_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/318/20
УХВАЛА

03.02.2020 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

За участю представників сторін адвокатів Дячук П.М., Самбровської Н.П.

розглянув у підготовчому судовому засіданні заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракової Олександри Ігорівни про визнання недійсними правочинів, визнання дій нотаріуса незаконними, скасування реєстрації права власності,

Встановив,

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2019 року відкрите провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракової Олександри Ігорівни про визнання недійсними правочинів, визнання дій нотаріуса незаконними, скасування реєстрації права власності. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження і до підготовчого судового засідання викликані сторони.

В підготовчому засіданні позивач підтримала клопотання, що надійшло до суду 03.03.2020 року, про вжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту на домоволодіння АДРЕСА_1 та заборони вчиняти будь-які дії, пов`язані з руйнуванням будинку.

Представник відповідача приватного нотаріуса ОМНО Буракової О.І. Самбровська ОСОБА_4 залишила вирішення клопотання на розсуд суду.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Дячук П.М. заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши даної матеріли справи, матеріли справи Київського райсуду м. Одеси за №520/5237/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними, дослідивши наведені сторонами доводи щодо вжиття заходів забезпечення позову суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) зазначено « забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог».

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову визначені положеннями ст.150 ЦПК України. Так, згідно п. п. 1, 2, 10 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 оспорює договір позики і договір іпотеки, що укладені між нею і відповідачем ОСОБА_3 08.09.2018 року та вимагає визнати дії приватного нотаріуса щодо реєстрації права власності ОСОБА_3 на домоволодіння АДРЕСА_2 на підставі договору іпотеки від 08.09.2018 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається, серед іншого, на порушення оспорюваними договорами прав та інтересів неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , 2003 року, яку позбавлено права користуванням житлом в домоволодінні АДРЕСА_2 . Суд також приймає до уваги, що між сторонами існують інші спори щодо вищевказаної нерухомості.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 є необхідним. Разом з тим, суд вважає, що арешт спірного домоволодіння шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження цього домоволодіння (житлового будинку з господарськими спорудами і земельної ділянки, на якій розташовані будинок і споруди) до вирішення судом даного спору є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст.150-153 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на домоволодіння АДРЕСА_2 (житловий будинок з господарськими спорудами і земельною ділянкою) , належний на праві власності ОСОБА_3 шляхом заборони вчиняти дії, спрямовані на відчуження цього домоволодіння у будь-який спосіб до вирішення судом даного спору.

Ухвалу для виконання надати ОСОБА_1 (для надання до реєстрації в Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради) та ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, що не перешкоджає її оскарженню в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.