ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9459/20 Справа № 199/696/20 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О.Б. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, третя особа ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, третя особа ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки.

В обґрунтування позову зазначила, що 26 травня 2008 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір №МL-301/228/2008, відповідно до якого банк зобов`язався надати кредит у розмірі 57 400 шверцарських франків строком до 26 травня 2023 року.

В забезпечення виконання кредитного договору 26 травня 2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №SR-301/228/2008.

25.03.2013 року ТОВ «ОТП Факторинг» надіслав на адресу позивачу досудову вимогу про погашення заборгованості в повному обсязі, а отже в силу ст.1050 ЦК України змінив кінцевий термін виконання основного зобов`язання за кредитним договором №МL-301/228/2008 від 26.05.2008 року та договором поруки №SR-301/228/2008 від 26.05.2008 року.

За таких обставин, починаючи з 26.04.2013 року, Банк повинен був звернутися до неї, як поручителя, протягом строку встановленого ч.4 ст.559 ЦК України, що зроблено відповідачем не було.

Таким чином, позивач вважає, що Договір поруки №SR-301/228/2008 від 26.05.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» слід визнати припиненим.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», де третя особа ОСОБА_2 , про визнання припиненим Договору поруки задоволено частково.

Визнано поруку ОСОБА_1 за договором поруки від 26 травня 2008 року № SR-301/228/2008, укладеним між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_1 , припиненою.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь держави судові витрати у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовлено (а.с.142-144).

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ ОТП Факторинг Україна звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів (а.с.152-157).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №ML-301/228/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 57400 швейцарських франків із встановленням плаваючої процентної ставки в розмірі 6,49 % річних + FIDR, із щомісячним погашенням заборгованості згідно з графіком та остаточним поверненням до 26 травня 2023 року.

З метою належного виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань 26 травня 2008 року між банком і ОСОБА_1 було укладено договір поруки № SR-301/228/2008, за умовами якого поручитель зобов`язалася перед банком нести солідарну з позичальником відповідальність за повне та своєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором №ML-301/228/2008.

ПАТ «ОТП Банк» на адресу ОСОБА_1 09.07.2012, на адресу ОСОБА_2 25.03.2013 року було направлено досудові вимоги про повне погашення своїх зобов`язань за кредитним договором №МL-301/228/2008 від 26 травня 2008 року та за договором поруки №SR-301/228/2008 від 26 травня 2008 року.

Заперечуючи проти позову, відповідачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» доказів звернення із вимогами до поручителя у встановлений ч.4 ст.559 ЦК України строк після зміни строку виконання основного зобов`язання, не надано.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки банком було змінено строк виконання основного зобов`язання шляхом направлення боржнику та поручителю досудових вимог 09.07.2012 та 25.03.2013, порука ОСОБА_1 за договором поруки від 26 травня 2008 року №SR-301/228/2008 є припиненою з підстав, передбачених частиною четвертою статті 559 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись порукою.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 2 ст.554 ЦК України визначає також, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно ст.252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Суд зазначає, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання сторонами зобов`язання перед кредитором або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України.

Відповідні правові роз`яснення викладені в у п. 24 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Як роз`яснив ВСУ в правовій позиції від 14.09.2016р. у справі №6-1451цс16, непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останньої, а отже, і обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов`язанням. Сплив передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку є підставою для відмови в задоволенні позову не з підстав спливу строку позовної давності, а з підстав припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Встановлено, що 26 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №ML-301/228/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 57400 швейцарських франків із встановленням плаваючої процентної ставки в розмірі 6,49 % річних + FIDR, із щомісячним погашенням заборгованості згідно з графіком та остаточним поверненням до 26 травня 2023 року.

Згідно з пунктом 1.9.1 частини № 1 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових зобов`язань за цим договором. Зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати направлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

З метою належного виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань 26 травня 2008 року між банком і ОСОБА_1 було укладено договір поруки № SR-301/228/2008, за умовами якого поручитель зобов`язалася перед банком нести солідарну з позичальником відповідальність за повне та своєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором №ML-301/228/2008.

Пунктами 1.2, 4.1, 4.2 договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Договір поруки набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов`язань в повному обсязі.

Згідно з пунктом 4 частини № 1 та пунктом 1.5.1 частини № 2 кредитного договору №ML-301/228/2008 його сторони передбачили, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом сплати ануїтетних платежів. Повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

ПАТ «ОТП Банк» на адресу ОСОБА_1 09.07.2012, на адресу ОСОБА_2 25.03.2013 було направлено досудові вимоги про повне погашення своїх зобов`язань за кредитним договором №МL-301/228/2008 від 26 травня 2008 року та за договором поруки №SR-301/228/2008 від 26 травня 2008 року. Тобто Банк змінив кінцевий строк виконання основного зобов`язання.

У лютому 2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно пункту 1.9.1 кредитного договору, незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, майновим поручителем своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором. При цьому, виконання боргових зобов`язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

Встановивши, що 09.07.2012 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виходячи з положень пункту 1.9 кредитного договору звернувся до поручителя з досудовою вимогою про дострокове виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором в повному обсязі, протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги, тому змінив строк виконання основного зобов`язання, мав право пред`явити позов до поручителя протягом шести місяців від дати порушення поручителем встановленого кредитором строку для дострокового повернення кредиту, проте до суду позивач звернувся лише у лютому 2016 року, тобто вже після спливу встановленого законом строку для звернення з вимогою до поручителя, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання поруки ОСОБА_1 за договором поруки від 26 травня 2008 року № SR-301/228/2008, укладеним між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_1 , припиненою.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі.

Наведені у апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: