ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року

м. Харків

Справа № 953/2124/20

Провадження № 22-ц/818/5116/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хорошевського О.М.,

суддів колегії - Бурлака І.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря: Пузікової Ю.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «Мегабанк»

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Баварія-Моторс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2020 року, постановлене суддею Якуша Н. В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом в якому просила визнати відмову ПАТ "Мегабанк" у наданні копій документів про зарахування на рахунок ТОВ "Баварія Моторс" від неї грошових коштів відповідно до заявок на переказ готівки, внесених особисто через касу №19 у сумі 1787202,00 грн. незаконною; зобов`язати ПАТ "Мегабанк" надати копії банківських документів на підтвердження зарахування на рахунок ТОВ "Баварія Моторс" грошових коштів отриманих Банком від неї відповідно до заявок про переказ готівки.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що нею заявами на переказ готівки №091510001 від 15.10.2015 р., №092010005 від 20.10.2015 року, №091010001 від 10.11.2015 року, №091610001 від 16.11.2015 року, №091710003 від 17.11.2015 року, №091810010 від 18.11.2019 року, №091910014 від 19.11.2015 року, №092610004 від 26.11.2015 року, №093010005 від 30.11.2015 року, №091110001 від 11.12.2015 року, №442410004 від 24.12.2015 року, №442510002 від 25.12.2015 року внесено особисто до каси №19 АТ «Мегабанк» 1787202,00 грн. з призначенням платежу «оплата за автомобіль для ТОВ «Баварія Моторс» згідно контракту №15-181/09 від 13.10.2015 року. Автомобіль їй так поставлено і не було.

23.09.2019 року нею було направлено лист до АТ «Мегабанк» з проханням надати документи на підтвердження оплати. Замість підтвердження оплати банком їй було надано копії заявок на внесення готівки до каси банку з зазначенням отримувача «АТ Мегабанк», хоча у призначенні платежу вказано «для ТОВ «Баварія Моторс» за автомобіль, платник ОСОБА_1 . Відповідно до Плану рахунків банків на рахунку НОМЕР_1 обліковується кредиторська заборгованість банку за прийнятими платежами. За таким формулюванням неможливо відслідкувати хто сплачує грошові кошти, коли вони були зараховані банком, з яким призначенням платежу, чи взагалі вони були зараховані на рахунок ТОВ «Баварія Моторс» та від кого. Листом від 15.01.2020 року позивач попросила відповідача надати їй банківські документи, які б свідчили, що грошові кошти, які внесені нею до каси ПАТ «Мегабанк» з зазначенням саме її як платника. Листом №10-617 від 29.01.2020 року банк відмовив їй у наданні запитуваної інформації, оскільки вказана інформація є банківською таємницею. Позивачка, зазначає що саме нею було замовлено автомобіль, відомості їй необхідні для підтвердження факта отримання саме ТОВ «Баварія Моторс» від неї грошових коштів за автомобіль. Вказала, що ТОВ «Баварія Моторс» заперечує факт отримання коштів саме від неї.

Крім того банк повинен був дотримуватись вимог ЗУ «Про платіжні системи та переказ грошей України» і повинен був отримати контракт №15-181 від 13.10.2015 року і на підставі нього зробити перерахування на рахунок ТОВ «Баварія Моторс», яке зазначено в контракті. Цього зроблено не було, як і не зазначено всіх реквізитів банківського документу, більш того, оскільки контракт відсутній і кошти сплачувала саме вона, то без зазначення рахунку і коду підприємства банк взагалі не повинен був проводити такий платіж. Вказала, що оскільки банком не було самостійно вжито заходів щодо повернення їй прийнятих грошових коштів, вважає за можливе застосування передбаченої п.32.5 ст. 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ грошей України».

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 20 серпня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом не взято до уваги, що АТ «Мегабанк» не надає інформації про зарахування на рахунок ТОВ «Баварія Моторс» грошових коштів прийнятих на підставі заявок з метою приховування вчиненого проти позивачки злочину передбаченого ст. 190 КК України. Зазначає, що вона як клієнт Банку має право знати про виконання операції з її грошовими коштами.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Баварія Моторс» просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що спір про право який виник між позивачем та третьою особою вже був предметом розгляду в судовому порядку, і судом було відмовлено ОСОБА_1 у стягненні збитків.

Тотожний відзив подано генеральним директором ТОВ «Баварія Моторс» який також просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її апеляційної скарги.

ОСОБА_1 подано заперечення на відзив, в яких вона зазначає, що давала розпорядження на зарахування коштів на рахунок ТОВ «Баварія Моторс». Відповідач та третя особа намагаються приховати інформацію від свого клієнта, прикриваючись банківською таємницею.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що оскільки по суті позовні вимоги стосуються ТОВ «Баварія Моторс», а позивачем його залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскілки процесуальний статус відповідача і третьої особи за своїм змістом, процесуальними правами та обов`язками є різним, суд позбавлений можливості задовольнити позовні вимоги.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до каси № 19 АТ «Мегабанк» з метою внесення оплата за автомобіль для ТОВ «Баварія Моторс» згідно контракту №15-181/09 від 13.10.2015.

Як вбачається з наданих копій заяв на переказ готівки № 091510001 від 15.10.2015 на суму 149200,00грн, № 092010005 від 20.10.2015 на суму 149700,00 грн., № 091010001 від 10.11.2015 на суму 149700,00 грн., № 091610001 від 16.11.2015 на суму 149700,00 грн., № 091710003 від 17.11.2015 на суму 149700,00 грн., № 091810010 від 18.11.2019 на суму 149700,00 грн., № 091910014 від 19.11.2015 на суму 149700,00 грн., № 092610004 від 26.11.2015 на суму 148702,00 грн., № 093010005 від 30.11.2015 на суму 141000,00 грн., № 091110001 від 11.12.2015 на суму 149700,00 грн., № 442410004 від 24.12.2015 на суму 149700,00 грн., № 442510002 від 25.12.2015 на суму 149700,00 грн., а всього на суму 1787202,00 грн. вказані кошти були перераховані на рахунок АТ "Мегабанк" (а.с.39-50).

Вказані обставини сторонами не заперечувались.

З відповіді АТ «Мегабанк» від 08.10.2019 року №128-8759 вбачається, що ОСОБА_1 було надано копії документів, а саме заяв на переказ готівки: №091510001 від 15.10.2015 р., №092010005 від 20.10.2015 року, №091010001 від 10.11.2015 року, №091610001 від 16.11.2015 року, №091710003 від 17.11.2015 року, №091810010 від 18.11.2019 року, №091910014 від 19.11.2015 року, №092610004 від 26.11.2015 року, №093010005 від 30.11.2015 року, №091110001 від 11.12.2015 року, №442410004 від 24.12.2015 року, №442510002 від 25.12.2015 року та паспортів і довідок про присвоєння номеру особи, яка проводила касову операцію у відділенні №19 АТ «Мегабанк» (а.с.17).

У відповіді АТ «Мегабанк» від 29.01.2020 року №10-617 зазначено, що листом №128-8759 від 08.10.2019 року АТ «Мегабанк» на звернення ОСОБА_1 були надані копії документів, а саме заяв на переказ готівки: №091510001 від 15.10.2015 р., №092010005 від 20.10.2015 року, №091010001 від 10.11.2015 року, №091610001 від 16.11.2015 року, №091710003 від 17.11.2015 року, №091810010 від 18.11.2019 року, №091910014 від 19.11.2015 року, №092610004 від 26.11.2015 року, №093010005 від 30.11.2015 року, №091110001 від 11.12.2015 року, №442410004 від 24.12.2015 року, №442510002 від 25.12.2015 року. Також відповідно до вказаного листа зазначено, що відповідно до даних бухгалтерського обліку, довідки №1/11 від 20.11.2019 не заперечується факт отримання ТОВ «Баварія Моторс» грошових коштів та зазначається про відсутність заборгованості між ОСОБА_1 та зазначеною юридичною особою. Також у відповіді зазначено, що інформація та документи про зарахування грошових коштів на рахунок ТОВ «Баварія Моторс» () є банківською таємницею вищевказаного клієнту. АТ «Мегабанк» не має письмового запиту чи дозволу цієї юридичної особи або рішення суду на розкриття зазначеної інформації, що унеможливлює її надання (а.с.16).

Бухгалтерською довідкою №1/11 від 20.11.2019 року підтверджуться, що станом на 20 листопада 2019 року у обліку та на балансі ТОВ «Баварія Моторс» (код за ) на рахунка х 361, 681, 631, 371, 377, 685 відсутнє сальдо взаєморозрахунків з ОСОБА_1 (картка обліку платника податків НОМЕР_2 ), тобто заборгованість між ТОВ «Баварія Моторс» (код за ) та ОСОБА_1 (картка обліку платника податків НОМЕР_2 ) відсутня (а.с.28).

Згідно наявного у матеріалах справи копії контракту №15-181/09 від 13.10.2015 року вбачається, що 13 жовтня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено контракт №15-181/09, де згідно п. 11 продавець зобов`язується поставити та передати, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти один новий легковий автомобіль марки BMW Х6 хDrive30d/F16. Умовами контракту визначено ціна автомобіля, умови та строки поставки автомобіля, умови платежів та порядок розрахунків та інше (а.с.29-36).

Відповідно до копії акту прийому-передачі автомобіля №16-05 від 12.01.2016 року засвідчено передачу легкового автомобіля марки BMW Х6 хDrive30d/F16 та документів від продавця ТОВ «Баварія Моторс» до покупця ОСОБА_2 (а.с.37).

Також у матеріалах справи наявна копія листа від 13.10.2015 року звернутого до генерального директора ТОВ «Баварія Моторс» від ОСОБА_2 , в якому останній повідомляє, що на підставі договору доручення від 13.10.2015 року ним було доручено ОСОБА_1 провести оплату за контрактом №15-181/09 від 13.10.2015 року, укладеного між ним та ТОВ «Баварія Моторс» за автомобіль BMW Х6 хDrive30d/F16 та викладено прохання зарахувати внесені ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок його оплати за контрактом №15-181/09 від 13.10.2015 року (а.с.38).

Особа звертається в суд за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Згідно положень статті 1076 Цивільного кодексу України та статті 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" будь-яка інформація, що стосується клієнта, якою банк володіє на законних підставах, є банківською таємницею (за винятком, якщо така інформація складає державну таємницю). Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею.

У відповідності до пункту 1 статті 1076 Цивільного кодексу України, відомості, що складають банківську таємницю, можуть бути надані банком органам державної влади та їх посадовим особам виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Стаття 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачає декілька випадків розкриття банками інформації, що становить банківську таємницю, у повному обсязі, а саме: на письмовий запит або з письмового дозволу власника такої інформації (клієнта банку); на письмову вимогу суду або за рішенням суду.

До банківської таємниці належить й інформація про клієнтів іншого банку, навіть якщо їх імена зазначені у документах, угодах та операціях клієнта, оскільки ч. 4 ст. 62 цього ж Закону банку заборонено надавати таку інформацію.

Системний аналіз відповідного законодавства свідчить про те, що перелік відомостей, які становлять банківську таємницю, можна доповнити такими положеннями: персональними даними про діючих клієнтів банку, отриманими банком офіційно; відомостями про майно, яке перебуває на зберіганні в банку (про власника майна, перелік майна та його вартість, про види банківського збереження); інформацією про осіб, які хотіли стати клієнтами банку, але за наявності певних причин ними не стали; інформацією про клієнтів, які вже припинили свої відносини з банком.

Правова охорона прав власника банківської таємниці починається з моменту укладення в письмовій формі договору між клієнтом - з одного боку, та банківською установою - з іншого.

Особи, винні в порушенні порядку розкриття та використання банківської таємниці, несуть відповідальність згідно із законами України.

Розкриття банківської таємниці може здійснюватись у двох формах: адміністративній - забезпечується на вимогу компетентних осіб, зазначених у законі, безпосередньо банком і без попереднього звернення до суду; судовій - надається банком, але

на вимогу суду або за рішенням суду. У свою чергу, на вимогу суду банківська таємниця розкривається у двох випадках: а) суддею одноособово з дотриманням режиму секретності; б) судом при розгляді справи у господарському, адміністративному, кримінальному та цивільному судочинстві (щодо останнього, то це правило є актуальним для цивільних справ, у яких вирішуються спори: про поділ майна, про виконання аліментних зобов`язань, про спадкування, оскільки вони пов`язані з дослідженням доказів, що становлять банківську таємницю, витребуваних судом за клопотанням учасників процесу). Відбувається це, як правило, при вирішенні судом питань про забезпечення доказів, витребування доказів, про що судом постановляються процесуальні ухвали.

Що стосується доступу до банківської таємниці за рішенням суду, то таке право надається лише внаслідок судового розгляду цивільних справ за правилами гл. 12 розд. IV ЦПК України.

Разом з тим, розкриття банківської таємниці можливе і в порядку позовного провадження у разі наявності спору про право (ч. 3 ст. 349 ЦПК).

Обґрунтовуючи свою вимогу в частині визнання відмови АТ «Мегабанк» у надані копій документів про зарахування на рахунок ТОВ «Баварія Моторс» від ОСОБА_1 грошових коштів відповідно до заявок на переказ готівки незаконною, позивач вказує, що відповідач неправомірно відмовив їй у наданні цієї інформації, посилаючись при цьому, що ця інформація є банківською таємницею.

Судом першої інстанції було досліджено письмову відповідь АТ «Мегабанк» та встановлено, що інформація яку просила позивач стосується особистих рахунків ТОВ «Баварія Моторс» тому за положення Закону України "Про банки і банківську діяльність" та ст. 62 зазначеного Закону розкриття банківської таємниці, під яку підпадала інформація, запитувана позивачем, могла бути здійснена лише на письмовий запит або з письмового дозволу власника такої інформації (клієнта банку) або на письмову вимогу суду або за рішенням суду.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що ПАТ «Мегабанк» виконав всі платіжні операції на користь ТОВ «Баварія Моторс». Також, Банком на письмовий запит позивачки була надана вся запитувана інформація яка стосується її.

Позивачкою не доведено, що між нею та ТОВ "Баварія Моторс" існували договірні правовідносини.

Матеріали справи свідчать про те, що АТ "Мегабанк" здійснив грошові перекази на рахунку ТОВ "Баварія Моторс" на виконання умов контракту, укладеного ТОВ "Баварія Моторс" та ОСОБА_2 , а тому посилання позивачки на те, що вона просила про надання інформації, що стосується саме її як клієнта не можна вважати обгрунтованим.

Частиною першоюстатті 375 ЦПК Українипередбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.367,368,374,375,381,382,383,384,389,390,391 ЦПК Українисуд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді І.В.Бурлака

В.Б. Яцини

Повний текст постанови виготовлено 24 грудня 2020 року.