Провадження 2/127/3393/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі: Мироненко В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

02.12.2020 на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Савченка Я.В. про зупинення провадження у справі, у зв`язку із смертю відповідача ФОП ОСОБА_2 до моменту залучення до участі у справі його правонаступника. Клопотання просив розглянути у його відсутність.

Дослідивши матеріали цивільної справи, клопотання, суд вважає, що останнє підлягає до задоволення з наступних підстав.

У даній цивільній справі правовідносини склалися з приводу заборгованості за договором поставки, укладеним між фізичною особою та фізичною особою-підприємцем, на суму 853 494, 88 грн.

Як вбачається із відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень станом на 01.10.2020, власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач у справі ОСОБА_2 .

Згідно з актовим записом про смерть №3757 від 28.11.2020, ОСОБА_2 у віці 49 років помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Вирішуючи питання про можливість правонаступництва у спірних правовідносинах, що склалися з приводу договору поставки, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч.1 ст.24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

У статті 25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

За правилами частин другої та четвертої цієї статті цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України вказано, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати всі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

З аналізу вказаних вимог цивільного законодавства вбачається, що кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплене й у статті 50 ЦК України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус «ФОП» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 161/6253/15-ц (провадження № 14-32цс20).

Відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У даному випадку між сторонами було укладено договір поставки, за яким ФОП ОСОБА_2 зобов`язався поставити обладнання на користь позивача, а останній оплатити товар. При цьому, позовні вимоги мотивовані тим, що обладнання ФОП ОСОБА_2 так і не поставив, хоча оплату за товар отримав, яку і просить позивач стягнути з нього з урахуванням неустойки, інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України.

Суд звертає увагу на те, фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення (ч.1 ст.52 ЦК України).

Як вказувалось вище, на час смерті ОСОБА_2 на праві власності належало нерухоме майно.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Разом із тим, згідно із ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положенням ст.1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

При цьому, відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, зважаючи на те, що статус фізичної особи-підприємця не впливає на обсяг цивільної право- і дієздатності фізичної особи, у тому числі допускає спадкування, а фізична особа-підприємець несе цивільну відповідальність за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення, ураховуючи, що на момент смерті ОСОБА_2 на праві власності належало нерухоме майно, на яке може бути звернуто стягнення і яке може бути успадковане, суд вважає, що правовідносини, що склалися між сторонами, допускають правонаступництво.

Згідно з п.1 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктами 1, 3 частини першої статті 251 цього Кодексу - до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.

Положенням ч.1 ст.1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає за можливе зупинити провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.251, 253, 260-261, 353-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів, - зупинити до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя