Справа №345/5249/19
Провадження № 2/345/156/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Пукіш В.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та визначення частки померлого у праві спільної сумісної вдасності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на частину домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, їй було відмовлено у зв`язку із тим, що не виділена (не визначена) частка кожного члена колгоспного двору у праві спільної сумісної власності. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить: визначити, що частка померлого ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності становить 1/5 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , а також визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на 1/5 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в частині визнання права власності на спадкове майно.

Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов, з урахуванням уточнених вимог, підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою приватного нотаріуса від 22.10.2019 року (а.с.7) було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька у зв`язку із тим, що в дублікаті свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданому Верхнянською сільською радою Калуського району 18.10.2000 року зазначено, що житловий будинок належить ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності та відповідно до ст.356 ЦК України слід визначити частки кожного члена колгоспного двору у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до копії дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 18.10.2000року (а.с.12) ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належало домоволодіннння по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» від 26.03.2019 року (а.с.13) згідно архівних даних 18.10.2000 року на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 . Підстава для реєстрації права власності - дублікат свідоцтва про право власності від 18.10.2000р. б/н, видане виконкомом Верхнянської сільської ради взамін свідоцтва про право власності від 10.04.1990р. б/н, виданого виконкомом Верхнянської сільської ради на підставі рішення виконкому Калуської районної ради від 14.02.1990 року №17.

Відповідно до виписки з погосподарської книги №8 Верхнянської сільської ради на 1986-1990 роки, станом на 30.06.1990 року, в будинку АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с.15).

Згідно із Законом України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що в колгоспному дворі по АДРЕСА_1 (АДРЕСА_1) Калуського району проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , то дане будинковолодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, кожному із них належало по 1/5 частини будинковолодіння.

Отже, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщину на 1/5 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач, будучи спадкоємцем І черги після смерті батька ОСОБА_3 , відповідно до ст.1269 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадкового майна (а.с.9).

Відповідач по справі на спадкове майно не претендує, про що свідчить подана нею до суду заява.

Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, ст. 120 ЦК України (в редакції 1963року), ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 247, 259 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: 1/5 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 10.01.2020 року.

Головуючий