Провадження № 2/219/153/2020
У Х В А Л А

Іменем України

про залишення заяви без розгляду

05 лютого 2020 року м. Бахмут Донецька область

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Брагіної М.В.,

представника відповідача Сергієнка Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бахмуті Донецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «ВОСТОКАГРО» про розірвання договору оренди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області перебуває вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «ВОСТОКАГРО» про розірвання договору оренди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2018 вказана цивільна справа розподілена судді Харченко О.П.

Ухвалою судді Артемівського міськрайнного суду Донецької області Харченко О.П. від 13.12.2018 відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26.02.2019 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

15.10.2019 на підставі розпорядження в. о. керівника Артемівського міськрайонного суду № 863 був здійснений повторний автоматизований розподіл вказаної справи у зв`язку з припиненням повноважень судді Харченко О.П., та розподілена судді Шевченко Л.В.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В. від 21.10.2019 вказана цивільна справа прийнята до свого провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29.11.2019.

31.01.2020 на електронну пошту суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № ЕП-523) про залишення без розгляду позову про розірвання договору оренди земельних ділянок , які належать йому, № 338 від 05.06.2009 укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Востокагро», внесеними у державний реєстр земель 01.09.2009 за № 39 та 29.04.2011 за № 00462, зі змінами укладеними 14.06.2018 згідно додаткової угоди між ним та ТОВ «Востокагро», оскільки за час розгляду справи у нього відпала необхідність наполягати на позовних вимогах та тому, що він двічі не з`явився в судове засідання. Підставою визначив п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 . заперечував проти задоволення заяви про залишення позову без розгляду, оскільки його представляв представник, судовий розгляд справи проведено, письмові докази майже всі досліджені, таку позицію позивача він вважає зловживанням своїми правами.

Дослідивши заяву позивача про залишення позову без розгляду, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Заяви від імені позивача та в судових засіданнях 26.02.2019 року, 14.05.2019 року (суддя Харченко О.П.) позивача представляв ОСОБА_4 на підставі ордеру серії ДН № 014938 та договору про надання правової допомоги від 26.11.2018 року.

В судове засіданні 29.11.2019 року під час розгляду справи по суті в судове засідання не з`явився позивач.

Згідно ст.223 ч.3 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Явка позивача в судове засідання 29.11.2019 року не визнавалася обов`язковою, а представник позивача не заперечував щодо проведення судового засідання без участі позивача.

Відповідно до ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та положень ст.223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Отже, суд може залишити заяву без розгляду у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не зважаючи на причини неявки в судове засідання.

Суд враховує також наступне.

Згідно з ч. 4 ст.10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Сама по собі неявка позивача може свідчити про втрату інтересу до вирішення справи, у тому разі якщо його представник також не з`являється в судове засідання.

Суд звертає увагу на те, що враховуючи правову позицію Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У даній справі саме позивачем не вживались заходи, спрямовані на те, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, і це може свідчить про втрату інтересу з його сторони до даної справи, а не зміна складу суду.

В судовому засіданні 29.11.2019 року суд витребував у представника позивача доказ державної реєстрації договору міни від 02.03.2018 року, про що останній повідомив, що в нього є копія, він візьме у позивача оригінал і надасть копію для суду та оригінал для огляду в судовому засіданні. Втім, в судове засідання 29.01.2020 року цей доказ не був наданий, а представником позивача подано заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки в судове засідання 29.01.2020 року представник відповідача прибув без належним чином оформленої довіреності, суд вважав за необхідне відкласти судове засідання на іншу дату для з`ясування думки представника відповідача про подану заяву та з`ясування позиції позивача.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що процесуальна бездіяльність позивача не може бути перешкодою для здійснення судочинства судом у визначені чинним цивільно-процесуальним законодавством строки.

Втім, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 223, 257, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «ВОСТОКАГРО» про розірвання договору оренди - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В.Шевченко