Справа №705/2726/18
2/705/464/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Коваля А.Б.

при секретарі Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В позові вона посилається на те, що 17.11.2012 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 593 від 17.11.2012 року. Позивач вказує, що у них народились діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В позові позивач також вказує, що однією сім`єю вони з відповідачем не проживають, проте відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Жодної фінансової допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість забезпечувати дітей усім необхідним, тому позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття; стягнути з ОСОБА_2 судовий збір та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити його повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте його інтереси в судовому засіданні представляла ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні вказувала, що позов визнають частково, а саме не визнає в частині стягнення судових витрат.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , що видане 26.06.2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (актовий запис № 553), в якому батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Також, судом встановлено, що сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , що видане 26.06.2018 року виконавчим комітетом Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області (актовий запис № 5), в якому батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Судом з достовірністю встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Краснопільської сільської ради Уманського району від 27.06.2018 р. ОСОБА_1 проживає з 25.05.2018 р. без реєстрації в АДРЕСА_1 з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться на її утриманні.

Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, з огляду на вік дітей, прожитковий мінімум для них, обов`язок батьків забезпечувати достатнє утримання дітей, належні умови для їх розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вбачає підстави, із врахуванням фактичних обставин справи, визначити до стягнення аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожною дитиною відповідача повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей. Суд вбачає підстави до задоволення позову в розмірі 1/3 частин всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення кожною дитиною відповідача повноліття, так як добровільно відповідач коштів на утримання дітей не дає.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов"язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, пов"язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено критерії, за якими визначається співмірність витрат на оплату послуг адвоката.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу адвоката визначаються, в тому числі на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до роз`яснень викладених в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультацій). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду позивачем ОСОБА_1 03.06.2019 р. було надано копію договору про надання правової допомоги від 01.07.2018 р., додаткову угоду про надання правової допомоги від 01.07.2018 р. та акт приймання передачі наданих послуг № 1 до Договору про надання правової допомоги від 25.04.2019 р.

Відповідно до акту приймання передачі наданих послуг № 1 до Договору про надання правової допомоги від 25.04.2019 р. зазначено суму 2000 грн. за надання правової допомоги адвокатом Цімохою Р.Р., при цьому: надання усної консультації 200 грн.; підготовка тексту позовної заяви 1200 грн.; участь у судових засіданнях 600 грн.

На підставі викладеного, враховуючи, що докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу були долучені вже в ході розгляду справи, тобто в порушення вимог цивільно-процесуального законодавства, позивачем до позовної заяви не було долучено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які очікувалося понести у зв`язку із розглядом справи, тому суд приходить до висновку, що задовленню підлягають витрати на правову допомогу лише у розмірі 1200 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 79, 84, 104-105, 110-112, 180, 181, 184 СК України, ст.ст.11, 77, 89, 141, 258, 264-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Паланка Уманського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04.07.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1200 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Коваль