Провадження № 2/760/7078/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Шпори М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду і просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підставі судового наказу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2020 року, з ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на 1/8 частину з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилається на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року був розірваний його шлюб з відповідачем.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Донька проживає разом з відповідачем.

Судовим наказом Солом`янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року з нього стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

13 липня 2019 року він одружився з ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_5 .

З 07 липня 2020 року його теперішня дружина знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому також знаходиться на його утриманні.

Він отримує доходи за основним місцем роботи - ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця», та додатковим - Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця.

З 16 квітня 2018 року він регулярно сплачує аліменти відповідачці на утримання спільної дитини, оскільки дбає про належне матеріальне забезпечення доньки.

Так, впродовж останніх півроку (з лютого 2020 року по липень 2020 року) середній розмір сплачених аліментів становив 12 827,53 гр. на місяць, що більше ніж в 14 разів перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину (889,5 грн./місяць до 01.07.2020 року та 926,5 грн./місяць з 01.07.2020 року).

Сума аліментів, що сплачуються, сягає 70% від максимально можливого рівня аліментів для дитини даного віку.

Проте з народженням другої дитини у новому шлюбі, яка також потребує належного матеріального забезпечення, а також перебування дружини на його утриманні у зв`язку з відпусткою для догляду за дитиною, подальша сплата аліментів у приведеному обсязі унеможливлює створення рівних умов для матеріального забезпечення доньки від другого шлюбу.

Зазначає, що при зменшенні розміру аліментів на утримання дитини від першого шлюбу з ј до 1/8 частки та збереженні або збільшенні відповідних рівнів заробітної плати, середньомісячна сума аліментів все одно може багаторазово перевищувати мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину та є достатнім для нормального матеріального забезпечення і повноцінного розвитку дитини.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Ухвалою від 07 вересня 2020 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу та третій особі копію позовної заяви з додатками.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

16 жовтня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заперечує, що зміна розміру аліментів на утримання спільної доньки з ј частини до 1/8 частини надасть можливість підвищити рівень фінансової забезпеченості сім`ї позивача та створить рівні умови матеріального забезпечення обох дітей.

Заперечує, що одруження та народження дитини в новому шлюбі призвели до такого стану, який дає позивачу підстави ставити питання про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до Закону України « «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» при народженні дитини виплачується одноразова допомога у розмірі 41 280, 00 гр. , виплата якої здійснюється одноразово у сумі 10 320, 0 0гр., а решта протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, в зв`язку із народженням дитини в другому шлюбі позивач, крім основного джерела доходів, має право на отримання соціальної виплати - допомоги на дитину.

Сукупний розмір доходів на одну особу в сім`ї позивача складає суму більшу, ніж прожитковий мінімум на працездатну особу.

Крім того, позивач здоровий, працездатний, має стабільний дохід, проживає разом із сім`єю в трикімнатній квартирі, частку в якій має на праві приватної власності.

Зазначає, що позивач обмежився лише сплатою аліментів на утримання спільної дитини, участі у вихованні практично не приймає.

При цьому, як позивач, так і його дружина, ОСОБА_3 , є працівниками ПрАТ «Фармацевтична компанія «ДАРНИЦЯ», а згідно інформації, що міститься на офіційному сайті товариства, усі співробітники мають медичне страхування та можуть використовувати внутрішній резерв медикаментів.

Таким чином, позивач є працездатною особою молодого віку, не позбавлений можливості працювати, має стабільний дохід, медичну страховку, власне житло. Доказів на підтвердження поганого стану здоров`я чи інших доказів, які б підтверджували значний обсяг необхідних витрат, які призвели до погіршення його фінансового стану і як наслідок необхідності зменшення розміру аліментів на утримання старшої доньки до позовної заяви не додано.

Саме по собі одруження та народження дитини у новому шлюбі не є підставою для зменшення розміру утримання дитини від першого шлюбу.

Крім того, закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

Виходячи з цього, просить відмовити у задоволенні вимог позивача.

20жовтня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача.

Зазначає, що саме зміни його сімейного і матеріального стану є мотивом позову щодо зменшення розміру аліментів, оскільки за теперішніх умов матеріальне забезпечення доньки від нового шлюбу є несправедливо меншим, ніж таке для доньки від першого шлюбу.

З новою сім`єю він не проживає в трикімнатній квартирі, з 08 червня 2019 року він винаймає за власний кошт однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчать складені з одноосібним власником цієї нерухомості Угоди про оренду.

Мотив окремого проживання від батьків і брата очевидний: в 3-кімнатній квартирі і так вже проживає 3 особи.

Вартість оренди квартири становить 7 000, 00 гр. на місяць без урахування комунальних та інших послуг, пов`язаних з проживанням. Отже, середньомісячні витрати за проживання становлять 8 750,00 гр.

Крім того, вказана квартира виставлена на продаж, а тому його сім`я буде проживати в ній приблизно до 15 листопада 2020 року.

Таким чином, з ѕ від його щомісячного чистого заробітку щонайменше 8000-9500 гр. витрачається на оренду житла, оскільки це є потребою сім`ї.

Тому на всіх членів нової сім`ї, включаючи дочку від нового шлюбу, припадає менше ніж ј від щомісячного заробітку.

У відповідача є у власності нерухоме майно в м. Києві, в якому вона проживає і яке отримала в подарунок, а тому не стикається з проблемо, де мешкати, і, очевидно, не витрачає додаткових коштів на оренду, має джерело порівняно високого стабільного заробітку, частина з якого неодмінно може використовуватися в інтересах доньки від першого шлюбу.

Відповідач працює асистентом кафедри фармакології Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, про що свідчать дані із сайту кафедри та кафедрального чату, її середньомісячний заробіток становить щонайменше 10- 12 тис. гр. Не виключено, що відповідач може мати й інші джерела доходів.

Оскільки утримання дитини є обов`язком обох батьків, певна немала частка даної суми також використовується (і має використовуватися) на користь їх спільної доньки, що ставить її в очевидно більш вигідне положення з матеріальної точки зори порівняно з дитиною від нового шлюбу, чия мати знаходиться в декретній відпустці.

Вважає, що відповідач може наслідувати його приклад і більш відповідально ставитися до покращення свого матеріального благополуччя, наприклад, працювати на двох роботах.

Крім того, відповідач має дві вищі освіти (юридичну та фармацевтичну), вільно володіє англійською мовою, є працездатною особою, яка може збільшувати свої статки самостійно, своїм незалежним заробітком, таким чином ще більше покращуючи матеріальне благополуччя спільної доньки.

Вважає, що якщо залишити розмір аліментів без змін, як цього просить відповідач, то залишаться порушеними права його дитини від другого шлюбу, які, однак, мають бути захищені.

Зазначає, що запропонований ним розмір аліментів дозволяє вирівняти дану несправедливу ситуацію, що склалася.

27 жовтня 2020 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких остання зазначає, що вона дійсно має у власності Ѕ частини однокімнатної квартири АДРЕСА_2 загальною площею 56, 5 кв.м., житловою площею 20, 3 кв.м..

В свою чергу позивач володіє ј частиною трьохкімнатної квартири АДРЕСА_3 загальною площею 117, 6 кв.м., житловою площею 65, 2 кв.м.

Тобто, позивач забезпечений житлом в більшій мірі, ніж вона, а винаймання житла є власним бажанням позивача та не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Вона дійсно працює в Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця на посаді асистента кафедри фармакології з 24 жовтня 2017 року та на 0, 5 ставки на посаді асистента кафедри фармакології за сумісництвом з 01 вересня 2020 року по 25 червня 2021 року та дбає про необхідний рівень отримання доходів задля належного матеріального забезпечення дитини.

Вважає, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами погіршення його матеріального стану, а батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа подала до суду заяву, якою просить позов задовольнити та погоджується з доводами позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 24 січня 2015 року, який був розірваний рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом від 20 квітня 2018 року з позивача було стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання доньки у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

/ а.с. 12 - 17 /

13 липня 2019 року позивач зареєстрував шлюб, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_5 .

Відповідно до наказу ПрАТ`Фармацевтична фірма`ДАРНИЦЯ» № 39-В від 01 липня 2019 року дружина позивача ОСОБА_3 перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягненняю нею трирічного віку.

/ а.с.18 - 20 /

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Тобто, за змістом ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений за домовленістю сторін, не вважається незмінним.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дана норма закону вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває в трудових відносинах з ПрАТ »Фармацевтична фірма »ДАРНИЦЯ», а за сумісництвом працює в Національному медичному університеті ім. О.О.Богомольця.

Відповідно до довідок про доходи, загальна сума доходу позивача у ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» за період серпень 2019 року - липень 2020 року становить 416 852, 67 гр., у Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця за цей же період - 25 767, 97 гр.

/ а.с. 21 - 22 /

Сімейне законодавство встановлює принцип рівності прав та обов`язків як батька, так і матері, передбачає здійснення батьківських прав та обов`язків відповідно до інтересів дітей.

Відповідно до ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі її матеріального забезпечення.

Верховний суд України у своїй постанові в справі № № 565/2071/19 від 16 вересня 2020 року прийшов до висновку, що зміна сімейного стану, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Що стосується обґрунтувань позивача, що розмір аліментів, який він сплачує на користь спільної з відповідачем дитини, перевищує рівень прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, слід зазначити наступне.

Верховний суд України постановою у справі № 461/4936/16 від 31 жовтня 2018 року прийшов до висновку, що закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

Тобто, вказана обставина також не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Щодо проведеного позивачем аналізу норм законодавства про стягнення аліментів, їх мінімальний розмір, необхідний до сплати, встановлений законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, та подальшого розподілу отриманих ним доходів в розрізі на обох дітей та висновку про краще забезпечення в сумі сплачених аліментів доньки від першого шлюбу, суд зважає на наступне.

Як зазначено вище, підставою для зміни розміну аліментів є наявність доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, з позиції Верховного Суду, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, сама зміна сімейного стану позивача та народження дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивач при зверненні до суду має довести саме погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Крім того, відповідно до усталеної практики Верховного Суду в даній категорії справ батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

З матеріалів справи вбачається, що дохід позивача протягом останнього року є стабільним та високим, який дає відповідачу, як платнику аліментів, як сплачувати аліменти, так і утримувати сім`ю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно ст.ст.76, 80, 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом даних норм закону доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів.

Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні принципу змагальності, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Враховуючи дане правове обґрунтування та приведене вище, відсутності доказів заявлених позовних вимог та недоведення приведених у позові вимог, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст. ст.1,7, 18-19, 141, 180-184, 192, 194 СК України, ст.ст.15, 16 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва