Постанова

Іменем України

29 січня 2020 року

м. Київ

справа № 692/965/18

провадження № 61-20804 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Білоусівська сільська рада Драбівського району Черкаської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області на постанову Черкаського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Храпка В. Д., Бондаренка С. І., Вініченка Б. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що упродовж 2016-2017 років на підставі цивільно-правових угод він придбав у фізичних осіб право на майновий пай членів колективного сільськогосподарського підприємства імені Ілліча (далі - КСП імені Ілліча) с. Білоусівка Драбівського району Черкаської області на суму 204 999 грн, що становить 9,489 % загальної вартості майна пайового фонду КСП імені Ілліча, які посвідчені відповідними свідоцтвами про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства.

07 березня 2018 року він звернувся до Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області з письмовою заявою про видачу йому нового єдиного свідоцтва про право власності на майновий пай. Проте відповідач таке свідоцтво на право власності на майновий пай члена КСП на сумарну вартість 204 999 грн, що становить 9,489 % загальної вартості майна пайового фонду КСП, не видав, чим порушив його права.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив суд зобов`язати Білоусівську сільську раду Драбівського району Черкаської області видати на його ім`я нове свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП імені Ілліча с. Білоусівка Драбівського району Черкаської області на суму 204 999 грн, що становить 9,489 % загальної вартості майна пайового фонду КСП.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 липня 2019 року у складі судді Середи Л. В. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вимога відповідача про нотаріальне посвідчення підписів у договорах купівлі-продажу незаконна, оскільки їх нотаріальне посвідчення положеннями Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективного сільськогосподарського підприємства та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 (далі - Порядок), не передбачається. Таким чином, Білоусівською сільською радою Драбівського району Черкаської областіпорушено права позивача щодо належного розгляду його заяви про видачу свідоцтва про право власності на майновий пай, а вимога про посвідчення справжності підпису на договорах купівлі-продажу є безпідставною.

Разом з тим Білоусівська сільська рада Драбівського району Черкаської області позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право власності на майновий пай не відмовляла, а надавала роз`яснення з приводу порядку подачі документів, які необхідні для його отримання, чим фактично протиправно зволікала у вирішенні заяви позивача. Тому саме така бездіяльність відповідача у справі мала бути оскаржена позивачем до суду.

При зверненні до сільської ради із заявою про отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі цивільно-правових угод до сільської ради мають подаватися саме посвідчені в установленому законом порядку копії відповідної цивільно-правової угоди, які позивачем, як вбачається із матеріалів справи та суті позовних вимог, не надані до сільської ради, доказів їх надання суду не подано, унаслідок чого вимога ОСОБА_1 про зобов`язання сільської ради видати нове свідоцтво про право власності на майновий пай є передчасною.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Черкаського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задоволена, рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Білоусівську сільську раду Драбівського району Черкаської області видати ОСОБА_1 нове свідоцтво на право власності на майновий пай члена КСП імені Ілліча с. Білоусівка Драбівського району Черкаської області, що становить 9,4889 % у майні КСП імені Ілліча відповідно до наданих ним договорів купівлі-продажу майнових паїв. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що положеннями Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективного сільськогосподарського підприємства та їх документального посвідчення не встановлено вимог щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майнового паю. Згідно з заявою ОСОБА_1 , поданою до Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, позивачем було долучено оригінали договорів купівлі-продажу майнового паю, а тому відсутня необхідність у додатковому поданні їх нотаріально посвідчених копій. Положеннями вищевказаного законодавства не передбачено обов`язкової відмови органу місцевого самоврядування для звернення до суду, порушені права можуть виражатися у тривалому невирішенні законних вимог. Обраний позивачем спосіб судового захисту відповідає положенням частини другої статті 16 ЦК України. Тому помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що звернення позивачем до суду є передчасним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі Білоусівська сільська рада Драбівського району Черкаської області просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 692/965/18 з Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

У грудні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року справу за зазначеним позовом призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що Білоусівська сільська рада Драбівського району Черкаської області не відмовляла позивачу у видачі свідоцтва про право власності на майновий пай, а надала роз`яснення щодо порядку подачі відповідних документів необхідних для його отримання. Вимога позивача про зобов`язання сільської ради видати зазначене свідоцтво є передчасною, тому права ОСОБА_1 на його отримання не порушено.

Доводи особи, яка подала відзив

У грудні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подав відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду є законною і обґрунтованою, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на його законність не впливають. Протиправними діями відповідача, а саме тривалим не вирішенням вимог позивача про видачу йому свідоцтва про право власності на майновий пай, порушено права ОСОБА_1 , унаслідок чого апеляційним судом вірно зобов`язано сільську раду видати вищевказане свідоцтво.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу, укладених у листопаді 2016 року - лютому 2017 року, придбав у фізичних осіб майнові паї КСП імені Ілліча с. Білоусівка Драбівського району Черкаської області на суму 204 999 грн, що у відсотковому значенні становить 9,489 % загальної вартості майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства.

07 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області з заявою, в якій просив видати йому єдине свідоцтво про право власності на майновий пай члена КПС, як новому власнику майнових сертифікатів (а.с. 10-11).

Нове свідоцтво про право власності на майновий пай Білоусівською сільською радою Драбівського району Черкаської області ОСОБА_1 . не видано, оскільки надано усне роз`яснення про те, що останньому необхідно надати засвідчені в установленому законом порядку копії договорів купівлі-продажу майнових паїв, попередні свідоцтва про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства та засвідчити підписи сторін у вказаних договорах купівлі-продажу (а.с. 98-101).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

У пунктів 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення передбачено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (пункт 14 Порядку).

У листі Міністерства аграрної політики України від 20 квітня 2005 № 37-17-2/5492, який стосується питань викупу майнових паїв, вказано, що договір купівлі-продажу майнового паю не потребує обов`язкового нотаріального посвідчення, проте його можна посвідчити нотаріально за бажанням сторін відповідно до положень статті 54 Закону України «Про нотаріат».

Згідно з частиною першою статті 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що вимоги щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майнового паю не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі, що передбачено пунктом 5 частини другої статті 16 ЦК України.

Апеляційний суд, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем до заяви, поданої до Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, було долучено оригінали договорів купівлі-продажу майнового паю, а тому відсутня необхідність у додатковому поданні їх нотаріально посвідчених копій. Положеннями законодавства не передбаченообов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майнового паю, чи підписів сторін цього правочину.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про те, що правові підстави для додаткової подачі нотаріально засвідчених копій договорів купівлі-продажу відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що обраний ОСОБА_1 спосіб судового захисту відповідає положенням частини другої статті 16 ЦК України.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Доводи касаційної скарги про те, що вимога позивача про зобов`язання сільської ради видати зазначене свідоцтво є передчасною, оскільки сільська рада не відмовляла йому у видачі свідоцтва про право власності на майновий пай, на увагу не заслуговують, так як положеннями вищевказаного законодавства не передбачено обов`язкової відмови органу місцевого самоврядування для звернення до суду, порушені права можуть виражатися у тривалому невирішенні законних вимог.

У цій справі відповідач тривалий час зволікав і на час розгляду справи не видав позивачу нове свідоцтво, хоча передбачених законом підстав для цього не було.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області залишити без задоволення.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк