Провадження № 2/641/323/2020 Справа № 641/8353/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі: Головуючого - судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань - Конюх С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

15 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем в шлюбі, який був розірваний 27 вересня 2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова. Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на її позивача, утриманні.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючі з 19 вересня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначала, що всі ці роки ніякої допомоги на утримання, виховання, лікування, відпочинок їхньої з відповідачем дитини від ОСОБА_2 не отримувала, за останні роки майновий стан позивача значно погіршився. Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів, змінити спосіб їх стягнення та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , 2011 року народження, аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом, до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дитини періодично щомісяця по 700 грн. для оплати розходів, пов`язаних з навчанням дитини.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У відзиві відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. При цьому посилався на те, що він офіційно не працевлаштований, в нього на утриманні знаходиться малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний 27 вересня 2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова. Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 а.с. 6).

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючі з 19 вересня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

8 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Цим Законом були внесені зміни до Сімейного кодексу України та ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Зі змісту ст.ст.181, 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зміни способу стягнення аліментів та визначення їх розміру в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому розмір аліментів не збільшується та відповідає щомісячним нарахуванням здійсненими державним виконавцем на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2013 року.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Пленум Верховного суду України у п. 18 Постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягення аліментів», звернув увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, згідно ч. 2 ст. 185 СК України.

ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини періодично щомісяця по 700 грн. для оплати витрат, пов`язаних з навчанням дитини.

Однак, будь-які докази того, що вона понесла ці витрати позивачкою не надано.

Зазначене не перешкоджає ОСОБА_1 у разі здійснення відповідних додаткових витрат на утримання дитини, звернутися до суду з позовом про їх відшкодування.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12,13,81,141,259,263-267 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, встановлених рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 15 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: О. А. Фанда