Справа № 188/1818/19
Провадження № 2/188/124/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Олійник В.С.

розглянувши у судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що 11.03.2000р. відділом РАЦС Петропавлівського РУЮ Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2 , про в Книзі реєстрації актів про одруження було зроблено актовий запис № 09 .

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З січня 2016 р. між ними припинено будь-які шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя , різного складу характери , втрату взаємного порозуміння , через що між ними виникали часті сварки. Спроби врегулювати їхні відносини мирним шляхом будь-який результатів не дали , з того часу вони проживають окремо , спільне господарство не ведуть.

Вважає , що їхня сім`я розпалася остаточно та примирення між ними є неможливим , оскільки це буде суперечити її інтересам , а найголовніше інтересам неповнолітньої дитини.

Спір щодо поділу майна відсутній.

Просить суд розірвати шлюб між нею , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11 .03.2000 р. відділом реєстрації актів громадського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області , за актовим записом № 09 .

Після розірвання шлюбу прізвище залишити « ОСОБА_4 » .

Сторони в судове засідання не з"явилися .

В своїх заявах кожен просить суд розглядати справу без їхньої участі . Позивач позов підтримує , відповідач позов визнає .

Суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін .

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено , що згідно з свідоцтвом про одруження , виданого Петропавлівським відділом ДРАЦС ГУЮ у Дніпропетровській області ( серії НОМЕР_1 ) дійсно сторони перебувають у шлюбі з 11.03.2000 року.

Також встановлено , що сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи вбачається , що спільне життя з моральної точки зору стало неможливим, що і привело до розриву шлюбно-сімейних відносин . Сторони з січня 2016 р. разом не проживають , спільного господарства не ведуть , що підтверджується їхніми адресами , зазначеними у позовній заяві.

На думку суду така ситуація є неможливою для подальшого спільного життя та збереження шлюбу , а примирення між сторонами неможливе .

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 112 передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи всі вищезазначені обставини, ситуацію, яка склалась, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя .

З урахуванням викладеного, суд враховує ту обставину , що позивач після подання позову до суду про розірвання шлюбу та на день судового розгляду справи по суті не відмовилася від своїх вимог та не відкликала свою заяву про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В своїй заяві позивач не зазначає про те , що вона відмовляється від відшкодування судових витрат , понесені нею при сплаті судового збору. Таким чином , суд вважає , що дані витрати слід покласти на відповідача .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12,19 , 81 , 141 ,206 , 229, 247 , 265 ЦПК України ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити .

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11 .03.2000 р. відділом реєстрації актів громадського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області , за актовим записом № 09 .

Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 840.80 грн. , що є судовими витратами позивача.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - " ОСОБА_4 ".

Копію рішення негайно направити сторонам для відома.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. П. Полубан