справа № 278/3098/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2020 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Фурман О.А., розглянув цивільну справу за заявою ПАТ "Страхова компанія "АРКС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідача 21 149, 76 гривень сплаченого страхового відшкодування.
В обґрунтування позову зазначено, що 2.05.2020 року в с. Софіївка Борщагівка Київської області з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту ДТП). На дату скоєння ДТП між ОСОБА_2 та позивачем діяв укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами, при використанні транспортного засобу "Peugeot" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ". Власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся до позивача. Позивачем було виплачено відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП у розмірі 21 149, 76 грн. Відповідач вказаної суми не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з відповідача в порядку регресу.
Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також останній не заперечував щодо заочного розгляду справи. Підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Отже, зважаючи на те, що відповідач не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, та враховуючи той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести слухання справи відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідач не скористався своїм правом надати до суду належні та допустимі докази, які б спростовували доводи позивача, відзиву на позов не подав, свого ставлення до позовної заяви не висловив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.
2.05.2020 року о 20 години 45 хвилин в с. Софіївка Борщагівка Київської області з вини відповідача, ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки "Peugeot 407" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", була скоєна дорожньо-транспортна пригода, а саме здійснюючи рух заднім ходом, наїхав на припаркований автомобіль "Міцубісі ASX" державний номерний знак " НОМЕР_2 ".
На дату скоєння вказаної ДТП між ОСОБА_2 та позивачем діяв укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.04.2020 року №ЕР199398883, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами, при використанні транспортного засобу "Peugeot 407" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 " (а.с. 6).
Вина відповідача у скоєному ДТП підтверджується постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 15.06.2020 року (а.с. 4).
В результаті вказаної ДТП були пошкоджені зазначені автомобілі.
Розмір завданих збитків згідно висновку №161/20 експертного автотоварознавчого дослідження становить 24 179, 00 гривень (а.с. 8-9).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Мало того, тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, за неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На підставі ст. 1191 ЦК України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з п.п. "в" п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Дослідивши матеріали справи та встановивши, що внаслідок компенсації позивачем шкоди потерпілій стороні у ДТП, позивач набув право вимоги саме у порядку регресу, а також відсутність інших підстав для відмови у позові, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 2 102, 00 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,
Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 102, 00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Грубіян