Справа №:755/3060/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді САВЛУК Т.В. , при секретарі Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 в особі правонаступника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів «ПЕНСІОН», треті особи: державний нотаріус 14-ої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Раїса Семенівна, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и в:

17 січня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів «ПЕНСІОН», треті особи: державний нотаріус 14-ої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Раїса Семенівна, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання правочину недійсним, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

06 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану 03 січня 2019 року (актовий запис №05).

17 квітня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви представника позивача - адвоката Корнієнко М.Г. про закриття провадження у цивільній справі на підставі п. 7 ч.1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів «ПЕНСІОН», треті особи: державний нотаріус 14-ої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Раїса Семенівна, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання правочину недійсним, - до залучення до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 вересня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відновлення провадження у цивільній справі, у зв`язку зі спливом визначеного законодавством строку для прийняття спадщини.

Для з`ясування потенційного кола спадкоємців майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 судом здійснено запит до Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, якою повідомлено, що спадкоємцем за законом є син спадкодавиці ОСОБА_2 .

10 грудня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення до участі у справі у якості правонаступника позивача ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємця за законом ОСОБА_2 .

Копію цієї ухвали разом з викликом до суду направлено ОСОБА_2 (адреса місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Правонаступник позивача ОСОБА_2 , будучи обізнаним про залучення його як правонаступника ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судові засідання не з`явився, не висловив свою позицію щодо предмету позову, окремо заяву про залучення його у якості правонаступника в межах даного спору не подавав, з іншими заявами (клопотаннями) до суду не звертався.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвоката Крупа В.М. в судовому засіданні просив залишити позов без розгляду, у зв`язку з повторної неявкою правонаступника позивача в судові засіданні та відсутності його згоди продовжувати розгляд цивільної справи та підтримку заявлених позовних вимог, що є предметом позову.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши думку представника відповідача, оцінивши наявні у справі підстави для залишення позову без розгляду, у завзятку з повторною неявкою правонаступника позивача, суд приходить до наступного.

За змістом положень ч.3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до статті 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язані, а також в інших випадках замін особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Судом встановлено, що правонаступник позивача ОСОБА_2 , будучи обізнаним про залучення його як правонаступника ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судові засідання не з`явився, не висловив свою позицію щодо предмету позову, окремо заяву про залучення його у якості правонаступника в межах даного спору не подавав, з іншими заявами (клопотаннями) до суду не звертався, доказів, які мали підтвердити поважні причини неявки позивача в судові засідання суду надано не було, в той же час проведення судового розгляду справи без участі позивача суперечить положенням цивільного процесуального законодавства, оскільки позивач протягом усього часу розгляду справи має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, досягнути примирення, розпоряджаючись своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, а суд при здійсненні правосуддя має сприяти як всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, так і здійсненню сторонами їх прав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз п.3 частини першої ст.257 ЦПК України та положень ст.223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання. Тобто вказує на врахування судом поважності причин неявки позивача до суду та повідомлення про причини нявки. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив причин неявки, так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позову ОСОБА_1 в особі правонаступника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів «ПЕНСІОН», треті особи: державний нотаріус 14-ої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Раїса Семенівна, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання правочину недійсним, оскільки викладене свідчить про втрату правонаступником позивача заінтересованості у вирішенні даного спору, в той же час з урахуванням предмету спору та суб`єктивного складу сторін проведення судового розгляду справи у відсутності позивача суперечить нормам цивільного процесуального законодавства.

Як передбачено п. 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи викладене та керуючись статтями 55, 131, 223, 257, 258, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

постановив:

ПозовОСОБА_1 в особі правонаступника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів «ПЕНСІОН», треті особи: державний нотаріус 14-ої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Раїса Семенівна, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання правочину недійсним, - залишити без розгляду.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я :