Справа №345/4465/20
Провадження № 2/345/1436/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Пукіш В.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на садибний житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Коли позивач 04.11.2020 року звернулася до приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Хомин Наталії Богданівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого чоловіка, їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник подали до суду заяви про розгляд справи без її участі, позов підтримують та просять суд його задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_5 (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Хомин Н.Б. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на законом після смерті ОСОБА_5 , оскільки правовстановлюючі документи ,які б підтверджували право власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні (а.с.11).

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської Ради народних депутатів Івано-Франківської області від 20.11.1991 р. №248 «Про індивідуальне будівництво: надання земельних ділянок у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва» було надано ОСОБА_5 у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку, житловою площею до 80 кв.м., загальною площею до 140 кв.м. (а.с.16-17).

З будівельного паспорту, затвердженого рішенням виконкому Калуської районної Ради народних депутатів від 20.11.1991 р. №248, вбачається, що ОСОБА_5 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.18-22).

Відповідно до технічного паспорту (а.с.23-28) будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 було збудовано в 1991 році.

За пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Тобто, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації.

Отже, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на садибний житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ч.1-2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач, як спадкоємець за законом, відповідно до ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, проживаючи спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.37). Відповідачі на спадкове майно не претендують, про що свідчать подані ними до суду заяви.

Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 23.12.2020 року.

Головуючий