Провадження №2/755/737/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П. розглянувши за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що квартира АДРЕСА_2 перебуває у власності ОСОБА_1 , яка проживає та зареєстрована за цією адресою. 19.03.1988 позивач надала дозвіл на реєстрацію в цій квартирі своїй дочці ОСОБА_2 , 09.06.2001 в цій квартирі була зареєстрована онука позивача ОСОБА_3 , а 26.09.2003 - онука позивача ОСОБА_4 . Відповідачі в квартирі позивача не проживають з 30.06.2018, своїх речей у цій квартирі не мають, не несуть витрат по її утриманню, позивач самостійно сплачує за надані комунальні послуги в цій квартирі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, сторонам роз`яснено процесуальні строки подачі заяв по суті справи.

Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачами не було отримано, а конверти разом з даними документами повернулись до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання», при цьому відповідачі повідомлялись судом про відкриття провадження у справі за їх зареєстрованим місцем проживання. Третя особа копію вказаної ухвали отримала 13 листопада 2019 року, а копію позовної заяви та доданими до неї документами - 20.01.2020р. Позивач ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження не отримала, а конверт разом повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Таким чином, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступного.

Судом встановлено, що Бюро з обміну житлових приміщень виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих ОСОБА_5 на сім`ю із трьох осіб було видано ордер № 3406 від 20 листопада 1971 року на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , площею 31,28 кв.м.

Згідно із довідкою № 28 від 29 листопада 1991 року ОСОБА_1 , яка є власником квартири АДРЕСА_2 , повністю внесла пайовий внесок за квартиру 01.08.1978.

Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156881068 від 20.02.2019 убачається, що квартира АДРЕСА_2 , на підставі довідки про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, сері та номер: 28, виданий 29.11.1991, видавник ЖБК «Верстатобудівник», та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45607082 від 20.02.2019 10:02:26, ОСОБА_6 , Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу № 36697541 з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 23.01.2019 зареєстровані: чотири особи.

За даними довідки ЖБК «Верстатобудівник» від 13.02.2019 власниця квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 сплачувала і сплачує комунальні послуги без боргів.

Із Акту ЖБК «Верстатобудівник» від 02 серпня 2019 року убачається, що ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_4 , ОСОБА_7 не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , з 30 червня 2018 року по 31 липня 2019 року, комунальні платежі не сплачуються з 30.06.2018 по 31.07.2019. При огляді квартири особистих речей ОСОБА_2 та її дітей не виявлено.

Нормами ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним.

За ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядженнясвоїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

За змістом ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень її прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 317, 319, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 280-283, 289, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації (02100, м. Київ, вул. Краківська, 20) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: