Справа № 418/2346/20
РІШЕННЯ

іменем України

"21" липня 2020 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді: Шовкуна В.О.

секретаря: Бутенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мілове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини ОСОБА_2 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , який народився на тимчасово окупованій території, а саме у м. Луганськ. З батьком дитини - ОСОБА_3 , вона перебуває у цивільному шлюбі, та мають намір зареєструвати шлюб офіційно. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах із заявою про реєстрацію народження дитини та отримання свідоцтва про народження, їй було відмовлено оскільки, пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній діючим законодавством України.

Встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження згідно діючого законодавства України.

У судове засідання заявниця не з`явилася, однак просила суд розглянути справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах - у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно копії паспорту, заявниця є громадянкою України. (а.с.4-5)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого так званою ЛНР, ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганськ, народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . (а.с. 11)

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Суд приймає до уваги висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Суд оцінює надані документи як докази, на підставі яких можливо встановити наявність факту народження дитини не зважаючи на те, що вони видані на тимчасово непідконтрольній території України і не відповідають встановленому зразку.

Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування.

Відповідно до ч. 2 ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про її народження, виданого державним органом України.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Суд враховує, що місто Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт народження дитини у встановленому Законом порядку.

У зв`язку із викладеним, орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт народження дитини, адже медичний факт народження дитини зафіксований на тимчасово окупованій території України.

Факт такої відмови підтверджується листом відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). (а.с.11)

При цьому, визнання судом факту народження дитини надасть можливість отримати свідоцтво про народження дитини, яке буде видане державним органом України.

Таким чином, заявницею було доведено народження дитини чоловічої статі у м. Луганськ, що на непідконтрольній території України, тому її вимоги законні та підлягають задоволенню.

Однак, враховуючи те, що дитина народжена у батьків, які не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька має визначається згідно вимог ст. ч. 2 ст.125 Сімейного кодексу України, у зв`язку з чим вимоги заявниці щодо встановлення даних про батька дитини, задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 259, 263 265, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити частково.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ, дитини ОСОБА_2 , матір`ю якого є громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області через Міловський районний суд Луганської області. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, поновлює процесуальні строки, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.О.Шовкун