Номер провадження 2/728/22/20
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмач в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «ІСТОК» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

22.04.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. В своїй заяві вказав, що 12.02.2018 року між позивачем та ОСОБА_1 , як членом кредитної спілки «ІСТОК», було укладено договір про споживчий кредит № ДКВ-2592. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредитному договору, систематично порушуючи умови кредитного договору, тому станом 31.03.2019 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 148939 гривень 10 копійок, яка складається з наступного: 22777 гривень 42 копійки заборгованості за основною сумою кредиту, 56950 гривень 68 копійок заборгованість за платою, 0,56 гривень заборгованість по відсотках, 5820 гривень 19 копійок - інфляційні нарахування, 54390 гривень 24 копійки - 100% річних згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору, 9000 гривень штраф, яку і просить стягнути в судовому порядку.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2019 року вказана справа була передана на розгляд до Бахмацького районного суду.
Представник позивача Кредитної спілки «Істок» в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача - адвокат Ковалюх В.М. в судове засідання не з`явилися, але у наданій заяві останній просив розглядати справу за їх відсутності. Позовні вимоги визнає лише в частині основного кредиту в розмірі 22777 гривень 42 копійки, оскільки відповідач є військовослужбовцем і приймав участь у здійсненні заходів із забепечення національної безпеки і оборони в період з 23.07.2018 року по 14.03.2019 рік. У визначений судом строк відзиву не подав.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 12.02.2018 року між КС «Істок» та ОСОБА_1 , як членом кредитної спілки «ІСТОК» (а.с. 9,10,12), було укладено договір про споживчий кредит № ДКВ-2592, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 50000 гривень на строк до 12.08.2019 року (а.с. 14,15). Останній зобов`язався щомісячно здійснювати повернення суми кредиту, сплачувати комісію за обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом.
В зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань по поверненню кредиту відповідчем станом на 31.03.2019 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 148939 гривень 10 копійок, яка складається з наступного: 22777 гривень 42 копійки заборгованості за основною сумою кредиту, 56950 гривень 68 копійок заборгованість за платою, 0,56 гривень заборгованість по відсотках, 5820 гривень 19 копійок - інфляційні нарахування, 54390 гривень 24 копійки - 100% річних згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору, 9000 гривень штраф (а.с. 30-32).

25.02.2019 року на адресу відповідача була направлена вимога про погашення заборгованості згідно кредитного договору № ДВК-2592 від 12.02.2018 року (а.с. 29).

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормою ст. 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідо до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як зазначено у частині першій статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Представник відповідача надав в судове засідання підтверджуючі документи про те, що відповідач являється військовослужбовцем, з 19.04.2017 року по теперішній час проходить військову службу в Збройних Силах України та в період з 23.07.2018 року по 14.03.2019 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, на підставі відповідних наказів (а.с.79, 81).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Законом України від 20.05.2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту - військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час.
Листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 Національний банк України надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду № 15-рп/2011 від 10.11.2011 року (справа № 1-26/2011) положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року № 1023-Х11 (1023-12) з наступними змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача в частині стягнення відсотків, штрафів, інфляційних нарахувань за користування кредитом в розмірі 126161 гривня 68 копійок задоволенню не підлягають. Стягненню підлягає лише заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 22777 гривень 42 копійки.
Виходячи з положень п. 3. ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (15 %), суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача в рахунок повернення судових витрат пропорційно до задоволених вимог 335 гривень 11 копійок, які підтверджені документально (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. п. 3. ч. 2 ст. 141 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, 599, 1046, 1048, 1050,1054 ЦК України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Кредитної спілки «ІСТОК» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «ІСТОК» заборгованість за договором про споживчий кредит № ДКВ 2592 від 12.02.2018 року, яка утворилася станом на 31.03.2019 року в розмірі 22 777 (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят сім) гривень 42 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «ІСТОК» 335 (триста тридцять п`ять) гривень 11 копійок в рахунок повернення коштів по сплаті судового збору.

Позивач: Кредитна спілка «ІСТОК» м. Одеса Адміральський проспект 7 кімната 2, .

Відповідач: ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 31.01.2020 року.

Суддя О.І. Глушко