Номер провадження: 22-ц/813/3796/20
Номер справи місцевого суду: 2-2445/11
Головуючий у першій інстанції Баннікова Н. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м.Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.І.,

розглянувши у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» - Бондар Ганни Василівни на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову, що вжиті ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним та за позовом третьої особи ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2011 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся з позовом до Ізмаїльського міського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 192-08/П від 30.05.2008 року в загальній сумі 62253, 11 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.01.2011 року складало 495428, 92 грн (т.1, а.с 1-47).

До позовної заяви було подано заяву про забезпечення позову, в якій представник банку просив стягнути винести ухвалу про заборону виїзду за межі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (т.1, а.с 48-49).

18 травня 2011 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (головуючий-суддя Баннікова Н.В.) заяву Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» про забезпечення позову задоволено частково. Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за кордон до розв`язання спору. В іншій частині відмовлено (т.1, а.с 68).

20 вересня 2011 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» та ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним, посилаючись, що вказаний договір був нею підписаний під впливом психічного тиску та під впливом тяжкої для неї обставини. Зазначила, що на час укладання договору поруки вона працювала на посаді касира у відділенні № 31 Одеської філії ВАТ АБ «Укргазбанк», начальником якого був сам ОСОБА_1 . Останній з метою отримання кредиту під тиском на протязі місяця звільнення з займаної посади, з урахуванням перебування у неї на утриманні неповнолітньої дитини, примусив підписати договір поруки (т.1 а.с.100-105).

Третя особа - ОСОБА_3 звернувся до суду із самостійними вимогами до ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 06.12.1997 року і по теперішній час він перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , оскільки, укладанням вказаного договору поруки порушено його права власника спільної сумісної власності подружжя, просив з цих підстав визнати договір поруки недійсним (т.1, а.с. 148- 150).

26 березня 2012 року рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (головуючий суддя Баннікова Н.В.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» за кредитним договором № 192-08/П-31 від 30.05.2008 р. заборгованість в загальній сумі 66 135,68 доларів США (шістдесят шість тисяч сто тридцять п`ять доларів шістдесят вісім центів) та 55 200,63 грн. з яких заборгованість: за кредитом - 49 197,82 дол. США., за відсотками - 16 937,86 дол. США, пеня за несвоєчасну сплату щомісячних платежів по основній заборгованості та сплату процентів 55 200,63 грн. У задоволення решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним задоволено. У задоволенні позовних вимог третьої особи ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» судовий збір в розмірі 1700 (одну тисячу сімсот гривень) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 8,50 (вісім гривень п`ятдесят коп.), та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 (тридцять сім) грн (т.1, а.с 104-210).

13 квітня 2012 року представник ПАТ «Укргазбанк» направив апеляційну скаргу на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2012 року. Просив скасувати рішення суду першої інстанції, стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 192-08/П-31, що становить 66135, 68 дол США та 55200, 63 грн (т.1, а.с 215-220).

18 липня 2012 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий - суддя Черевко П.М., судді Суворова В.О., Артеменко І.А.) апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Одеської дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» - Попас Сергія Дмитровича відхилено. Рішенням Ізмаїлького міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2012 року залишено без змін (т.1, а.с 244-247).

29 жовтня 2019 року надійшла заява ОСОБА_1 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про скасування заходів забезпечення позову, що вжиті ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2011 р (т.2, а.с 11-12).

19 грудня 2019 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (головуючий - суддя Баннікова Н.В.) заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, що вжиті ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2011 р., якою тимчасово встановлено обмеження громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за кордон до розв`язання спору (т.2, а.с.114-115).

02 січня 2020 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» засобами Укрпошти направив апеляційну скаргу на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2019 року. Апелянт не погоджується з вказаною ухвалою, вважає її необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує на те, що протягом вказаного строку за заявою позивача буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2012 року позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 30 травня 2008 року № 192-08/П-31 в загальній сумі 66135, 68 доларів США та пені у розмірі 55200, 63 грн. Вказане рішення не було оскаржено, а на його виконання був виданий виконавчий лист. На теперішній час рішення суду не виконано, ОСОБА_1 жодних дій по виконанню рішення суду, зобов`язань по кредитному договору не проводив, він перебував у розшуку. Крім того, суд не взяв до уваги і мотивів відхилення не навів, що доводи ОСОБА_1 , викладені в заяві про скасування обмеження у виїзді, є фактично апеляційною скаргою на ухвалу від 18.05.2011 року. На думку апелянта, суд першої інстанції скасував свою ж ухвалу з мотивів невідповідності її закону, що на думку банку, не відповідає принципам законності і верховенства права і може викликати сумнів у безсторонності та об`єктивності суду. Апелянт просить скасувати ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, залишити заяву ОСОБА_1 про скасування обмеження виїзду без задоволення (т.2, а.с 122-133).

08 січня 2020 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями було обрано головуючого суддю Черевко П.М (т.2, а.с 135-136).

28 лютого 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий - суддя Черевко П.М.) цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним та за позовом третьої особи ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним повернути до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для виправлення описки, надавши строк для усунення виявленого в ній недоліку протягом 14 днів з дня надходження матеріалів справи до суду першої інстанції (т.2, а.с 139-140).

18 березня 2020 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (головуючий - суддя Баннікова Н.В.) виправлено у вступній та резолютивній частині ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2019 р. та довідці (протоколі судового засідання) про відсутність сторін у судовому засіданні від 18.12.2019 р. по справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову дату постановлення, зазначивши вірну - «18» грудня 2019 р. замість «19» грудня 2019 р (т.2, а.с 161).

30 березня 2020 року супровідним листом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області справу направлено до Одеського апеляційного суду, судді Черевко П.М. (т.2 а.с.163).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 09 квітня 2020 року № 914/0/15-20 суддю ОСОБА_4 було звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2020 року, цивільну справу було розподілено колегії суддів: головуючий - суддя Дрішлюк А.І., судді Громік Р.Д., Драгомерецький М.М.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 травня 2020 року цивільну справу прийнятого до свого провадження та відкрито апеляційне провадження.

29 травня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив да апеляційного суду засобами поштового зв`язку відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що твердження банку про те, що ОСОБА_1 жодних дій по виконанню рішення суду не проводив не відповідає дійсності. Так з доданих до відзиву документів вбачається, що виконавцем за домовленістю з банком було продано належну ОСОБА_1 квартиру, за рахунок чого було частково погашено заборгованість встановлену за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2012 року, сам же відповідач не був обізнан ані про існування загаданого рішення, ані виконавчого провадження. Зобов`язання відповідача перед банком були забезпечені заставою, а тому на момент звернення банку до суду вже існувало забезпечення, достатність якого була підтверджена самим банком. Також звертає увагу, що відсутність мана, коштів, за наявності боргових зобов`язань не є підтвердженням ухилення боржника від виконання рішення суду. Звинувачення ж банку про налаштованість відповідача «на втечу» та «привласнення кредитних коштів» ґрунтуються на особистій неприязні посадовців банку до відповідача та не підтверджені жодними доказами. ОСОБА_1 також зазначає, що твердження банку про «не прийняття до уваги» роз`яснень Верховного Суду є правовим нігілізмом та звертає увагу, що суд не забов`язан надавати детальну відповідь на кожен аргумент. На підставі викладеного просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що у цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151 153 ЦПК, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України, окрім того, відповідно до ухвали суду від 18.05.2011 р., забезпечення позову було вжито до розв`язання спору, спір по суті вимог судом вирішено 26.03.2012 р. (а.с.106-110).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо можливості задоволення клопотання ОСОБА_1 та звертає увагу на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2011 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся з позовом до Ізмаїльського міського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 192-08/П від 30.05.2008 року в загальній сумі 62253, 11 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.01.2011 року складало 495428, 92 грн (т.1, а.с 1-47).

До позовної заяви було подано заяву про забезпечення позову, в якій представник банку просив стягнути винести ухвалу про заборону виїзду за межі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (т.1, а.с 48-49).

18 травня 2011 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (головуючий - суддя Баннікова Н.В.) заяву Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» про забезпечення позову задоволено частково. Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за кордон до розв`язання спору. В іншій частині відмовлено (т.1, а.с 68).

26 березня 2012 року рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (головуючий суддя Баннікова Н.В.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» за кредитним договором № 192-08/П-31 від 30.05.2008 р. заборгованість в загальній сумі 66 135,68 доларів США (шістдесят шість тисяч сто тридцять п`ять доларів шістдесят вісім центів) та 55 200,63 грн. з яких заборгованість: за кредитом - 49 197,82 дол. США., за відсотками - 16 937,86 дол. США, пеня за несвоєчасну сплату щомісячних платежів по основній заборгованості та сплату процентів 55 200,63 грн. У задоволення решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним задоволено. У задоволенні позовних вимог третьої особи ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» судовий збір в розмірі 1700 (одну тисячу сімсот гривень) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 8,50 (вісім гривень п`ятдесят коп.), та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 (тридцять сім) грн (т.1, а.с 104-210).

24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування обмеження виїзду (т.2 а.с.11).

Відповідно до ч. 1 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Приписами ст. 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права визначає право кожної людини покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом посягань ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

Відповідно до ч.2-3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними у демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України (в редакції 2011 року, чинній на час постановлення ухвали про забезпечення позову), суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову.

Перелік видів забезпечення позову визначено ст. 152 ЦПК України (в редакції 2011 року, чинній на час постановлення ухвали про забезпечення позову) не містить такого виду забезпечення позову як тимчасове обмеження особи у праві виїзді за межі України.

Таким чином апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо необхідності скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2011 року щодо тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за кордон до розгляду цивільній справі за позовом ПАТ АТ «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до нього, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним та за позовом третьої особи ОСОБА_3 до ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як такі, що не відповідають нормам процесуального законодавства в редакції чинній на момент ухвалення заходів забезпечення позову.

Посилання ж апелянта на неможливість застосування судом першої інстанції роз`яснень Верховного Суду України датованих 2013 роком, оскільки ухвала про забезпечення позову була винесена у 2011 року апеляційний відхиляє, оскільки роз`яснення Верховного Суду не є самостійним нормативно-правовим актом, у наведеному роз`ясненні Верховний Суд лише звертає увагу на хибне застосування судами такого заходу забезпечення позову як обмеження у праві виїзду за кордон, оскільки серед видів забезпечення позову визначених у ст. 152 ЦПК не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України. Норми права ж на які посилається Верховний Суд у своєму роз`ясненні, зокрема ст. 151 - 153 ЦПК, Конституція України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод були чинними і на момент винесення Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області ухвали про забезпечення позову від 18 травня 2011 року.

Також у апеляційній скарзі представник АТ «Укргазбанк» зазначає, що відповідачу необхідно було подати апеляційну скаргу на ухвалу про забезпечення позову, а не звертатись із заявою про скасування заходів забезпечення. З приводу наведених доводів, апеляційний суд звертає увагу, що як вже було зазначено вище ст. 158 ЦПК України передбачена можливість суду скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Таким чином, виконавець під час здійснення виконавчого провадження за виконавчим листом виданим Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 26.03.2012 року має право у разі ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2012 року, звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника.

Доводи апелянта, зокрема щодо можливості відповідача втекли за кордон, ніколи не повернувши взяті у банку кошти, мають характер припущення та не можуть бути покладені в основу судового рішення. Щодо допущених судом першої інстанції описки у даті вступної та резулятивної частини оскаржуваної ухвали, то помилки були усунуті 18 березня 2020 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (т.2, а.с 161).

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, положення діючого національного законодавства, роз`яснення Верховного Суду України, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішеного процесуального питання, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без змін оскаржувану ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» - Бондар Ганни Василівни залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови буде складено протягом десяти днів.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

22.12.2020 року м. Одеса