Постанова

Іменем України

22 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 824/28/20

провадження № 61-12484ав20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

секретар судового засідання - Рудика Ю. С.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - компанія «O.S. Panto» S.R.L. (Італія),

боржник (особа, яка подала апеляційну скаргу) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Полісся-2002»,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28) апеляційну скаргу Товариства

з обмеженою відповідальністю «Полісся-2002», подану адвокатом Гордою Валерієм Владиславовичем, на ухвалу Київського апеляційного суду

від 30 липня 2020 року у складі судді Журби С. О., за заявою компанії

«O.S. Panto» S. R. L. (Італія) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня 2020 року у справі № 141/2019

за позовом компанії «O. S. Panto» S. R. L. (Італія) до Товариства

з обмеженою відповідальністю «Полісся-2002» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви

У лютому 2020 року компанія «O.S. Panto» S.R.L. (Італія) через свого представника Ковальчук Ю. В. звернулася до апеляційного суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України

від 17 січня 2020 року у справі № 141/2019 про стягнення з Товариства

з обмеженою відповідальністю «Полісся-2002» (далі - ТОВ «Полісся-2002») заборгованості за поставлений товар та штрафних санкцій.

Заява мотивована тим, що 09 липня 2018 року між сторонами був укладений контракт № 1125 на поставку товару: дві сушильні камери для сушки деревини, загальною вартістю 99 400,00 євро без ПДВ.

ТОВ «Полісся-2002» здійснило авансовий платіж у розмірі 49 700 євро, що становить 50 % від ціни контракту, а компанія «O.S. Panto» S.R.L. (Італія) поставила відповідачу обладнання. В подальшому відповідач здійснив лише один платіж у розмірі 5 522 євро, а сума у розмірі 43 178 євро залишилась несплачена.

У зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань за договором компанія «O.S. Panto» S.R.L. (Італія) звернулася до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, рішенням якого 17 січня 2020 року стягнуто з ТОВ «Полісся-2002» на користь компанії «O.S. Panto» S.R.L. (Італія) 49 269,41 євро, з яких: 43 178 євро - заборгованість за поставлений товар згідно з контрактом, 573,67 євро -

3 % річних, 2 500 євро - відшкодування витрат на правову допомогу,

3 017,74 євро - відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору.

Боржник добровільно рішення суду не виконує.

Посилаючись на зазначені обставини, компанія «O.S. Panto» S.R.L. (Італія) на підставі рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня 2020 року у справі

№ 141/2019 просила суд видати виконавчий лист на примусове виконання цього рішення.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і мотиви їх прийняття

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, який діяв як суд першої інстанції, заяву компанії «O.S. Panto» S.R.L. (Італія) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня

2020 року у справі № 141/2019 задоволено.

Визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня 2020 року у справі № 141/2019 за позовом компанії

«O.S. Panto» S.R.L. (Італія) до ТОВ «Полісся-2002» про стягнення коштів.

Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України

від 17 січня 2020 року у справі № 141/2019.

Стягнуто з ТОВ «Полісся-2002» на користь компанії «O.S. Panto» S.R.L. (Італія) 43 178 євро заборгованості за поставлений товар, 573,67 євро -

3 % річних, 2 500 євро на відшкодування витрат на правову допомогу,

3 017,74 євро на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору,

а всього 47 269,41 євро.

Стягнуто з ТОВ «Полісся-2002» на користь компанії «O.S. Panto» S.R.L. (Італія) судовий збір в сумі 1 051 грн.

Задовольняючи заяву, суд виходив із того, що оскільки підстави для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України

від 17 січня 2020 року, ухваленого у справі № 141/2019, відсутні, тому підлягають видачі виконавчі листи на примусове виконання вказаного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року заяву компанії «O.S. Panto» S.R.L. (Італія) про внесення виправлень до ухвали Київського апеляційного суду від 30 липня 2020 року задоволено.

Виправлено описку в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах ухвали Київського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, зазначивши правильну загальну суму стягнення 49 269,41 євро, замість 47 269,41 євро.

Виправлено описку в мотивувальній частині ухвали Київського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, зазначивши правильно «Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України

від 17 січня 2020 року», замість «Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 14 травня

2018 року».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У серпні 2020 року ТОВ «Полісся-2002» звернулося до Верховного Суду

з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Київського апеляційного суду

від 30 липня 2020 року скасувати, постановити ухвалу про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня

2020 року, відповідно до якого було вирішено стягнути з ТОВ «Полісся-2002» 48 269,41 євро, розстрочивши термін його виконання рішення на один рік.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що в ухвалі Київського апеляційного суду зазначено до стягнення суму в розмірі 47 269,41 євро. Проте зазначене не відповідає обставинам справи.

Вказує, що ТОВ «Полісся-2002» не має наміру не сплачувати суму, стягнуту рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня 2020 року. Проте одночасне стягнення зазначеної суми призведе до важких фінансово-економічних наслідків для ТОВ «Полісся-2002», фактично до закриття виробництва та оголошення його банкрутом. Вказує, що документи на підтвердження вказаних обставин були подані до Київського апеляційного суду і містяться у матеріалах справи.

У зв`язку з настанням обставин непереборної сили, а саме прийняття рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня

2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» та Указу Президента України

від 13 березня 2020 року № 87/2020, підприємство знаходиться на карантині, що унеможливлює виготовляти продукцію, її реалізовувати, купувати валюту та направляти її на погашення заборгованості.

Посилається на постанову Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі

№ 914/34/18, у якій Верховний Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання про надання розстрочки виконання судового рішення з огляду на збитковість підприємства.

Позиція інших учасників справи

У жовтні 2020 року компанія «O.S. Panto» S.R.L. (Італія) в особі адвоката Зіневича О. В. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на безпідставність її доводів.

Зазначає, що Київським апеляційним судом правильно застосовано норми матеріального права, оскільки він не вирішував справу по суті, а лише надав дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня 2020 року.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Провадження у суді апеляційної інстанції

У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України встановлено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2020 року справу призначено

до судового розгляду.

Судове засідання, призначене на 17 грудня 2020 року, відкладено

на 22 грудня 2020 року на 10:00 год.

Позиція суду апеляційної інстанції, застосовані норми права та мотиви,

з яких виходить суд при прийнятті постанови

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) у відзиві на неї (стаття 367 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача і пояснення представників та дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Під визнанням та виконанням рішення іноземного суду розуміється процедура поширення законної сили такого рішення на територію України

і застосування засобів його примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Правовідносини щодо визнання та виконання рішень міжнародних комерційних арбітражів в Україні урегульовані статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня

1958 року (Нью-Йоркська Конвенція), яка набула чинності для України

10 січня 1961 року, статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та положеннями розділу IX ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом

у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими цією статтею. До постановлення ухвали по суті поданої заяви про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу будь-яка сторона арбітражного розгляду в установлені законом порядку та строки має право звернутися до суду із заявою про скасування цього ж рішення та просити розглянути його спільно із заявою про надання дозволу на виконання цього рішення в одному провадженні.

Згідно з частиною третьою статті 475 ЦПК України заява про визнання

і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

За результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення (стаття 479 ЦПК України).

Підстави для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу зазначені у статті 478 ЦПК України.

Так, суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували,

а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня 2020 року у справі № 141/2019 стягнуто з ТОВ «Полісся-2002» на користь компанії «O.S. Panto» S.R.L. (Італія) 43 178 євро заборгованості за поставлений товар, 573,67 євро - 3% річних,

2 500 євро на відшкодування витрат на правову допомогу, 3 017,74 євро

на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, а всього

49 269,41 євро.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Арбітражний збір у сумі 31,71 євро віднесено на позивача.

Провадження у справі в частині стягнення заборгованості за поставлений товар у сумі 1 000,00 євро, сплачених відповідачем добровільно після подання позовної заяви, припинено.

Київський апеляційний суд, встановивши, що підстав, передбачених

статтею 478 ЦПК України для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу не встановлено,

а компанія «O.S. Panto» S.R.L. (Італія), звертаючись до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня 2020 року, ухваленого у справі № 141/2019, дотрималась визначеного статтею 475 ЦПК України порядку та строку на подання вказаної заяви та додала перелік документів, передбачений статтею 476 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», дійшов правильного висновку про задоволення заяви компанії «O.S. Panto» S.R.L. (Італія).

Оскільки рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня 2020 року набрало чинності і підлягає негайному виконанню, проте у добровільному порядку боржником не виконується, а також враховуючи відсутність визначених цивільним процесуальним законодавством підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на його виконання, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком Київського апеляційного суду про наявність підстав для задоволення заяви компанії «O.S. Panto» S.R.L. (Італія).

У апеляційній скарзі ТОВ «Полісся-2002» просить постановити ухвалу про визнання та надання дозволу на виконання Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня

2020 року, розстрочивши терміни його виконання на один рік.

Вказане клопотання задоволенню не підлягає. Питання розстрочки вже вирішувалось Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, в якому зазначено, що позивач не погоджується з розстрочкою погашення заборгованості, оскільки розстрочка вже надавалась відповідачу, і вартість отриманого товару відповідач вже мав сплатити, тому підстав для надання додаткового строку немає.

Посилання в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/34/18 є безпідставними, оскільки у справах різні фактичні обставини.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, встановивши відсутність підстав для скасування ухвали Київського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної

ухвали - без змін.

Керуючись статтями 24, 351, 368, 375, 381-384, 478, 479 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-2002», подану адвокатом Гордою Валерієм Владиславовичем,

залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 30 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк