_____ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД______
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇН

30 січня 2020 року місто Херсон

єдиний унікальний номер справи 663/2327/17

номер провадження 22-ц/819/15/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя (суддя - доповідач) Базіль Л.В.,

суддів: Майданіка В.В., Орловської Н.В.,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк`та апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року у складі судді Клімченка М.І. у цивільній справі № 663/2327/17 за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», який в подальшому перейменовано в Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» через свого уповноваженого представника, ОСОБА_6 звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.12.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 8700.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbahk.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 11.09.2017 рік має заборгованість в сумі 21203,46 грн, з яких: 4205,42 грн - тіло кредиту; 8544,08 грн - відсотки за користування кредитом; 6968,08 грн - пеня; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 985,88 грн - штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладені обставини позивач просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість.

19.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», в якій просив у задоволенні первісного позову банку відмовити, стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь 16961 гривень 12 коп.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що у анкеті - заяві відсутня процентна ставка, а відтак АК КБ`ПриватБанк» фактично надав ОСОБА_1 грошові кошти для власних потреб, внаслідок чого він повинен їх повернути. Відповідно до розрахунку сплачених ним банку коштів існує переплата в сумі 16961,12 грн, , яка підлягає поверненню на підставі ст.1212 ЦК України.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 19 березня 2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АК КБ «ПриватБанк» прийнято до сумісного розгляду з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року у задоволенні первісного позову АК КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АК КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем АК КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог банку скасувати та ухвалити нове рішення, задовольнивши вимоги банку в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 26.12.2011 року шляхом підписання анкети - заяви відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, на підставі цього, відповідачем було отримано кредитні картки, остання зі строком дії до 04/18, а також встановлено кредитний ліміт у розмірі 8700,00 грн. Кредитними коштами відповідач користувався та частково здійснював погашення заборгованості, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Суд першої інстанції розглядаючи справу зазначеним обставинам, які свідчать про наявність між сторонами договірних зобов`язань належної правової оцінки не надав та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заявлених банком вимог, при цьому залишив поза увагою, що матеріали справи не містять доказів про виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань. З метою повного та всебічного встановлення обставин по справі, просить суд долучити до матеріалів справи і дослідити додаткові докази- довідку про картки та термін їх дії, довідку про зміну умов кредитування.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі, вказуючи на те, що підписана ним анкета - заява від 26.12.2011 року не містить інформації щодо розміру коштів, які банк йому надав, та на яких умовах, з якими відсотками та термін їх повернення. Заперечив про свою обізнаність з Умовами та Правилами надання банківських послуг в Приватбанку при підписанні ним анкети - заяви.

На підставі викладеного просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивача без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в оскаржуваній ним частині скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким його зустрічні вимоги до банку задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АК КБ «ПриватБанк» правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідача, передбаченим положеннями ст.360 ЦПК України, не скористався.

В судове засідання представник позивача АК КБ «Приватбанк» не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримано банком 15.01.2020 року.

За викладених обставин, колегія суддів виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України вважає, що неявка представника позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представники відповідача, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги АК КБ «ПриватБанк» заперечили, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови в задоволенні позовної заяви АК КБ «Приватбанк».

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 підтримали з підстав в ній викладених, просили скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно договору б/н від 26.12.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 8700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, ОСОБА_1 підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbahk.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

На підставі вказаних анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та самих Умов і правил надання банківських послуг, позивач нарахував відповідачу заборгованість станом на 11.09.2017 рік в сумі 21203,46 грн, з яких: 4205,42 грн - тіло кредиту; 8544,08 грн - відсотки за користування кредитом; 6968,08 грн - пеня; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 985,88 грн - штраф (процентна складова).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах ( у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони(абзац перший частини першої статті 207 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (абзац перший частини другої статті 207 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У заяві, підписаній сторонами 26.12.2011 року відсутні умови договору про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами, про умови відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

Позивач, АК КБ «ПриватБанк», пред`являючи вимоги про погашення кредитної заборгованості за договором, окрім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Тарифи банку, Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті банку.

Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву - анкету від 26.12.2011 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції не мав правових підстав відмовляти у стягненні фактично отриманих відповідачем грошових коштів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки як вбачається із розрахунку заборгованості наданого позивачем, до заборгованості з тіла кредиту включені нараховані відсотки, штрафи, пеня.

В той час, як підписана сторонами анкета - заява від 26.12.2011 року інформації щодо порядку таких нарахувань не містить.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Отже доводи апеляційної скарги позивача правильних висновків суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог АК КБ "ПриватБанк" не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

За вище викладених обставин підстав для задоволення апеляційної скарги позивача не має.

Не можуть бути задоволені і вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення коштів та ухвалення в цій частині нового судового рішення про задоволення зустрічного позову з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно договору б/н від 26.12.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 8700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, відповідно до виписки по рахункам відповідач користувався кредитними коштами здійснюючи різні банківські операції, як із зняття грошових коштів так і погашення заборгованості. (а.с.150-159)

Зазначені обставини свідчать про те, що перераховані кошти є оплатою боргових зобов`язань відповідача, що виключає застосування до таких правовідносин положень ст.1212 ЦК України.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_1 сплачував кошти на виконання боргових зобов`язань перед позивачем, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо правомірності отримання банком від ОСОБА_1 коштів та відсутності ознак безпідставності їх набуття.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньому повному обсязі з`ясував права та обов`язки учасників спору, обставини справи та, надавши їм належну правову оцінку, постановив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону та зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді В.В. Майданік

Н.В. Орловська

Повний текст судового рішення складено 03 лютого 2020 року.

Головуючий Л.В. Базіль