У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2020 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 242/2581/15-ц

Номер провадження 22-ц/804/182/20

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Кочегарової Л.М., Попової С.А.

секретар - Сидельнікова А.В.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

апеляційну скаргу особи, яка не брала участь у справі, ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 ,

на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року, у складі судді Моцного О.С.,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

10 червня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (далі ПАТ «АКБ «Капітал» або Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1/0/IKІN/0001 від 21 квітня 2011 року в розмірі 4109976,39 грн. станом на 07 травня 2015 року, яка складається з: заборгованості з повернення кредиту 2397885,91 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами 1712090,48 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 21 квітня 2011 року між відкритим акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Капітал» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір, на підставі якого позивач надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 2 400 000 грн. терміном з 21 квітня 2011 року до 21 квітня 2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28% на рік. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів не пізніше строку закінчення кредитного договору - до 21 квітня 2013 року не виконав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року позов ПАТ «АКБ «Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ «Капітал» заборгованість по кредитному договору № 1/0/IKN/0001 від 21.04.2011 року у розмірі 4 109 976 грн. 39 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ «Капітал» судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач належним чином виконував свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором.

Судом визнано правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача, а також те, що розрахунок відповідає умовам укладеного договору.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що доводи представника відповідача щодо спливу позовної давності при зверненні до суду є хибними.

Також суд прийшов до висновку, що відповідач в однобічному порядку не виконав покладені на нього договором зобов`язання по поверненню кредиту та оплаті за користування грошима.

Короткій зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником за довіреністю ОСОБА_4 , відхилено. Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року залишено без змін.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У листопаді 2019 року особа, яка не брала участь у справі, ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про порушення її прав та обов`язків оскаржуваним рішення суду, і посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Банку.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 02 грудня 2019 року поновлено особі, яка не брала участь у справі, ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , строк на апеляційне оскарження рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року та відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 05 грудня 2019 року справу за позовом ПАТ «АКБ «Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи на 18 грудня 2019 року о 10-30 год.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга особи, яка не приймала участь у справі, ОСОБА_2 мотивована тим, що оскаржуваним рішенням порушено її права та інтереси щодо спільного сумісного майна, оскільки рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 14 квітня 2010 року у справі № 2-о-225/10 встановлено факт проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 однією сім`єю та придбання спільної сумісної власності.

Вказує, що останнім часом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не мешкають разом, про існування оскаржуваного рішення дізналась випадково лише 25 жовтня 2019 року, під час звернення ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Семенець О.М. щодо оформлення належного їй на праві спільної власності майна - будинку АДРЕСА_1 . Однак, приватний нотаріус повідомила, що 02 жовтня 2019 року на вказане майно накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 60194121.

Вважає, що судом не вірно встановлені обставини справи щодо розміру фактично погашених ОСОБА_1 сум по кредиту та процентів, нарахованих після визначеного договором строку дії кредитування.

Крім того, судом не вірно обчислено строк перебігу позовної давності за вимогами, що складаються із сукупності прострочених платежів. Позивач звернувся до суду з позовом в червні 2015 року, тобто після спливу позовної давності щодо останнього щомісячного платежу - квітень 2012 року.

Наведене відповідає позиціям, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12.

Також позивачем не надано належних та достатніх доказів в підтвердження викладених обставин справи, а саме: отримання відповідачем кредитних коштів та порядку їх погашення. З довідки-розрахунку Банку не можливо об`єктивно встановити призначення платежу.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду не подавались.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до укладеного договору № 1/0/IKN/0001 від 21.04.2011 року ОСОБА_1 21.04.2011 року отримав кредит у розмірі 2 400 000,00 грн. зі строком користування до 20 квітня 2012 року зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 28,00 % річних.

Встановлено, що позивач належним чином виконував свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 07.05.2015 року має загальну заборгованість за вказаними кредитними договорами - 4 109 976,39 грн., яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 2 397 885,91 грн., заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 1 712 090,48 грн.

Суд визнав правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору.

Пунктом 1.1 укладеного договору передбачено, що банк надає позичальнику споживчий кредит строком з 21.04.2011 року по 20.04.2012 року.

Відповідач протягом 05.05.2011 року по 07.11.2012 року включно сплачував відсотки за користування кредитом та останній платіж датований 07.11.2012 року, що підтверджене наданою довідкою-розрахунком заборгованості, а таким чином строк позовної давності у кожному випадку оплати переривався та починався заново.

2. Мотивувальна частина

Позиція Донецького апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в судах апеляційної та касаційної інстанцій конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення може призвести до виникнення несприятливих для них правових наслідків.

Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо оскаржуваним рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їх права, свободи або про їх обов`язки, тобто, безпосередньо встановлено, змінено або припинено права або обов`язки цих осіб.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 8 постанови від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Згідно пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалось.

Як вбачається зі справи, предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним Договором про надання споживчого кредиту № 1/0/IKN/0001, укладеним 21 квітня 2011 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та ОСОБА_1 (т.1 а.с. 7 - 11, 105 - 109).

Кредитні кошти надавались на поточні потреби.

В забезпечення виконання позичальником умов даного договору Банком прийнятий Договір іпотеки № 1/0/IKN/0001-9523 від 21 квітня 2011 року, укладений між банком та майновим поручителем ОСОБА_5 та Договір поруки № 1/0/IKN/0001-9531 від 21 квітня 2011 року, укладений між банком та поручителем ОСОБА_5

ОСОБА_2 не є стороною кредитного договору, згоди на укладення вказаного кредитного договору вона не надавала. На забезпечення кредиту ОСОБА_2 договорів поруки або іпотеки з Банком не укладала та не є учасником спірних правовідносин.

Посилання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в апеляційному суді на те, що нею сплачувались кошти на повернення кредиту судова колегія не приймає до уваги, оскільки вони внесені на повернення кредиту за договором, укладеним між Банком та ОСОБА_1 .

Крім того, з наданих до матеріалів справи копій квитанцій (т.2 а.с. 23) та квитанцій, на які посилався в апеляційному суді представник особи, яка не приймала участь у справі ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , вбачається, що платником виступає позичальник ОСОБА_1 , а зазначені суми були враховані при визначенні розміру заборгованості позичальника за вказаним кредитним договором.

Таким чином, судова колегія, приходить до висновку, що зазначену скаргу подано особою, яка не має передбаченого статтею 352 ЦПК України права апеляційного оскарження, оскільки оскаржуване рішення не впливає на безпосередні права та обов`язки заявника.

Висновки за результатами апеляційної скарги

Аналізуючи зміст рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року суд апеляційної інстанції вважає, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції впливають на права та обов`язки позивача та відповідача, питання про права та обов`язки ОСОБА_2 зазначеним судовим рішенням не вирішувалися. Заявник не навела переконливих аргументів та не надала відповідних доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що рішенням суду першої інстанції порушено права та інтереси ОСОБА_2 щодо спільного сумісного майна є безпідставними, оскільки суд першої інстанції перевіряв обставини та надав оцінку доводам позивача та запереченням відповідача щодо порушення зобов`язань за кредитним договором, і не перевіряв дотримання вимог законодавства щодо спільного сумісного майна та не надавав зазначеним обставинам відповідної оцінки.

Таким чином, установивши, що оскаржуваним судовим рішенням не вирішувалися питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції приходить до висновку про закриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 260, 362, 367, 368, 381 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

У х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участь у справі, ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 31 січня 2020 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

Л.М.Кочегарова

С.А.Попова