ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року

м.Суми

Справа №587/642/19

Номер провадження 22-ц/816/451/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 Кузнєцова Артема Сергійовича на рішення Сумського районного суду Сиумської області від 18 грудня 2019 року в складі судді Черних О.М., ухваленого у м. Суми,

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернулася з позовом, вимоги якого уточнила (а.с. 68 - 69), до ОСОБА_1 та до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство» Домінанта» про відшкодування у солідарному порядку майнових збитків у розмірі 34800,87 грн, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2019 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та Товариства з додатковою відповідальністю «Домінанта» на користь ОСОБА_3 в солідарному порядку 34800,87 грн в рахунок відшкодування майнових збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 та Товариства з додатковою відповідальністю «Домінанта» на користь ОСОБА_3 в дольовому порядку по 384,20 грн в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Вказане рішення суду представник ОСОБА_1 адвокат Кузнєцов А.С. оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 майнової шкоди в розмірі 34800,87 грн та ухвалити нове про відомову в задоволенні вказаних позовних вимог до ОСОБА_1 .

В доводах апеляційної скарги зазначається, що відповідач ОСОБА_1 не отримував заяву позивача про зміну предмета позову, оскільки її було відправлено на електронну адресу, яка не використовується ним, тому він був позбавлений можливості подати заперечення щодо змінених позовних вимог про стягнення коштів з відповідачів саме в солідарному порядку. При цьому, адвокат Кузнєцов А.С. не погодився з висновком суду про стягнення коштів в солідарному порядку з обох відповідачів, оскільки цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», норми якого не передбачають солідарної відповідальності страховика та страхувальника, тому обсяг відповідальності винної особи обмежений різницею між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування, яку має виплатити страхова компанія ТДВ «Страхове товариство» Домінанта». Отже, на думку заявника апеляційної скарги, суд повинен був розмежувати відповідальність кожного відповідача щодо відшкодування шкоди позивачу, а не стягувати кошти в солідарному порядку. Крім того, представник відповідача вважає, що у спірних правовідносинах обов`язок по відшкодуванню майнової шкоди в межах страхової виплати в розмірі 100000 грн повинен бути покладений на страховика. До того ж, представник відповідача зазначив, що висновок автотоварознавчого дослідження № 1958 не може бути допустимим та достовірним доказом стосовно розміру завданої матеріальної шкоди, оскільки його було проведено з порушенням норм законодавства. Разом з тим, адвокат Кузнєцов А.С. погодився з розміром матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка була визначена Звітом № 331-18 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 21 листопада 2018 року. При цьому, представник відповідача послався на те, що вказаний звіт складено відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, тому він є належним і допустимим доказом, який підтверджує розмір матеріального збитку в сумі 24283, 80 грн, а не 34800,87 грн, як заявила позивач.

Представник поивача ОСОБА_3 адвокат Кузченко Т.М. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення матеріальних збитків в солідарнму порядку з обох відповідачів, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди позивачу ОСОБА_3 , власнику пошкодженого автомобіля, було завдано матеріальної шкоди в розмірі 34800,87 грн, яка підтверджена висновком експерта Сумського відділення ХНДІСЕ ім. засл. Проф. М.С.Бокаріуса № 1985 від 10 грудня 2018 року, тому суд вважав, що право позивача, як потерпілої особи, на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову в порядку деліктного та договірного зобов`язань, тобто безпосередньо до винної особи ( ОСОБА_1 ) або до страхової компанії (ТДВ «Стахове товариство» Домінанта»), цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що підтверджується матеріалами справи, 09 листопада 2018 року близько 13-30 год. у м. Суми по вул. Харківській поблизу буд. № 127 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача ОСОБА_1 , який керував автомобялем «Geelу MK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , який керував належним позивачу ОСОБА_3 автомобілем «Citroen C-Elysee», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок якої був пошкоджений автомобіль позивача.

На місці пригоди 09 листопада 2018 року було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду на спеціальному бланку (європротокол), відповідно до якого водій ОСОБА_1 визнав свою вину у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 17).

Згідно з полісом обов`язкового страхування № АМ/3553354 від 16 березня 2018 року цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника автомобіля «Geelу MK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «Страхове товариство» Домінанта». Із вказаного поліса вбачається, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100000 грн, розмір франшизи - 0 грн (а.с. 59).

На підтвердження розміру майнової шкоди у заявленому розмірі позивач надала до суду висновок експерта Сумського відділення ХНДІСЕ ім. засл. Проф. М.С.Бокаріуса № 1985 від 10 грудня 2018 року, з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Citroen C-Elysee», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2016 року випуску, внаслідок пошкоджень після ДТП, що трапилась 09 листопада 2018 року станом на дату дослідження (10 грудня 2018 року) склала 34800,87 грн (а.с. 33 - 46).

До того ж, відповідно до звіту СОД ФОП ОСОБА_5 № 331-18 від 21 листопада 2018 року, також наданого позивачем, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Citroen C-Elysee», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було пошкодженого внаслідок ДТП склала 24283,80 грн (а.с. 19 - 32).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що ОСОБА_1 фактично виконав умови договору обов`язкового страхування та повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, тому у спірних правовідносинах обов`язок по відшкодуванню майнової шкоди позивачу в межах страхової виплати в розмірі 100000 грн повинен бути покладений на страховика ТДВ «Страхове товариство» Домінанта» відповідно до поліса обов`язкового страхування № АМ/3553354 від 16 березня 2018 року, а також про те, що нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено солідарної відповідальності страхувальника та страховика, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 999 ЦК законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Виходячи з вимог ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Нормами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями п.п. 33.1, 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Отже, своєчасне звернення водія транспортного засобу, причетного до ДТП, до МТСБУ чи страховика має на меті забезпечити останнім належні умови щодо встановлення реального механізму пригоди та сприяти об`єктивному вирішенню питання щодо можливості здійснення потерпілим особам страхового відшкодування.

Згідно з ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

У п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» йдеться про те, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Проте покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування відповідальності та сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Велика Палата вважала, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі виникнення деліктного зобов`язання страховик бере на себе виконання обов`язку страхувальника у межах суми страхового відшкодування, а страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, може звернутися з позовом до страховика, у якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що відповідає загальній меті страхування.

Беручи до уваги вказані норми матеріального права та висновок Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, заслуговують на увагу колегії суддів посилання представника відповідача в апеляційній скарзі про помилковіть висновків суду щодо покладення солідарної відповідальності по відшкодуванню матеріальної шкоди на обох відповідачів.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що 13 листопада 2018 року ОСОБА_1 направив поштою на адресу ТДВ «Страхове товариство» Домінанта» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 09 листопада 2018 року (трек-номер листа 014) (а.с. 60 - 61).

Проте, даних щодо отримання вказаного повідомлення матеріали справи не містять. Зокрема, за інформацією інтернет-сайта «Укрпошта» поштове відправлення за трек-номером 014 повернулося відправнику, тобто ОСОБА_1 , не врученим (а.с. 74).

Крім того, ОСОБА_3 20 листопада 2018 року звернулася до ТДВ «Страхове товариство» Домінанта» (вул. Саксаганського, 119 у м. Київ) із заявою про виплату їй страхового відшкодування у розмірі 24283,80 грн, яку товариство не отримало, що підтверджується бланком Міжнародного Кур`єрського сервісу «АЯ», оскільки в графі «Отримувач (ПІБ, підпис) відсутні дані про особу отримувача та дату вручення поштового відправлення (а.с.74 - 76).

Таким чином, встановлено, що сторони після настання дорожньо-транспортної пригоди хоча і направляли страховику відповідні повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про страхове відшкодування, проте, не вжили всіх достатніх та необхідних заходів, які могли бути підставою для виплати страхового відшкодування. Зокрема, поштові відправлення, направлені сторонами на адресу страхової компанії: вул. Саксаганського, 119 у м. Київ повернулися заявникам не врученими. У той же час, за даними безкоштовного запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який є загальнодоступним у мережі Інтернет, місцезнаходження юридичної особи ТДВ «Страхове товариство» Домінанта» зареєстровано за адресою: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Василя Макухи, 1. До того ж, дані щодо місцезнаходження страхової компанії містяться на її інтернет-сайті, де також вказані регіональні дирекції у містах України із зазначенням адрес.

Таким чином, відповідач ТДВ «Страхове товариство» Домінанта» був позбавлений можливості виконати свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування № АМ/3553354 від 16 березня 2018 року та прийняти відповідне рішення по вищевказаним зверненням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Ураховуючи викладені обставини та установивши, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ні з відповідним повідомленням про ДТП, ні із заявою про страхове відшкодування у встановлений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк належним чином не звернулись до страхової компанії, тому колегія суддів приходить до висновку про відмову ОСОБА_3 у позові в частині відшкодування ТДВ «Страхове товариство» Домінанта» на її користь збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги в частині того, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається на страховика ТДВ «Страхове товариство» Домінанта».

У той же час, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

Беручи до уваги ті обставини, що знайшли своє підтвердження доводи позовної заяви ОСОБА_3 про порушення її прав та законних інтересів з боку відповідача ОСОБА_1 , оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено належний їй на праві власності автомобіль «Citroen C-Elysee», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого їй було завдано матеріальної шкоди та те, що даний позов пред`явлений як до особи, яка визнала свою вину у скоєнні дорожньо-транспортнох пригоди, тобто до ОСОБА_1 , так і до страховика, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто до ТДВ «Страхове товариство» Домінанта», тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки у даній справі у страховика ТДВ «Страхове товариство» Домінанта» не виник обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування, тому обов`язок по відшкодуванню шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, має бути покладений на заподіювача шкоди, тобто на відповідача ОСОБА_1 .

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При визначенні розміру матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, яка сталася 09 листопада 2018 року з вини відповідача ОСОБА_1 колегія суддів враховує той факт, що 15 листопада 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 узгодили характер пошкоджень автомобіля «Citroen C-Elysee», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу (а.с. 24), підписаного обома учасниками дорожньо - транспортної пригоди (а.с. 150 на звороті). Виходячи з харакреру пошкоджень та наслідків дослідження пошкодженого автомобіля, СОД ФОП ОСОБА_5 було складено звіт № 331-18 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 21 листопада 2018 року та визначено вартість матеріального збитку у розмірі 24283,80 грн. При цьому, розмір матеріального збитку є рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин, без урахування ВТВ та ПДВ.

Із вказаного звіту вбачається, що його було проведено відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 року № 142/5/2092.

У той же час, колегія суддів погоджується з твердженням представника відповідача ОСОБА_1 Кузнєцова А.С. в апеляційній скарзі про те, що висновок експерта Сумського відділення ХНДІСЕ ім. засл. Проф. М.С.Бокаріуса № 1985 від 10 грудня 2018 року не може бути належним та допустими доказом, який підтверджує розмір матеріального збитку, завданого позивачу у сумі 34800,87 грн, виходячи з наступного.

Зокрема, із вказаного висновку вбачається, що огляд автомобіля проводився 04 грудня 2018 року, тобто майже через місяць після дорожньо - транспортної пригоди та без присутності відповідача ОСОБА_1 , з яким також не узгоджувався характер пошкодження транспортного засобу на дату його огляду судовим експертом. Крім того, висновок експерта не містить графічної розгортки або протокола технічного огляду з посиланням на характер і обсяг пошкодження транспортного засобу. При цьому, змінилися і дані про технічний стан пошкодженого транспортного засобу, а саме: показники одометра на час складання висновку становили 108410 км, тобто майже на 2000 км більше, ніж при огляді автомобіля у листопаді 2018 року, коли такий показник становив - 106638 км (а.с. 21 на звороті, а.с. 34 на звороті).

Таким чином, колегія суддів вважає, що звіт № 331-18 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 21 листопада 2018 року має більшу перевагу перед висновком експерта Сумського відділення ХНДІСЕ ім. засл. Проф. М.С.Бокаріуса № 1985 від 10 грудня 2018 року та є належним та допустимим доказом вартості матеріального збитку.

З урахуванням викладеного, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 становить 24283,80 грн, а не 34800,87 гривень як помилково вважав суд першої інстанції, що свідчить про те, що апеляційна скарга в зазначеній частині підлягає задоволенню.

Твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_1 не отримував заяву позивача про зміну предмета позову, оскільки її було відправлено на електронну адресу, яка не використовується ним, тому він був позбавлений можливості подати заперечення щодо змінених позовних вимог про стягнення коштів з відповідачів саме в солідарному порядку не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, інтереси відповідача в суді першої істанції представляв адвокат Сивенко В.М. на підставі договору про надання правової допомоги від 26 червня 2019 року (а.с. 90), який приймав участь в судових засіданнях місцевого суду 11 вересня та 18 грудня 2019 року. Так, в судовому засіданні 18 грудня 2019 року адвокат Сивенко В.М. не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника співвідповідача ТДВ «Страхове товариство» Домінанта», при цьому, в обох судових засіданнях представник ОСОБА_1 надавав пояснення щодо предмета спору та заперечевував проти задоволення позовних вимог. Таким чином, не знайшли своє підтвердження порушення процесуальних прав відповідача щодо надання заперечень на позовні вимоги.

За таких обставин, на думку колегія суддів, рішення суду як таке, що постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення вимог ОСОБА_3 .

На підставі ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 768,40 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Кузнєцова Артема Сергійовича задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 майову шкоду в розмірі 24283,80 грн, завдану внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство» Домінанта» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 768,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2020 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко