Справа № 495/3921/19
З а о ч н е р і ш е н н я
23 січня 2020 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі Аслановій Ф.А.,
розглянувши цивільну справу за позовною заявою Громадської організації «Білгород-Дністровської районної організації української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів), ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради», Товариство з обмеженою відповідальністю «Комінтернівське комунальне господарство» про визнання протиправними та скасування рішень про реєстрацію права власності, -
В С Т А Н О В И В:
Адвокат Олійник Р.В., який діє в інтересах Громадської організації «Білгород-Дністровської районної організації української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) та ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради», Товариство з обмеженою відповідальністю «Комінтернівське комунальне господарство» про визнання протиправними та скасування рішень про реєстрацію права власності. Згідно позовної заяви позивачі просять визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Антоненко Оксани Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45345500 від 04.02.2019 року. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Шушулкова Максима Дмитровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45882529 від 06.03.2019 року.
В судове засідання позивачі адвокат Олійник Р.В., який діє в інтересах Громадської організації «Білгород-Дністровської районної організації української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) та ОСОБА_1 не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. 09.07.2019 року ним було подано до суду заяву про повернення позовної заяви позивачу, згідно ст. 185 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позовну заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Представник Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Згідно наданого представником Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» пояснення від 19.06.2019 року № 051, документи, на підставі яких було проведено державну реєстрацію спірного майна були повернуті заявнику згідно діючого законодавства (а.с. 41).
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комінтернівське комунальне господарство» у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Згідно наданих на адресу суду пояснень представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Комінтернівське комунальне господарство» проти задоволення позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що Громадській організації «Білгород-Дністровська районна організація української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) на праві оренди належить земельна ділянка загальною площею 0,60 га, що знаходиться Будацькій косі, Білгород-Дністровського району Одеської області біля селища Затока.
Вказана земельна ділянка на підставі договору оренди від 19.12.2001 року, укладеного з Білгород-Дністровською районною радою, передана в оренду позивачу для розміщення яхт-клубу строком на сорок дев`ять років.
Зазначений договір оренди земельної ділянки від 19.12.2001 року посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 3873 та зареєстрований у Білгород-Дністровському районному відділі земельних ресурсів, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинений запис № 51 від 26.12.2001 року (а.с. 11- 12).
Як зазначають позивачі, відповідачем ОСОБА_2 , з 2011 року вчиняються дії щодо незаконного набуггя прав на вищезазначену земельну ділянку рекреаційного призначення, яка перебуває в орендному користуванні ГО «Білгород-Дністровська районна організація української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) шляхом протиправної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомості, що знаходяться на цій земельній ділянці.
Так, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 липня 2012 року було затверджено умови мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Яхт-Клуб», згідно з якою останній передає в рахунок погашення боргового зобов`язання ОСОБА_2 нерухоме майно у вигляді берегозахисних споруд, споруд для очищення господарсько-побутових вод, на базі установки «Кубо» з біоплато та КНС, артезіанської свердловини з баштою «Рожновського», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 коса, смт. Затока, Білгород- Дністровського району Одеської області та визнано право власності ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно (а.с. 14).
Використовуючи зазначене рішення ОСОБА_2 , здійснив державну реєстрацію за собою права власності на вказане нерухоме майно.
За апеляційною скаргою ГО «Білгород-Дністровська районна організація української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) «Єдинство» ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 жовтня 2017 року вказану вище ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10 липня 2012 року було скасовано.
При цьому апеляційним судом встановлено, що земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно у вигляді берегозахисних споруд, споруд для очищення господарсько-побутових вод, на базі установки «Кубо» з біоплато та КНС, артезіанської свердловини з баштою «Рожновського», передана в довгострокове користування громадській організації на підставі договору оренди земельної ділянки від 19.12.2001 року на 49 років, укладеного з Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, із земель запасу площею 0,60 га розташовану на Будацькій косі Білгород-Дністровського району, біля с. Затока, для розміщення яхт-клубу. Суд апеляційної інстанції в ухвалі від 17.10.2017 року також вказав, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10 липня 2012 року про затвердження мирової угоди та визнання за ОСОБА_2 права власності на наведене майно не лише порушуються вимоги чинного законодавства щодо набуття особою права власності на нерухоме майно, а й порушуються права громадської організації.
На підставі зазначеної ухвали Апеляційного суду Одеської області від 17.10.2017 року, яка набрала чинності, державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на наведене вище нерухоме майно скасовано.
Втім, позивачам стало відомо, що відповідачем ОСОБА_2 , повторно здійснено незаконне оформлення права власності на об`єкти нерухомості, які розміщені на земельній ділянці позивачів і як наслідок незаконно набуто відповідні права на земельну ділянку у повідних частинах.
Зокрема, як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.02.2019 р. № 154915567 від 18.01.2019 року державним реєстратором комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарівської селищної ради» Антоненко О.С. було зареєстровано право власності на будівлю КНС, загальною площею 19,5 кв.м., трансформатор МТП10/0,4 кв., 160 кВа-«1», біоплато - «2», артсвердловину з баштою «Рожновського» - «3», вигрібну яму - «4», берегозахисну споруду - «5» за ОСОБА_2 (а.с. 18).
На підтвердження виникнення свого права власності ОСОБА_2 надав ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.05.2011 року про затвердження мирової угоди у справі № 2-2903/2011.
Надалі, як слідує з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності від 13.03.2019 р. № 159365603 державним реєстратором комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Шушулковим М.Д. 06.03.2019 року зареєстровано право власності на зазначені будівлю КНС, загальною площею 19,5 кв.м., трансформатор МТП10/0,4 кв., 160 кВа-«1», біоплато - «2», артсвердловину з баштою «Рожновського» - «3», вигрібну яму - «4», берегозахисну споруду - «5» за ТОВ «Комінтернівське комунальне господарство».
Підставою виникнення права власності на наведені об`єкти нерухомого майна у Комінтернівське комунальне господарство» та прийняття відповідного спірного рішення про державну реєстрацію права власності зазначено протокол №07/02-19 від 13.02.2019 року про внесення ОСОБА_2 до статутного капіталу ТОВ «Комінтернівське комунальне господарство» за актом приймання - передачі від 13.02.2019 року б/н будівлю КНС, загальною площею 19,5 кв.м., трансформатор МТП10/0,4 кв., 160 кВа-«1», біоплато - «2», артсвердловину з баштою «Рожновського» - «3», вигрібну яму - «4», берегозахисну споруду - «5»(а.с. 186-189).
Суд критично відноситься до доводів відповідачів, щодо безпідставності та необґрунтованості позовних вимог, оскільки позивачами надані до суду належні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог. Також суд зазначає, що Комунальне підприємство «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» є належним відповідачем по справі, оскільки саме ним проведено державну реєстрацію спірного майна.
Відповідачем ОСОБА_2 не надано ніякого підтвердження, що зазначені вище об`єкти нерухомого майна фактично йому належать. Зокрема, покладена в основу спірного рішення державного реєстратора про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 травня 2011 року у справі 2-2903/2011 скасована ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 13.10.2011 року (а.с. 21).
Таким чином, на час реєстрації за ОСОБА_2 права власності на будівлю КНС, загальною площею 19,5 кв.м., трансформатор МТП 10/0,4 кв., 160 кВа-«1», біоплато - «2», артсвердловину з баштою «Рожновського» - «3», вигрібну яму «4», берегозахисну споруду - «5» не існувало жодної правової підстави для цього.
Оскільки не існувало правових підстав для виникнення та реєстрації власності на вказані об`єкти за ОСОБА_2 то останній не міг передати дане до статутного капіталу ТОВ «Комінтернівське комунальне господарство».
На зазначене вище майно у ОСОБА_2 та ТОВ «Комінтернівське комунальне господарство» відсутні документи про прийняття в експлуатацію, земельна ділянка, на якій споруджені вказані об`єкти, не оформлена ані у власність, ані в користування вказаних осіб, документи покладені в якості підстави для реєстрації права власності є не чинними.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд застосовує наступні норми права та наводить мотиви їх застосування.
Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.
Однією з основоположних засад цивільного судочинства є диспозитивність цивільного процесу, детермінація якого наведена у ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України.
Розкриваючи зміст поняття диспозитивності цивільного судочинства законодавець зазначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Отже, диспозитивність полягає в наданій учасникам судового процесу можливості вільно здійснювати свої права (матеріальні і процесуальні), розпоряджатися ними, виконуючи процесуальні дії, спрямовані на порушення, розвиток і припинення справи в суді, а також використовувати інші процесуальні засоби з метою захисту суб`єктивних майнових і особистих немайнових прав і охоронюваних законом інтересів.
Суд оцінює правовідносини, факти та обставини, які вже відбулися в минулому та надає їм правову оцінку в процесі судового розгляду конкретної справи, який обмежується предметом і підставами позову.
У відповідності до частини третьої ст. 12 та частини першої ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Правовий зміст наведених законодавчих норм окреслює предмет доказування у цивільному процесі. Обсяг предмету доказування обмежується не лише обставинами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а й іншими обставинами, які мають значення для вирішення цивільного спору.
Матеріали справи свідчать про те, що предметом судового розгляду справи є аналіз спірних правовідносин з метою встановлення правомірності дій державного реєстратора при здійсненні ним державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості та застосування у зв`язку з цим правових механізмів захисту та відновлення порушеного права у контексті із вимогами за предметом позову.
Статтею 27 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної іілянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав іа землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння емельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом у тому числі й: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та застосування інших, передбачених законом, способів.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про адміністративні послуги» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: 1) адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно до закону; 2) суб`єкт звернення - фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг; 3) суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.
Тобто, державна реєстрація права власності на нерухоме майно є адміністративною послугою, яка надається у відповідності до вищезазначених законів України.
У відповідності до вищезазначених Законів, для надання та отримання адміністративної послуги з державної реєстрації права власності на нерухоме майно суб`єкт звернення повинен надати суб`єкту надання адміністративної послуги такий перелік документів: заяву на отримання адміністративної послуги; документ, що посвідчує особу заявника або повноваження діяти від його імені; документ про сплату адміністративного збору (крім випадків, коли особа звільнена від сплати адміністративного збору); документи, необхідні для відповідної державної реєстрації права власності на нерухоме майно, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктами 41-66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127.
Частиною 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено підстави для державної реєстрації прав, серед яких, зокрема, у пункті 14 частини 1 статті 27 цього Закону: інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Всупереч вимогам ч.2 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державними реєстраторами комунального підприємства "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради" не було прийнято рішення про відмову в державній реєстрації права власності, хоча для цього існували підстави, передбачені ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно з нормативним правилом, регламентованим у частині другій ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
З огляду на викладене, вчинений відповідачем ОСОБА_2 запис про реєстрацію права власності індексний №45345500 від 04.02.2019 року також підлягає скасуванню.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що державними реєстраторами комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» здійснено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 та за ТОВ «Комінтернівське комунальне господарство» в порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року, а саме без належного документу, що посвідчує речове право відповідача ОСОБА_2 та відповідача ТОВ «Комінтернівське комунальне господарство» на земельну ділянку: без документу, що відповідно до вимог законодавства, засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, за наявності факту скасування судового рішення, покладеного в основу реєстрації прав. Викладене в сукупності є безумовними підставами для визнання протиправними та скасування спірних рішень державного реєстратора.
Тож вчинений Комунальним підприємством "Центр Державної реєстрації Хлібодарської селищної ради" запис про право власності №45882529 від 06.03.2019 року також підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачами, які в судові засідання не з`явились, а отже такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги Громадської організації «Білгород-Дністровської районної організації української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів), ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради», Товариство з обмеженою відповідальністю «Комінтернівське комунальне господарство» про визнання протиправними та скасування рішень про реєстрацію права власності - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Антоненко Оксани Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45345500 від 04.02.2019 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Шушулкова Максима Дмитровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45882529 від 06.03.2019 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя