Ухвала

23 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 523/5275/17

провадження № 61- 18681ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_2 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внесено зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №1849, складеного 27 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, виключивши відомості про батька « ОСОБА_5 », в графі відомості про батька записати « ОСОБА_2 », змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_2 », по батькові з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В іншій частині актовий запис залишено без змін.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2019 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Одеській міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання батьківства відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 12 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У грудні 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 , подала касаційну скаргу (надійшла 16 грудня 2020 року), в якій, заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, в касаційній скарзі зазначає, що повний текст постанови апеляційного суду отримано 13 листопада 2020 року, проте, доказів про дату отримання копії постанови апеляційного суду, не надано.

Тому, заявнику необхідно надати докази, про дату отримання копії постанови апеляційного суду.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним

з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення,

що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала,

не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова