Справа № 346/3686/20
Провадження № 22-ц/4808/1423/20
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду в складі судді Яремин М.П., ухвалене 11 листопада 2020 року в м. Коломиї Івано-Франківської області, повний текст якого виготовлено 12 листопада 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що сторони є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03 травня 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі по 400,00 грн щомісячно. Рішенням цього ж суду від 14 вересня 2017 року розмір аліментів збільшено до 1 000,00 грн щомісячно на кожну дитину. Сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального забезпечення молодшої дочки ОСОБА_5 , оскільки витрати на її повсякденні потреби є значно вищими. Більше того відповідач тривалий час ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість. Вказувала, що у зв`язку зі зростанням цін її матеріальне становище погіршилось, а на утримання дитини необхідно витрачати більше коштів для забезпечення відповідним харчуванням, одягом, навчанням тощо. Посилаючись на ці обставини та з врахуванням того, що відповідач є працездатним і спроможним сплачувати аліменти на утримання дочки у більшому розмірі, просила змінити розмір стягнутих з нього аліментів до 2 500,00 грн щомісячно.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 11 листопада 2020 року позов задоволено частково. Збільшено розмір стягнутих з ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 до 1 500,00 грн щомісячно. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що розмір стягнутих аліментів є нижчим від встановленого державою мінімального розміру та недостатній для забезпечення навіть найбільш необхідних потреб дитини сторін. У зв`язку з чим збільшення аліментів до 1500,00 грн щомісячно відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Відмову в задоволенні решти позову суд мотивував тим, що позивачем не доведено достатність заробітку відповідача для сплати ним аліментів в розмірі 2 500,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду з підстав порушення норм матеріального та процесуального права ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вказує, що їх старша дочка ОСОБА_6 з червня 2019 року проживала з ним. На підставі рішення Коломийського міськрайонного суду він був звільнений від сплати аліментів на її утримання з червня 2019 по липень 2020 року. А тому посилання апелянта на наявність заборгованості зі сплати аліментів не відповідає дійсності.

Вказує, що його заробітки є нерегулярними, на даний час в зв`язку зі станом здоров`я не працює. Відповідно значними є витрати на лікування.

На його думку, визначений в 2017 році рішенням суду розмір аліментів є достатнім та відповідає встановленому законодавством розміру, оскільки державним виконавцем стягуються аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину. Зростання цін та прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку саме по собі не може бути підставою для збільшення розміру аліментів. Разом з тим суд не врахував висновки щодо застосування норм права з цього питання, викладені у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №682/3112/18.

Більше того, вважає, що матеріальне становище позивачки покращилось у зв`язку з тим, що на її утриманні залишилась тільки одна дочка, оскільки старша дочка проживала з ним, а після досягнення повноліття - окремо.

Таким чином в матеріалах справи відсутні будь-які докази покращення його майнового стану. Аналогічно не надано позивачкою доказів суттєвого погіршення її матеріального становища, зміни сімейного стану або погіршення стану здоров`я після ухвалення Коломийським міськрайонним судом попереднього рішення від 14 вересня 2017 року про збільшення розміру аліментів.

З огляду на вищезазначене просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Правом на подання відзиву ОСОБА_2 не скористалась.

В силу частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не відповідає цим вимогам.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, і є батьками дочок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03 травня 2013 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 400,00 грн щомісячно до досягнення ними повноліття (а.с. 9).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 вересня 2017 року збільшено розмір аліментів на утримання доньок до 1 000,00 грн щомісячно на кожну (а.с. 28).

Як вбачається з довідки-розрахунку Коломийського міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01 липня 2020 року становить 18 896,00 грн (а.с. 13).

Сторони не заперечують, що молодша донька ОСОБА_5 проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Звертаючись до суду з цим позовом та обгрунтовуючи свої вимоги щодо збільшення розміру аліментів на утримання молодшої доньки до 2 500,00 грн щомісячно, ОСОБА_2 покликалась на недостатність розміру стягуваних аліментів для належного її забезпечення. Вказувала, що батько є працездатним та має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі.

Заперечуючи проти позову, відповідач спростовував інформацію про покращення свого матеріального становища з часу ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів у 2017 році. При цьому також посилався на те, що на даний час погіршився стан його здоров`я, а на утриманні позивачки залишилась тільки одна дочка.

На підтвердження зазначених обставин надано виписку з медичної картки стаціонарного хворого №874 та відповідь генерального директора КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР від 21 жовтня 2020 року, згідно якої ОСОБА_1 не працює, перебуває на амбулаторному лікуванні у відділенні відновного лікування денного стаціонару (а.с. 29,33).

Як встановлено з Єдиного реєстру судових рішень 20 жовтня 2020 року Коломийським міськрайонним судом ухвалено рішення у справі № 346/2927/20, яким ОСОБА_1 звільнено від заборгованості по сплаті аліментів за період з червня 2019 року по червень 2020 року включно в сумі 14 770 ,00 грн, нарахованих державним виконавцем Коломийського міськрайоннийого відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) при примусовому виконанні рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 вересня 2017 року №346/3671/17. При цьому суд вважав істотною обставиною той факт, що ОСОБА_3 проживає з позивачем з червня 2019 року по час постановлення рішення.

ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка сторін ОСОБА_6 досягла повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З огляду на вищенаведене, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я.

Частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Як передбачено статтями 79, 80 ЦПК достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Повторно звернувшись до суду із вказаним позовом, позивач покликалась на погіршення свого матеріального становища в зв`язку зі зростанням цін та необхідністю витрачати більше коштів на утримання дочки. Разом з тим нею не надано доказів суттєвого погіршення свого матеріального становища, зміни сімейного стану або погіршення стану здоров`я після ухвалення Коломийським міськрайонним судом рішення від 14 вересня 2017 року про збільшення розміру аліментів. Що за положеннями статі 192 СК України є підставою для збільшення стягнутої суми аліментів.

Суд, ухвалюючи рішення вважав, що визначений до сплати попереднім рішенням розмір аліментів є нижчим від встановленого державою мінімального розміру та явно недостатній для задоволення потреб неповнолітньої дитини.

Разом з тим вказані обставини лише самі по собі не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до цієї статті.

У частинах першій, другій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 (провадження № 14-580цс19).

Таким чином, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Однак, на такі вимоги закону суд першої інстанції уваги не звернув.

Оскільки позивачем не доведено, що після постановлення у 2017 році судового рішення про збільшення розміру стягнутих із ОСОБА_1 аліментів із 400, 00 грн до 1000, 00 грн змінилось сімейне становище та матеріальний стан платника (покращився) або одержувача аліментів (погіршився), виникли інші обставини, що відіграють суттєве значення в житті сторін чи їх неповнолітньої дочки, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищезазначене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить переконання, що рішення ухвалено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. А тому не може вважатися законним та обгрунтованим.

Таким чином апеляційну скаргу належить задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу положень частини сьомої статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено 1261,20 грн судового збору.

Враховуючи, що предметом даного позову є збільшення розміру аліментів, стягуваних судом на утримання дитини, ОСОБА_2 на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Отже понесені апелянтом судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

Оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа відноситься до малозначних в силу закону. А тому ухвалене в ній рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 листопада 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Компенсувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати в розмірі 1261,20 грн, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови виготовлено 23 грудня 2020 року.