Провадження № 22-ц/801/2241/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 рокуСправа № 127/16194/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,

за участі секретаря Файчук Я. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Злагода» про скасування довіреності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Злагода» (далі КС «Злагода») про скасування довіреності.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до КС «Злагода» про скасування довіреності, закрито. Роз`яснено позивачу, що вирішення спірних правовідносин відноситься до юрисдикції місцевого господарського суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що підставою позову стало те, що голова правління спілки ОСОБА_2 незаконно підписав оспорюване доручення на провадження дій від імені кредитної спілки. Про те, що позивач ОСОБА_1 має статус як член спілки, а ОСОБА_2 являється головою правління спілки, також підтверджується відомостями, які містяться у Єдиний державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду даної справи. Отже, зважаючи на те, що спір у даній справі виник між кредитною спілкою та членом даної кредитної спілки, стосовно управління цією юридичною особою, то даний спір підлягає розгляду в господарських судах України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що правових підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України в суду першої інстанції не було. ЦПК України не містить заборони щодо розгляду справи даної категорії.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

ЦПК України встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України) установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (пункт 3 частини першої статті 20 цього кодексу). Тобто, одним зі спорів, що виникають із корпоративних відносин, є спір члена чи колишнього члена юридичної особи з нею самою, пов`язаний з управлінням і діяльністю останньої.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку (частина перша статті 80 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі (частина перша, речення перше та третє частини другої статті 83 ЦК України). Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Особливості правового статусу окремих видів непідприємницьких товариств встановлюються законом (стаття 85 ЦК України).

Кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки (частина перша статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» (далі - Закон); близький за змістом припис закріплений у частині другій статті 130 ГК України).

Кредитна спілка є юридичною особою (частина перша статті 3 Закону), що відповідно до наведеної класифікації належить до непідприємницьких товариств, і функціонує, зокрема, на засадах добровільності вступу та свободи виходу з кредитної спілки (абзац другий частини першої статті 2 Закону).Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки (абзац перший частини п`ятої статті 10 Закону). А днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення (частина шоста вказаної статті).

Визначаючи наявність юрисдикції господарського суду на підставі пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, слід враховувати, чи пов`язаний цей спір із виникненням, здійсненням або припиненням корпоративних прав, зокрема права на участь в управлінні юридичною особою та в її діяльності. Корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні останньою й інші правоможності, передбачені законом і статутом (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18, від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/7554/18 (пункт 5.31), від 13 листопада 2019 року у справі № 146/616/15-ц (пункт 33)).

У позові ОСОБА_1 стверджує, що голова правління кредитної спілки «Злагода» ОСОБА_2 незаконно підписав оспорювану довіреність представлення інтересів Кредитної спілки «Злагода» з питань ведення справ Кредитної спілки у підприємствах, установах, судах, тощо, що і стало підставою позову.

Суд першої інстанції закриваючи провадження у справі дійшов помилкового висновку про те, що у даній справі виник спір, що стосується корпоративних прав члена кредитної спілки.

За спірним договором, укладеним між КС «Злагода» та ОСОБА_3 , або ОСОБА_4 , або ОСОБА_5 , або адвоката Бабошина А.С., права та обов`язки набуваються самою Кредитною спілкою як стороною договору. При цьому сукупність прав та обов`язків членів спілки укладенням такого договору ніяк не змінюється.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок місцевого суду про те, що такий спір згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3, 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 23.12.2020 року.