Провадження № 2/522/1662/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О..,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.06.2017року звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_2 , яким просив стягнути на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати за подання цього позову.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.08.2016 року, приблизно о 16 год. 20 хв., в м. Одесі, на перехресті вулиць Градоначальницької та Різовської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача ОСОБА_1 , який керував автомобілем «MazdaCX-9», р.н. НОМЕР_1 , та відповідача ОСОБА_2 , який керував автомобілем «ВАЗ 21099», р.н. НОМЕР_2 . Відносно позивача ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП та направлено на розгляд судді Малиновського районного суду м. Одеси. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.11.2016 року позивача ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили. Позивачем в позовній заяві вказано, що оскільки відсутній склад правопорушення в діях самого ОСОБА_1 , то наявний склад правопорушення в діях відповідача ОСОБА_2 , а тому позивач вважає, що має право на відшкодування відповідачем завданих йому збитків.

Ухвалою суду від 19.06.2017 року відкрито провадження по справі.

Представником відповідача ОСОБА_2 08.09.2017 року було подані заперечення на позовну заяву, згідно яких відповідач просив суд відмовити у задоволені позову. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог мотивуючи відсутністю його вини в настанні дорожньо-транспортної пригоди, в якій було пошкоджено автомобіль позивача (а.с.60-70, т.1).

Ухвалою суду від 09.10.2017р. справу було призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засідання 28.11.2018р. представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 просив задовольнити подане ним клопотання про призначення судової експертизи, оскільки для визначення чи є показання учасників справи та свідка достовірними, необхідно оцінити їх з технічної точки зору, що виходить за межі компетенції суду та потребує спеціальних знань.

Також були присутні відповідач та його представник ОСОБА_4 .. На думку представника відповідача клопотання представника позивача не підлягають задоволенню, оскільки на його думку спочатку необхідно витребувати з Одеського НДІСЕ матеріали експертного дослідження за обставинами ДТП, яке відбулось 22.08.2016 року, учасниками якого були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також дані з приводу того, хто був ініціатором даного дослідження; коли та ким було подані заяви про проведення експертного дослідження та чи завершене експертне дослідження або якщо не було воно проведене, повідомити у зв`язку з чим. Та вже після цього вирішувати питання про призначення експертизи.

У минулих судових засіданнях відповідач та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог, мотивуючи відсутністю його вини в настанні дорожньо-транспортної пригоди, в якій було пошкоджено автомобіль позивача.

У судових засіданнях були допитані як свідки ДТП ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , які надали пояснення, що суперечать одне одному.

Ухвалою суду від 29.11.2018 року за клопотанням відповідача витребувано з Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз копії матеріалів експертного дослідження №4269 від 28.02.2018 року за обставинами ДТП, яке відбулось 22.08.2016 року, учасниками якого були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

На виконання ухвали суду від 29.11.2018 року від директора ОНДІСЕ Ріпенко А.І. до суду 02.01.2019 року надійшла копія висновку експертного транспортно-трасологічного дослідження №4269 від 28.02.2018 року.

Згідно пояснень водія а/м «МАЗДА» ОСОБА_1 (під час допиту в судовому засіданні 30.01.2018 року): 22.08.2016 года, рухався по вул. Градоначальницька з боку вул. Старопортофранківська в бік вул. Балківська та мав намір здійснити поворот ліворуч на вул. Різовську. Оскільки відстань від вул. Старопортофранківська до вул. Різовська незначна, приблизно 400 метрів, рухався зі швидкістю меншою за 50 км/год. Перед поворотом подивився в бокове дзеркало заднього виду та помітив автомобіль, який рухався позаду нього на великій відстані в тій самій лінії руху. Рухався не притуляючись до лівого узбіччя, по центру проїзної частини. Позаду в тій же лінії руху на великій дистанції рухався автомобіль, який він бачив у бокове дзеркало заднього виду. При під`їзді до перехрестя з вул. Різовською, він увімкнув лівий поворот, знизив швидкість приблизно до 20 км/год., подивився в дзеркало заднього виду, побачив автомобіль, який як і раніше рухався позаду нього по тій же лінії та неспішно почав виконувати лівий поворот на вулицю Різовську постійно знижуючи швидкість для входу в поворот. Оскільки поворот на вул. Різовську вузький, а автомобіль «МАЗДА» доволі довгий 5,07 метри, знизив швидкість для виконання повороту, прийняв дещо праворуч. Виконував поворот повільно приблизно 3-5 секунд, через те, що необхідно переїхати оголені трамвайні рейки. Автомобіль «МАЗДА» передньою частиною вже був на трамвайних коліях, коли він почув писк від екстреного гальмування а/м ВАЗ, побачив що він летить приблизно зі швидкістю 80 км/год. і відчув потужний удар в ліве заднє колесо, від якого автомобіль позивача протягнуло метри на 2-2,5 та розвернуло проти годинникової стрілки. Від зіткнення він вдарився головою в ліву стійку автомобіля. Поспілкувавшись із водієм а/м «ВАЗ», викликав патрульну поліцію, яка прибула на місце пригоди за 4 години, коли вже було темно. Протокол склали відносно нього, з яким він не погодився. Судом він був звільнений від адміністративної відповідальності, оскільки судом був визнаний невинним в настанні пригоди.

На питання представників та суду водій а/м «МАЗДА» надав наступні відповіді: 1. Проїзною частиною вул. Градоначальницька рухався тримаючись лівого боку, проте перед виконанням лівого повороту прийняв праворуч для закладання більшого радіусу повороту, при цьому впевнився що не створює перешкоди іншим автомобілям, що рухались попутно. Почав повільно виконувати поворот ліворуч при цьому постійно знижуючи швидкість перед трамвайними коліями. 2. На проїзній частині в місці пригоди дорожня розмітка відсутня. ОСОБА_1 міг виконувати поворот ліворуч з правої смуги руху не виділеної дорожньою розміткою. 2. Покажчик лівого повороту ОСОБА_1 ввімкнув за 60-100 метрів до перехрестя з вул. Різовською.

У судовому засіданні встановлено згідно пояснень водія а/м « ОСОБА_6 (під час допиту в судовому засіданні 30.01.2018 року): він рухався по вул. Градоначальницька, з боку вул. Старопортофранківська в напрямку вул. Балківська ближче до лівого краю проїзної частини. Інтервал до лівої межи проїзної частини вказати не може. Рухався зі швидкістю 55-56 км/год. А/м «МАЗДА» випередив а/м «ВАЗ» з правого боку, при цьому рухаючись зі швидкістю значно вищою, ніж а/м «ВАЗ». А/м «МАЗДА» «підрізав» а/м «ВАЗ» при виконанні повороту ліворуч з правого положення на проїзній частині.

На питання представників сторін та суду водій а/м «ВАЗ» надав наступні відповіді: 1. Не бачив, щоб автомобіль «МАЗДА» випереджав його автомобіль 2. Побачив автомобіль «МАЗДА» в той, момент, коли останній почав виконувати поворот ліворуч, до цього моменту бачив тільки позаду. Не пам`ятає до моменту зіткнення а/м «ВАЗ» рухався в загальмованому стані чи зіткнення сталось без гальмування. 3. Не пам`ятає, де знаходилось місце зіткнення відносно початку утворення гальмівного сліду чи кінцевого положення автомобілів. 4. а/м «ВАЗ» рухався ближче до лівої межі проїзної частини, інтервал не пам`ятає. 5.Не знає як рухався а/м «МАЗДА» відносно меж проїзної частини оскільки не бачив його до зіткнення. 6.Не бачив з якою швидкістю рухався а/м «МАЗДА». 7. а/м «ВАЗ» первинно контактував з а/м «МАЗДА» правою частиною, передньою частиною не контактував. 8. автомобіль «МАЗДА» в жоден момент розвитку дорожньо-транспортної ситуації не знаходився попереду автомобіля «ВАЗ». 9. Не знає яка дистанція була від а/м «ВАЗ» до а/м «МАЗДА», в момент, коли а/м «МАЗДА» почав змінювати напрямок руху, оскільки не бачив його до зіткнення. 10. Не знає яку відстань подолав а/м «МАЗДА» з моменту початку зміни напрямку руху і до зіткнення.

Згідно пояснень свідка пригоди ОСОБА_5 (під час допиту в судовому засіданні 30.01.2018 року): автомобіль «ВАЗ» рухався вулицею Градоначальницька в лівій смузі руху. З правої смуги руху автомобіль «МАЗДА» раптово здійснив поворот ліворуч на вул. Різовську і «зніс» автомобіль «ВАЗ».

На питання представників сторін та суду свідок ОСОБА_5 надала наступні відповіді: 1. В якому році сталась пригоди не пам`ятає 2. В яку пору року сталась пригоди не пам`ятає. 3.Які пошкодження отримали автомобілі не знає. 4. Водія а/м «МАЗДА» - не пам`ятає. 5. Скільки осіб знаходилась в а/м «МАЗДА» - не бачила. 6. З якою швидкістю рухались автомобілі «ВАЗ» і «МАЗДА» не знає, проте а/м «МАЗДА» рухався в правій смузі руху набагато швидше ніж а/м «ВАЗ». 7. Автомобіль «МАЗДА» здійснив розворот автомобіля «ВАЗ» і обидва зупинились. 8. У момент початку виконання повороту ліворуч автомобілем «МАЗДА», автомобіль «ВАЗ» своєю передньою частиною вже знаходився на перехресті з вул. Різовською. 9. Автомобіль «МАЗДА» здійснив поворот ліворуч миттєво.

Ухвалою суду від 22.01.2019 року по справі призначено судову авто технічну експертизу, провадження у справі було зупинено на час проведення зазначеної експертизи. Витрати за проведення судової експертизи покладені на відповідача ОСОБА_1 , які, відповідно до квитанції про сплату 0.0..1 останнім були здійснені 26.04.2019 року та провадження про справі було зупинено.

До суду 03.10.2019 року з Одеського науково-дослідному інституту судових експертиз надійшли матеріали цивільної справи №522/11085/17 разом з Висновком експерта №19-794/795 судової автотехнічної експертизи від 17.09.2019 року.

Ухвалою суду від 08.10.2019 року провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.12.2019 року.

Розгляд справи 03.12.2019 року був відкладений на 20.02.2020 року у зв`язку з задоволенням клопотання представника відповідача та викликом в судове засідання судового експерта для роз`яснення висновку.

У судовому засіданні 20.02.2020 року судовий експерт ОСОБА_7 наданий висновок від 17.09.2019 року підтримав та зазначив, що був ознайомлений зі всіма матеріалами справи та ним проводилась авто технічна експертиза, а не трасологічна. Зазначив, що було досліджено швидкість руху автомобіль відповідача та згідно слідів гальмування мінімальна швидкість автомобіль мала становити 48,5-50,8 км/год., проте швидкість відповідача фактично перевищувала. Зазначив, що він зробив дослідження на підставі наявних у нього матеріалів, а також виходячи із даних, викладених в ухвалі суду про призначення експертизи. Окрім показань свідків він приймав до уваги всі наявні схеми та технічні дані.

По справі було оголошено перерву до 22.04.2020 року.

Розгляд справи 22.04.2020 року відкладався через неявку сторін.

Ухвалою суду від 06.07.2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення комплексної судової авто технічної транспортно-трасологічної експертизи. Розгляд справи відкладено на 27.10.2020 року.

Розгляд справи 27.10.2020 року був відкладений на 11.12.2020 у зв`язку з неявкою сторони відповідача та подання клопотання про відкладення.

У судовому засіданні 11.12.2020 року представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю заперечували проти позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи надані учасниками справи пояснення в минулих судових засіданнях, провівши всі дії необхідні для розгляду позову по суті приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що 22.08.2016 року, приблизно о 16 год. 20 хв., в м. Одесі, на перехресті вулиць Градоначальницької та Різовської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача ОСОБА_1 , який керував автомобілем «MazdaCX-9» р.н. НОМЕР_1 та відповідача ОСОБА_2 , який керував автомобілем «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_2 .

Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП та направлено на розгляд судді Малиновського районного суду м. Одеси.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.11.2016 року позивача ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набрала законної сили, у встановлений для оскарження строк відповідачем не оскаржувалась.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Таким чином, постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 09.11.2016 року є преюдиційним судовим рішенням, яке набрало законної сили, та встановлює відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Автомобіль «MazdaCX-9» р.н. НОМЕР_1 на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.10.2010 року.

Цивільно-правова відповідальність як відповідача ОСОБА_2 так і позивача ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована.

Для визначення розміру матеріальної шкоди, що була завдана позивачу, він звернувся до судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз ОСОБА_8 й отримав Висновок № 238/16 від 08.11.2016 року. Оригінал Висновку № 238/16 позивачем долучено до матеріалів справи.

Згідно Висновку № 238/16 від 08.11.2016 року вартість матеріальної шкоди, причиненої Позивачу ОСОБА_1 становить 49772,22 гривень.

За проведення експертного дослідження судовому експерту Кеосаку А.П. було сплачено позивачем 1400,00 гривень.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Частиною1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з чч.1, 2 ст.1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК).

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою.

Наявність цих елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1187 ЦК України.

Відповідно до Висновку №19-794/795 судової авто технічної експертизи від 17.09.2019 року, складеного судовими експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, в дорожньо-транспортній ситуації, що склалась 22.08.2016 року дії відповідача ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п. 12.3, 12.4, 12.9 ПДР України, знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Разом з тим, суд не бере до уваги копію Висновка експертного транспортно-трасологічного дослідження механізму зіткнення автомобілів №4269 від 28.02.2018 року (а.с.217-228 т.1)з огляду на те, що: по-перше Висновок експертного дослідження №4269 отриманий не внаслідок призначення експертного дослідження судом чи стороною у справі, а отриманий за заявою інспектора РІД УПП в Одеській області від 31.08.2016р. за №9930/41/13-2016 ст. інспектора з ОД ВРД майора поліції Неваєвої О.В. ; по-друге зазначений Висновок ґрунтується на поясненнях наданих сторонами на місці пригоди, проте які відрізняються від наданих показів суду, тобто тих, які суд сприймав безпосередньо; по-третє, експерта не було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України, через що суд не може визнати даний Висновок належним та допустимим доказом у справі з огляду на правовий висновок, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі№522/1029/18.

З цих підстав судом було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про допит судового експерта, який склав Висновок експертного дослідження №4269 від 28.02.2018 року як в статусі експерта, так і в статусі свідка, оскільки зазначений експерт не набув ані статусу експерта, в силу вимог ст. 72, 102 ЦПК України, ані статусу свідка в даному провадженні в силу вимог ст.69 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року у справі №234/16272/15-ц вказано наступне.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавала шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

При розгляді судом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 презумпція вини завдавача шкоди не спростована, а навпаки, наявність вини в завдані шкоди відповідачем ОСОБА_2 знайшла своє підтвердження, через що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т.ч. витрати пов`язані з проведенням експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує в тому числі чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (ч.2 ст.141 ЦПК України).

Так, витрати здійснені позивачем ОСОБА_1 на проведення експертиз пов`язані з розглядом справи, оскільки саме на підставі висновків експертів встановлено розмір матеріальної шкоди нанесеної позивачу та наявність причинного зв`язку дій відповідача з завданням позивачу шкоди. А тому, зазначені витрати повинні бути відшкодовані відповідачем позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11-16, 22, 1166, 1187, 1172, ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.1, 2, 3- 13, 19, 42, 43, 48, 49, 59, 76-81, 82, 89, 95, 141, 209, 223, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( проживає АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 що проживає АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 49 772 (сорок дев`ять тисяч сімсот сімдесят дві ) грн. 22 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( проживає АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 що проживає АДРЕСА_2 ) вартість за проведення авто товарознавчого експертного дослідження у розмірі 1400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 що проживає АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 4 408 грн. (чотири тисячі чотириста вісім гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду складено 22.12.2020 року.

Суддя: Домусчі Л.В.