2/465/3413/20
У Х В А Л А

про відмову в відкритті провадження у справі

23.12.2020 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області про визнання рішень дискримінаційними та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2020 р. до Франківського районного суду м. Львова надійшла цивільна справа №459/3352/20 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області про визнання рішень дискримінаційними та відшкодування моральної шкоди, яка направлена Червоноградським міським судом Львівської області за підсудністю згідно ухвали від 25 листопада 2020 р.

Як вбачається з позовної заяви, спірні правовідносини виникли між фізичною особою ОСОБА_1 та Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Львівської області, Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Волинської області.

Згідно ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст.19 ЦПК України як цивільну юрисдикцію розуміють компетенцію загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.1 ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п.9 ч.2 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 р. у справі №607/3128/16-ц зроблено правовий висновок наступного змісту.

З аналізу мети створення та кола повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури можна зробити висновок, що вона наділена владними управлінськими повноваженнями щодо набуття особою статусу адвоката, притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. Ради адвокатів, як і кваліфікаційно-дисциплінарні комісії адвокатури, наділені владними управлінськими повноваженнями.

Крім того, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 р. у справі №160/109/19 констатовано, що коли виникає спір із правовідносин, у яких адвокатура, як особлива формація реалізує надані їй правомочності в означеному сенсі, а саме: у разі обмеження права особи на заняття адвокатською діяльністю або прийняття рішення про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю, оскарження рішення про накладення дисциплінарного стягнення, інші подібні за суттю і значенням дії, зокрема й щодо делегованих державою владних повноважень, то такий спір за наявності для цього підстав може підпадати під ознаки публічно-правового, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічно, розглянувши справу №817/66/16, Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 06 листопада 2019 р. зазначила, що КДКА наділена владними управлінськими повноваженнями щодо набуття особою статусу адвоката та притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності.

Також Верховним Судом у постанові від 30 травня 2018 р. по справі №466/1367/16-а наголошено, що із системного, сутнісного та цільового підходу до розуміння зазначених конституційних положень та положень профільного (базового) законодавчого акта, який визначає статус, мету, завдання та функції адвокатури, убачається, що адвокатура як інституція та її діяльність в аспекті забезпечення реалізації конституційного права особи на правову допомогу набуває певних особливих властивостей суб`єкта публічних відносин. Ця властивість адвокатури увиразнюється (посилюється) метою її служіння суспільному інтересу шляхом надання своєчасної і належної правової допомоги у поєднанні з виконанням делегованих їй державою окремих владних повноважень.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 , ним оскаржуються рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області від 30 жовтня 2020 р. про відмову в порушенні дисциплінарних справ стосовно адвокатів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прийняті в межах процедури дисциплінарного провадження за результатами розгляду скарг ОСОБА_1 на дії вказаних адвокатів. Позивач просить суд визнати такі рішення дискримінаційними.

З урахуванням вищенаведених правових позицій Верховного Суду, є всі підстави вважати, що, приймаючи рішення від 30 жовтня 2020 р., кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури діяла як суб`єкт владних делегованих повноважень. Отже, вирішення спору щодо правомірності таких рішень відносяться до компетенції адміністративних судів.

Крім цього, в частині вимог позивача про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до п.6 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Також положеннями ч.5 ст.21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ч.5 ст.186 ЦПК України, суд роз`яснює позивачу його право на судовий захист у порядку адміністративного судочинства шляхом звернення, з дотриманням територіальної підсудності, з позовом до окружного адміністративного суду.

Отже, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, вважаю, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та має бути вирішений адміністративним судом.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.19, 186 ЦПК України, ст.ст.4, 5, 19, 21 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області про визнання рішень дискримінаційними та відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити позивачу право на звернення до Львівського окружного адміністративного суду (79018, м. Львів, вул. Чоловського, 2) з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя О.В. Величко