РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

08 січня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Попової О.М.,

за участі секретаря судового засідання - Філіпенко А.С.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 426/13256/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог в позові вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . В належному їй будинку зареєстрована її донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично не проживає за вказаною адресою з 2013 року. При зверненні до Сватівської міської ради з питання зняття з реєстрації ОСОБА_2 їй роз`яснили про необхідність особистої присутності особи, що знімається з обліку та її паспорту для відмітки про зняття з реєстрації. Її речей у належному їй будинку немає, вона не цікавиться його станом, комунальні платежі не сплачує. Врегулювати питання зняття з реєстрації у добровільному порядку вона не має можливості, так не може прибути до міста Сватове. Реєстрація доньки у належному їй будинку вплине на суму призначеної соціальної допомоги та взагалі на можливість її призначення. Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року відкрито провадження за правилами спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні участі не брала, від якої на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує (а.с. 33). Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні участі не брала, за адресою реєстрації повістки не отримує. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, і час, і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, а також, враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що ОСОБА_1 є єдиним власником житлового домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 28 травня 1996 року (а.с. 7-8). В будинку ОСОБА_1 зареєстрована її донька ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМСУ в Луганській області (а.с. 26), записом в домовій книзі (а.с. 12-14), також станом на 21.10.2019 р. в будинку окрім власника ОСОБА_1 проживає ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про що видана довідка про склад сім`ї від 21.10.2019 № 8451 (а.с. 17). Те, що ОСОБА_2 не проживає в будинку матері з 2013 року, підтверджено актом про не проживання особи за місцем її реєстрації від 2019 року за підписами сусідів (а.с. 15). Обов`язки щодо утримання будинку несе позивач ОСОБА_1 , що підтверджено копіями квитанцій про сплату за надання комунальних послуг, де платником вказана ОСОБА_1 (а.с. 18а-22). Враховуючи те, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , відповідач в будинку не проживає, обов`язки щодо утримання житла не несе, не проживає в ньому більше року, а отже своєю реєстрацією чинить перешкоди власнику у володінні своїм майном, суд приходить до висновку, що право позивача на володіння, користування та розпорядження житловим приміщенням підлягає захисту в силу ст. 41 Конституції України і ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком. На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, ст.ст. 12,13,81, 141, 247,258-259,263-265, 268, 280-283 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення надіслати відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуте Сватівським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сватівський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду.

Суддя О.М. Попова