Справа № 495/3863/18
№ провадження 2-п/495/20/2020
УХВАЛА

про скасування заочного рішення

"29" січня 2020 р. м. Білгород Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 червня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 червня 2018 року, ухваленому по цивільній справі за позовною заявою позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено.

Відповідач по справі ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 25.06.2018 року, вказуючи, що з вищезазначеним рішенням суду не згоден, вважає, що заочне рішення підлягає скасуванню, а справа має розглядатись повторно за його присутності, так як відповідач не був належним чином повідомлений про судове засідання 25.06.2018 року, повний текст рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської від 25 червня 2018 року ніколи не отримував, а Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської не врахував обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що судом помилково встановлено, що у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором №б/н від 10.05.2011 року відповідач станом на 31.03.2018 року має заборгованість - 82 584,30 грн., яка ніби підтверджується розрахунком заборгованості та складається з наступного: 1622,46 грн. - заборгованість за кредитом; 72120,91 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 4432,15 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 3908,78 грн. - штраф (процентна складова).

Свій висновок про розмір заборгованості Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області обґрунтував на тому, що відповідач ніби підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві, а також на Розрахунку, наданому самим Позивачем.

Однак, такий документ, як «Розрахунок заборгованості» не встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) на які посилається позивач та не може бути доказом суми заборгованості

Верховний Суд України від 30 січня 2018 року (ВС/КЦС у справі № 161/16891/15-ц) відмовив Банку у стягненні з особи заборгованості, через надання Банком неналежних доказів існування договірних відносин: оцінивши надані позивачем докази за свої внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суди дійшли висновку, що копія Генеральної угоди від 9 серпня 2012 року та виконаний банком розрахунок заборгованості не є належними доказами, які б доводили обґрунтованість вимог позивача... Доказалш, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Крім того, відповідач ніколи не укладав із Позивачем кредитний договір № б/н від 10.05.2011 року.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Свої вимоги Банк тим, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві.

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зроблено наступний правовий висновок, щодо визначення законності та правомірності посилань ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» на укладення кредитного договору, шляхом підписання позичальником анкети заяви із відповідним посилання про ознайомлення з Умовамита правилами надання банківських послуг: «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, ЗО днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання заяви - анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань».

Отже, беручи до уваги відсутність підпису відповідача на Умовах та правилах надання банківських послуг, відсутність визначених та погоджених умов кредитування в тому числі відсотків, штрафів, пені - в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Також зазначає, що позивачу має бути відмовлено у позові у зв`язку із спливом позовної давності. Позивач зазначив, що відповідач отримав грошові кошти у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Жодного кредитного договору між позивачем та відповідачем укладено не було та не був визначений строк користування грошовими коштами.

Враховуючи, що Банк не мав права нараховувати відсотки та будь-які штрафні санкції на суму, видану відповідачу у 2011 році, то строк позовної давності має відраховуватись від строку закінчення дії картки. Позивач звернувся до суду у 2018 році, тобто - зі спливом строку позовної давності.

На підставі вищевикладеного просить суд заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2018 року, по справі №495/3863/18, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором скасувати, призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відповідно до наданої до суду заяви просить судове засідання провести у його відсутність, а його заяву про перегляд заочного рішення задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи сповіщався належним чином, однак причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 червня 2017 року, ухваленому по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено. /а.с. 53-55/

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що 08 травня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. /а.с. 2-4/

15 травня 2018 року ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі, судове засідання призначено на 06 червня 2018 року, копію якої направлено сторонам по справі, зокрема відповідачу за його адресою вказаною позивачем в позові. /а.с. 45-46, 48/

В судове засідання призначене на 06 червня 2018 року відповідач не з`явився, про день, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, однак конверт до суду не повернувся. Судове засідання відкладено на 25 червня 2018 року. /а.с. 50/

В судове засідання призначене на 25.06.2018 року відповідач не з`явився, про день, час та місце слухання справи сповіщався належним чином, однак поштовий конверт до суду не повернувся.

Крім того, в матеріалах справи відсутня розписка про одержання відповідачем копії заочного.

Відповідно до ч.4 ст. 284 ЦПК України, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Отже, відповідач не був присутнім в судових засіданнях, що позбавило його права надати відзив на позовну заяву, докази на які він посилається, та які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу позбавило суд дослідити усі докази по справі.

При таких обставинах та з урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2017 року та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного провадження, що відповідає вимогам до ч.1 ст. 274 ЦПК України, відповідно до якої у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються:1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. У відповідності до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Відповідно до частини 6 вказаної вище статі чинного цивільно-процесульного законодавства, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 247, 286-289, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 червня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Поновити пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 червня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочне рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 червня 2018 року по цивільній справі №495/3863/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати і призначити справу до розгляду в порядку спрощеного провадження на порядку на 01 квітня 2020 року на 09:20 год. у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, у залі. №21.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складений 03 лютого 2020 року.

Суддя: