Справа № 395/1053/16-ц Провадження № 2/395/410/2020

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С. М.,

за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Новомиргородська міська рада Кіровоградської області, про виділ в натурі Ѕ частки будинку та усунення перешкод у виділі та приватизації Ѕ частки земельної ділянки для обслуговування будинку з господарськими будівлями та спорудами,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомиргородського районного суду Кіровоградської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Новомиргородська міська рада Кіровоградської області, про виділ в натурі Ѕ частки будинку та усунення перешкод у виділі та приватизації Ѕ частки земельної ділянки для обслуговування будинку з господарськими будівлями та спорудами.

До початку розгляду в справі головуючий по справі суддя ОСОБА_3 заявив собі самовідвід, оскільки не може приймати участь у розгляді вказаної справи в порядку ст. 35 ч. 1 п. 5 ЦПК України про наявність вищевказаних підстав йому стало відомо із скарги відповідача в тому числі і на його дії перед початком даного судового засідання.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про самовідвід судді.

Відповідач в судовому засіданні просила суд задовольнити заяву про відвід головуючому судді по даній цивільній справі.

Належним чином повідомлені про місце та час розгляду у справі інші учасники судового засідання до суду не з`явилися.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу без їх участі на що позивач та відповідач в судовому засіданні не заперечували.

Заслухавши вищевказані пояснення, суд вважає, що заява про самовідвід головуючого по справі підлягає задоволенню за такими обставинами.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість.

Як вбачається із змісту скарги відповідача ОСОБА_2 , про наявність якої судді стало відомо, остання вказує на абсурдність висновків суду під головуванням судді Забуранного Р.А. по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, у процесі розгляду якої судом надавалася оцінка доказів, які є предметом дослідження в тому числі і по даній цивільній справі, у скарзі допущено не коректні висловлювання на адресу судді Забуранного Р.А., прямо ставиться питання про наявність підстав вважати про необ`єктивність судді Забуранного Р.А., наявність підстав для його матеріальної зацікавленості у розгляді справи, тощо.

Вищевказані дані вказують на наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Забуранного Р.А. зі сторони стороннього спостерігача.

Статтею 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема якщо у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається. Аналогічний принцип відображено в частині 1 статті 15 Кодексу суддівської етики.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної вище статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, зокрема в рішенні «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.03.2010 року, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Тому, з метою уникнення безпідставних звинувачень в упередженості судді як головуючого по справі зі сторони учасників процесу, з метою недопущення в подальшому подання заяв про відвід судді і з метою недопущення наявності сумнівів у сторін з приводу об`єктивності рішення у справі та запобігання безпідставних скарг, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід судді.

Керуючись ст.36, 40 ЦПК України, ст. 15 Кодексу суддівської етики, статтею 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід головуючого - судді Забуранного Р.А. по цивільній справі № 395/1053/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Новомиргородська міська рада Кіровоградської області, про виділ в натурі Ѕ частки будинку та усунення перешкод у виділі та приватизації Ѕ частки земельної ділянки для обслуговування будинку з господарськими будівлями та спорудами - задовольнити.

Передати дану справу в канцелярію суду для повторного авторозподілу в порядку встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. А. Забуранний