п.49).

Таким чином, ОСОБА_1 , як споживач послуги поштового зв`язку, має право на відшкодування моральної шкоди за прострочення надання такої послуги.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не доведено причинний зв`язок між несвоєчасним отриманням поштового відправлення та введенням будинку в експлуатацію, його подальшим використанням ОСОБА_1 .

В той же час, суд вважає, що значне прострочення надання послуги є очевидною підставою для хвилювання та обурення ОСОБА_1 , який мав легітимні очікування у належному виконання своїх обов`язків оператором національного поштового зв`язку, більш того замовив відправлення «Укрпошта експрес», яке передбачає доставку найшвидшим способом.

Крім цього, факт хвилювання та фізичних страждань підтверджується фактом придбання ОСОБА_1 ліків відповідного характеру дії (а.с.103).

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В даному випадку, враховуючи вищенаведене, а також виходячи із виду поштового відправлення, вартості, оголошеної цінності, тривалості порушення, засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає визначити необхідним та достатнім розмір відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 , в розмірі 1000 грн.

В свою чергу, в задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити, оскільки, як зазначено вище, між даними позивачами та відповідачем відсутні будь-які договірні чи позадоговірні відносини.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2102 грн.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачів звільнено від сплати судового збору.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди задоволені частково, тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 210,20 грн. пропорційно до задоволених вимог позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.258 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

У задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРПОШТА" про визнання бездіяльності незаконною, відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРПОШТА" про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРПОШТА" (вул.Хрещатик, буд.22, м.Київ, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платка податків НОМЕР_2 ) моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) грн.

В іншій частині позову ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, відмовити.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРПОШТА" (вул.Хрещатик, буд.22, м.Київ, ) на користь держави судовий збір в сумі 210,20 грн (двісті десять грн 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Лизенко

Повний текст рішення

складено та підписано 23.12.2020