Справа 237/90/20
Номер провадження 2-з/237/5/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.20 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н. В.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника ТОВ "Мінова Україна" Конющак В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної зави, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2020 року до Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кран гусеничний РДК-25-1 заводський номер 554,1978 року випуску, шляхом заборони розпоряджатися та користуватися цим майном та шляхом поміщення крану гусеничного РДК-25-1 заводський номер 5554, 1978 року випуску на спеціальний майданчик Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області.

Заява мотивована тим, що Велика Палата Верховного суду по справі № 905/2559/17, Східний апеляційний господарський суд та Господарський суд Донецької області установили, що ТОВ «Мінова Україна» в особі директора Аверіна Івана Никаноровича (продавець) та фізична особа ОСОБА_2 (покупець) уклали договір купівлі-продажу спецтехніки: від 17.01.2014 року, за яким ТОВ «Мінова Україна» зобов`язалась передати у власність ОСОБА_2 кран гусеничний РДК-25-1, заводський номер 5554, 1978 року випуску. Також 22.05.2014 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна» укладено договір найму, згідно якого ОСОБА_2 передав ТОВ «Мінова Україна» в строкове платне користування строком на 3 роки, а саме на період з 22.05.2014 року до 22.05.2017 року включно, спецтехніку кран гусеничний РДК-25-1, заводський номер 5554, 1978 року випуску. Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_2 , серед якого кран гусеничний РДК-25-1 заводський номер 5554, 1978 року випуску, шляхом заборони розпоряджатися та користуватися цим майном. Зобов`язано старшого слідчого СВ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області забезпечено схоронність вказаних транспортних засобів в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, шляхом поміщення їх на спеціальний майданчик Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області. Наразі заявник вказує, що ухвала суду не виконана та кран гусеничний перебуває на території, яку орендує ТОВ «Мінова Україна» та використовуються ними у господарській діяльності без жодних правових підстав.

20.01.2020 року до суду надійшло заперечення ТОВ «Мінова Україна» на заяву про забезпечення позову, в задоволенні заяви просили відмовити посилаючись на наступне. Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими майбутній позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано, у чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені. Майбутній позивач не зазначає, які саме його права та інтереси можуть бути порушені в результаті незастосування заходу забезпечення позову. Очевидні ознаки протиправності оскаржуваного рішення позивачем не надані та не підтверджені належними та допустимими доказами.

У судове засідання з`явився представник заявника, подану заяву підтримав, просив її задовольнити.

У судове засідання з`явився представник ТОВ «Мінова Україна», оголосив заперечення на подану заяву, просив відмовити в задоволенні заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, встановив.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві про забезпечення позову заявником повинні бути зазначені причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності такого заходу, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку ТОВ «Мінова Україна», які б полягали у використанні гусеничного крану РДК-25-1, заводський номер 5554,1978 року випуску.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів володільця (власника) або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. В рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Згідно частини 1 статі 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, в частині заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної зави - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб, а саме кран гусеничний РДК-25-1, заводський номер 5554, 1978 року випуску, шляхом заборони розпоряджатися цим майном та шляхом поміщення крана гусеничного РДК-25-1, заводський номер 5554, 1978 року випуску на територію Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінова Україна".

В іншій частині вимог відмовити.

Копії ухвали направити сторонам для відома та відповідним державним органам, для виконання.

На підставі частини 1 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний тект ухвали виготовлено 21.01.2020 року.

Суддя С. М. Ліпчанський

20.01.20