Провадження № 2-з/638/462/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ФО- ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення сум,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину нерухомого майна, що належить відповідачу ј частини у трикімнатній квартирі у АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 07.12.2020 року задоволено частково заяву позивача про забезпечення позову. Вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження ј частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору про визначення ідеальних часток у сумісній власності серія та номер:533, виданий 07.03.2019 року приватним нотаріусом ХМНО Харченко Л.Л.

14.12.2020 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти заборону на відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 , а саме трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору дарування від 28.07.2004 року № 2556, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємельяновою І.Г.

В обґрунтування заяви вказує про те, що вжиті заходи забезпечення позову відповідно до ухвали від 07.12.0202 року не в повному обсязі забезпечують його позов, оскільки вимоги значно перевищують вартість частини квартири щодо якої вжито заборону відчуження. Крім того, вказав, що квартира АДРЕСА_4 на праві власності належить відповідачу по даній справі та перебуває під обтяженням згідно договору іпотеки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, заява про забезпечення позову підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання вжиття заходів забезпечення до подання позовної заяви сторони не викликались.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, по захист яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер.

Заявник не обґрунтував, в чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду у майбутній справі про визнання договору недійсним та стягнення суми з огляду на те, що спірна квартира передана в іпотеку на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором, а отже, можливість реалізації предмета іпотеки, в тому числі в позасудовому порядку на підставі застереження договору іпотеки.

За змістом ст.23 Закону України «Про іпотеку», в разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача цього нерухомого майна, навіть якщо до його відома не була доведена інформація про обтяження цього майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у такому обсязі й на таких умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, заборона відчуження квартири АДРЕСА_4 , яку позивач просить вжити в рамках даної справи, порушує права іпотекодержателя та позбавляє його можливості отримати узгоджену гарантію забезпечення належного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором.

З огляду на зазначене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ФО-П ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення сум, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Головуючий