Справа № 673/423/20
Провадження № 2/673/301/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя Ягодіна Т.В.

за участю секретаря судових засідань Ставнічук Р.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказавши, що 22 вересня 2012 року у Зе Форест ОСОБА_4 Зе Олд Вікерідж, вул. АДРЕСА_1 Волтем АДРЕСА_2 ) Лондона АДРЕСА_1 Форест, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №142. Проте подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки у них різні інтереси та погляди на життя, у зв`язку з чим протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Дітей у сторін немає, позивач фактично проживає з іншим чоловіком, з яким має намір зареєструвати шлюб, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, проте у добровільному порядку відповідач розірвати шлюб не бажає. При цьому, позивач позбавлена можливості розірвати шлюб у Великобританії, де він був зареєстрований, оскільки з 2013 року вона там не проживає, тому вона просила розірвати їхній шлюбу у судовому порядку, не надаючи їм строк на примирення.

Ухвалою судді від 31 березня 2020 року справу було направлено до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст. 29 ЦПК України, однак згідно з ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2020 року у визначенні підсудності справи відмовлено.

Згідно з ухвалою судді від 29 травня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задоволити їх з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечуючи щодо розірвання шлюбу, а також підтвердив, що у нього з позивачем спільних дітей, майна чи бюджету немає.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 22 вересня 2012 року у Зе Форест ОСОБА_4 Зе Олд Вікерідж, АДРЕСА_2 , про що складено актовий запис №142, що підтверджується засвідченою копією запису акту про укладення шлюбу.

Від шлюбу у сторін дітей немає.

В обґрунтування позову позивач стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося та протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Крім того, збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, оскільки вона фактично проживає з іншим чоловіком та має намір зареєструвати із ним шлюб, проте вона позбавлена можливості розірвати шлюб у Великобританії у позасудовому порядку.

Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки їх визнав відповідач, який не заперечив щодо розірвання шлюбу на території України, за зареєстрованим місцем проживання позивача, а також підтвердив, що у них з позивачем відсутні спільні діти, майно чи бюджет, що вбачається зі змісту його нотаріально посвідченої письмової заяви від 12 лютого 2020 року.

Вирішуючи, у відповідності до ст. 111 СК України, необхідність вжиття заходів щодо примирення подружжя, суд враховує, що закріплена у цій статті норма є диспозитивною, оскільки суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Крім того, суд виходить з пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яка визначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові КЦС ВС від 11 червня 2019 року №605/434/18 (61-3235св19).

Аналізуючи вищезазначені положення законодавства та судової практики, а також враховуючи встановлені у справі обставини, суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін.

Таким чином, з`ясувавши взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, приймаючи до уваги відсутність у сторін дітей, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 26 липня 2005 року Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 22 вересня 2012 року у Зе Форест ОСОБА_4 Зе Олд Вікерідж, АДРЕСА_5 , розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін не змінювати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 21 липня 2020 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна