УХВАЛА

про залишення зустрічної позовної заяви без руху

04 лютого 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Юр`євої К.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, яка подана під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження та відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ОСОБА_3 отримав копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами 14 січня 2020 року.

Згідно ч.1 ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

У строк, визначений ухвалою суду від 14 листопада 2019 року, для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_3 28 січня 2020 року звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя, в якій, зокрема, просить прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, що розглядається у цивільній справі №712/13164/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні вимогу, заявлену у зустрічному позові про його прийняття до спільного розгляду з первісним позовом, підтримав та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Луценко Л.М. у судовому засіданні проти прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом не заперечували.

Суд, дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, врахувавши доводи відповідача, позивача та представника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Під час вирішення питання щодо можливості прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісною позовною заявою встановлено, що зустрічна позовна заява ОСОБА_3 подана з порушенням вимог ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_3 не містить офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача.

Згідно п.п.6, 7, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вказаних норм, зустрічна позовна заява ОСОБА_3 не містить: відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; наявність чи відсутність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Також, згідно п. 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Таким чином, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не може вважатися безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, позивачу ОСОБА_3 у зустрічній позовній заяві необхідно зазначити, чим підтверджується придбання майна, що є предметом даного спору, під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна.

Крім того, відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Як вбачається з зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 , останнім визначено ціну позову як 140588 гривень, в зв`язку з чим сплачено судовий збір у розмірі 1405 гривень 88 копійок.

Однак, жодних доказів вартості спірного майна, яка зазначена ОСОБА_3 у зустрічній позовній заяві, не надано, оцінку вказаного майна не здійснено, що позбавляє суд об`єктивної можливості встановити дійсну його вартість, і, відповідно, перевірити повноту сплаченого ОСОБА_3 , при зверненні до суду з зустрічною позовною заявою, судового збору.

Також, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

До зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 додані копії письмових доказів, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, однак жодний з них належним чином не засвідчений.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року, не засвідчені або неправильно засвідчені копії документів є належними, проте, недопустимими доказами.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Крім того, як вбачається з зустрічної позовної заяви, ОСОБА_3 посилається на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/15602/17 за позовом ОСОБА_1 до нього про поділ спільного сумісного майна подружжя. При цьому зазначає, що предметом спору була їхня однокімнатна квартира та за його зустрічним позовом автомобілі, які є предметом спору як за даним первісним позовом, так і за даним зустрічним позовом.

Однак, до зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 не додано вищевказаного рішення суду, що позбавляє суд об`єктивної можливості встановити предмет спору у вищевказаній цивільній справі та яке саме майно було предметом спору, а також яке рішення ухвалене судом за результатами як первісного, так і зустрічного позову, що має істотне значення для прийняття даного зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 176, 177, 185, 193, 194, 260,261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, яка подана під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків зустрічної позовної заяви у строк, встановлений судом, зустрічна позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Борєйко