Дата документу 13.01.2020
Справа № 320/1866/19
Провадження № 2/937/167/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Бахаєва І.М.,

за участю секретаря - Фурсової Л.І.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ільєнка І.Г.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сивової Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу побачень з донькою,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу побачень з донькою, посилаючись на те, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою ОСОБА_2 . Від цих відносин вони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач ОСОБА_1 вказує, що відповідач ОСОБА_2 створює перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дозволяє йому бачитись з дочкою, не надає можливості спілкуватися з дитиною і займатися її вихованням, тому він вимушений звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відповідачка ОСОБА_2 , в наданому до суду 10.06.2019 відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі. Позивач є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, в зв`язку з чим позивач батьком дитини записаний за його заявою про визнання батьківства у відповідності до ст. 126 СК України. До червня 2014 року сторони з відповідачем проживали разом, після того як дочці виповнилось 6 місяців їхні відносини були припинені. З того часу мати з дитиною проживають окремо. В позовній заяві позивач вказує на те, що мати дитини чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою, однак відповідач сам усунувся від виховання, спілкування та лікування дочки фактично з дня припинення їхніх з відповідачем відносин, а саме з червня 2014 року. За весь час позивач не виявляє бажання зустрічатися з дочкою, не цікавиться станом її здоров`я, успіхами, не вітає зі святами, не подарував жодного подарунку, іграшок, не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини. Через те, що позивач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини іона вимушена була звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на її користь на утримання дитини аліментів. Довідкою КУ «Мелітополсьький психіатричний диспансер» ЗОР від 29.10.2018 підтверджується, що дочка ОСОБА_3 знаходиться на обліку в диспансерному відділенні Мелітпоольського імського психіатричного диспансера. Дочка з часу народження перебуває під наглядом лікаря-невролога, а в подальшому і лікаря-психіатра черерз наявні у неї захворювання. Починаючи з самого народження вона з дочкою регулярно проходить обстеження та лікування у лікарняних закладах м. Запоріжжя. Позивач взагалі не опікується станом здоров`я дитини, він навіть відмовляється надавати письмові згоду на госпіталізацію дитини до лікувальних закладів, госпіталізація до яких необхідна дитині для підтримки стабільного стану здопровя. Згідно Витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації № 81/1835-б від 29.05.2017 дочка має недостатній рівень сформованості пізнавальних процесів, концентрації та обсягу уваги. Рівень самостійності низький. Потребує допомоги, стимуляції під час виконання завдань. Виражені порушення мовлення (Ірівня). Значні порушення опорно-рухового апарату. Дійсно, позивач звертався до органу опіки та піклування з заявою про визначення способу участі у вихорванні малолітньої дитини та спілкування з нею. Рішенням виконавчого комітету позивачу було визначено час спілкування з дочкою. Однак, а ні до звернення позивача до органу опіки та піклування, а ні після отримання вказаного рішення позивач не виявляє бажання спілкуватися з дочкою та опікуватися нею. 17.10.2018 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, назараз судовий розгляд справи триває. Таком чином, важає, що позивач в дійсності не бажає приймати участь у вихованні дочки та спілкуванні з нею, а звернення до суду є лише обраним ним способу захисту. Враховуючи викладене вище, вважає, що викладені в позові обставити та вимоги не обгрунтовані, не підтверджені жодним доказом, в зв`язку з чим не підлягають задоволеню.

Підготовче засідання відповідно до положень ст. 197, п.3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України було проведено 23 серпня 2019 року та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ільєнка І.Г. в судовому засіданні позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними. Відповідач сам усунувся від виховання, спілкування та лікування дочки з червня 2014 року. За весь цей час до відповідач не виявляв бажання зустрічатися з дочкою, не цікавиться станом її здоров`я, не вітає зі святами, не подарував жодного подарунку, іграшок, не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини. У разі ухвалення рішення суду, просить врахувати інтереси дитини та висновок органу опіки та піклування.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Сивова Я.В. з позовними вимогами не згодна, вважає їх необгрунтованими та безпідставними, оскільки відповідач сам не приймає участі у вихованні дитини з 2014 року по теперішній час, не має бажання зустрічатися з дочкою, не цікавиться станом її здоров`я, успіхами, не вітає зі святами, не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини. Оскільки позивач не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідачка була звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини аліментів. Дитина ОСОБА_3 знаходиться на обліку в психіатричному диспансері, перебуває під наглядом лікаря-невролога, лікаря-психіатра черерз наявні у неї захворювання. Позивач взагалі не опікується станом здоров`я дитини, він навіть відмовляється надавати письмові згоду на госпіталізацію дитини до КЗ «Обласний дошкільний психоневрологічний центр санаторного типу» ЗОР та в інші лікувальні заклади, госпіталізація до яких необхідна дитині для підтримки стабільного стану здопровя. Позивач не бажає приймати участь у лікуванні дитині, принаймні хоча би в тому, щоб надати письмову згоду на госпіталізацію дитини, відповідачка вимушена була звернутися з відповідною заявою про надання згоди на госпіталізацію дочки до органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької обалсті. Батько вихованням дочки не займається вже протягом п`яти років. Він не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. 17.10.2018 відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , назараз судовий розгляд справи триває. Вважає, що позивач в дійсності не бажає приймати участь у вихованні дочки та спілкуванні з нею, а звернення до суду є лише обраним ним способу захисту. Враховуючи викладене вище, вважає, що викладені в позові обставити та вимоги не обгрунтовані, не підтверджені жодним доказом, в зв`язку з чим не підлягають задоволеню.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області Панасенко Н. в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить прийняти рішення на підставі наявних документів у справі, враховуючи висновок органу опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області від 26.12.2019 № 263/20.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 /а.с.7/.

До червня 2014 року сторони проживали разом.

Після припинення відносини дитина ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 , цей факт сторонами не оспорюються, крім того підтверджується довідкою про склад сім`ї/а.с.36/.

Згідно Витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації КЗ «Запорізька обласна психолого-медико-педагогічна консультація» ЗОР № 81/1835-б від 29.05.2017, дитина ОСОБА_3 має недостатній рівень сформованості пізнавальних процесів, концентрації та обсягу уваги. Рівень самостійності низький. Потребує допомоги, стимуляції під час виконання завдань. Виражені порушення мовлення (І рівня). Значні порушення опорно-рухового апарату/а.с.43/.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 258/15 від 22.11.2018 позивачу було визначено час спілкування з дочкою, а саме: визначено ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематичні побачення з нею з 16-00 год. до 17-00 год. в один із вихідних днів тижня за домовленістю між батьками у присутності матері дитини ОСОБА_2 та за місцем проживання дитини; у будь-який інший час за домовленістю між батьками/а.с.11/.

Як вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.09.2018, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16.06.2018 і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4/а.с.37/.

Відповідно до довідки КУ «Мелітополсьький психіатричний диспансер» ЗОР від 29.10.2018 дитина ОСОБА_3 знаходиться на обліку в диспансерному відділенні Мелітпольського мімського психіатричного диспансера/а.с.38/.

10 грудня 2018 року УСЗН Мелітопольської міської ради Запорізької області видано посвідченння серія НОМЕР_4 щодо державної соціальної допомоги дитині з інвалідністю до 18 років - ОСОБА_3 , 2013 року народження/а.с.39/.

Враховуючи стан здоров`я дитини та потребу в лікуванні виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради Запорізької області було прийнято рішення № 192 від 03.09.2018, яким надано згоду на госпіталізацію малолітньої дитини - ОСОБА_3 до КЗ «Обласний дошкільний психоневрологічний центр санаторного типу» ЗОР, що підтверджується копією цього рішення/а.с.40/.

Дитина ОСОБА_3 з часу народження перебуває під наглядом лікаря-невролога, а в подальшому і лікаря-психіатра через наявні у неї захворювання; регулярно проходить обстеження та лікування, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями довідок та консультативних висновків/а.с.44-47/.

Дитина ОСОБА_3 відвідує ДНЗ № 14 для дітей з ЗПР «Теремок» комбінованого тиму Мелітопольської міської ради Запорізької області з жовтня 2017 року, що підтверджується довідкою ДНЗ № 14 «Теремок» № 29 від 30.05.2019/а.с.41/.

ОСОБА_2 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Мелітопольського міськраойонного суду від 14.01.2019 циаільна справа за підсудністю була передана за місцем реєстрації відповідача по справі до Білозерського раойнного суду Херсонської обалсті і назараз судовий розгляд справи триває/а.с.48-57/.

Допитані в судовому засіданні 20 листопада 2019 року свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 пояснили, що позивач ОСОБА_1 з відповідачкою та дитиною не живе від коли дочці виповнилося 6 місяців, вдома у ОСОБА_2 його ніколи не бачили, зі слів матері відповідачки їм відомо, що батько грошової допомоги на дитину не надає, на свята не приходить, участі у вихованні дитинине бере.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України).

В силу ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Практика ЄСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, ЗУ України «Про охорону дитинства», враховує особу батька та приймає до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні рідної дитини, і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини.

Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області № 263/20 від 26.12.2019 комісія з питань захисту прав дитини від 12.12.2019, орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає можливим підтримати позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу побачень з донькою ОСОБА_3 на умовах, встановлених відповідно до рішення виконкому від 22.11.2018 № 258/15 «Про визначення способу участі у вихованні малолітньої ОСОБА_3 та спілкування з нею».

Стосовно характеристики позивача ОСОБА_1 слід зазначити, що ОСОБА_1 з червня 2017 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за час проживання скарг від мешканців будинку на нього не надходило/а.с.9/.

Факт звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом свідчить про бажання позивача приймати участь у вихованні доньки та спілкуванні з нею.

Участь у вихованні та розвитку дитини є правом та обов`язком батька дитини - ОСОБА_1 .

Враховуючи вище зазначене, з врахуванням інтересів малолітньої дитини, характеризуючих даних на дитину, стан здоров`я дитини, ставлення позивача та відповідача до дитини, до її інтересів та суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Визначення такого способу, порядку, часу спілкування та участі позивача у вихованні доньки буде повністю відповідати положенням, як вищезазначених Закону України „Про охорону дитинства" і відповідних норм сімейного законодавства, так і ст.ст. 9,12 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (ратифікована ВРУ 27.02.1991р.), де зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним або обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це не суперечить найкращім інтересам дитини.

Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та визначити наступний порядок спілкування та участі у вихованні доньки з боку позивача, а саме визначити ОСОБА_1 систематичні побачення з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижнево з 16 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин в один із вихідних днів тижня за домовленістю між батьками у присутності матері дитини ОСОБА_2 та за місцем проживання дитини.

Щодо вирішення питання розподілу судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.(а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 157, 158, 159 СК України; ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»; ст. ст. 2 , 4, 12,13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу побачень з донькою - задовольнити частково.

Усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з донькою та її вихованні, визначивши ОСОБА_1 , як спосіб участі у вихованні доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематичні побачення з нею щотижнево з 16 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин в один із вихідних днів тижня за домовленістю між батьками у присутності матері дитини ОСОБА_2 та за місцем проживання дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні дані учасників справи

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області, місцезнаходження: м. Мелітополь, вул.. Михайла Грушевського, 5.

Повний текст рішення складено 23 січня 2020 року.

СУДДЯ: І.М.БАХАЄВ