Справа № 712/1161/18
Провадження № 2/712/797/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - МОГИЛА І.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки майна в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про виділ частки майна в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою, вказуючи, що вона є власником 17/50 частин будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками будинку є відповідачі. Правовстановлюючих документів на майно, відповідачі за їх словами не мають, адже не отримали свідоцтво про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , який був рідним батьком обох відповідачів. Зі слів останніх свідоцтво не отримано через відсутність фінансової можливості оформлення спадщини. На даний час вона виявила бажання виділити свою частину майна, так як бажає здійснити приватизацію земельної ділянки та отримати окремий поштовий номер. Через відсутність дій відповідачів щодо реєстрації прав власності на частину нерухомого майна, порушуються її права на проведення виділу належної частини майна, стосовно проведення відведення у власність належної частини земельної ділянки, та не можливості зареєструвати місце проживання повнолітньої доньки, тому звернулась з даним позовом до суду.

Просила суд виділити в натру їй 17/50 частин будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1 , визнати право приватної власності, припинивши між нею та відповідачами право спільної часткової власності. Встановити порядок користування земельною ділянкою у відповідності до часток власників будинку.

Заочним рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 вересня 2018 року позов задоволено.

В подальшому, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2019 року за заявою відповідача ОСОБА_7 заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.09.2018 скасовано, призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні, підготовче судове засідання провести 27 січня 2020 року о 10-30 год.

21.02.2020 року представником позивача ОСОБА_8 подана заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на житловий будинок з прибудовами за адресою АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_8 право власності на житловий будинок літ «А-1» 17/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням фактичного користування, а саме: житловий будинок А-1; І веранда площею 5,2 кв.м.; кухня площею 6,8 кв.м.; 2-1 - коридор, площею 6,0 кв.м.; приміщення: 2-2, житлова кімната площею 15,2 кв.м.; та надвірні споруди: сарай Ж, колонка питна І, трубопровід 1а, ганок в/г/н1, погріб Пд, сарай З, ворота № 4, огорожа№5, що позначені червоним кольором на план схемі в додатку № 1, 2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №10-18 від 16.08.2018 року.

У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_2 вказував, що відповідач не заперечує щодо припинення права спільної часткової власності між сторонами, однак заперечує щодо плану розподілу земельної ділянки, згідно якого майно позивача знаходитиметься на земельній ділянці відповідача. У зв`язку з чим вважає за можливе визначити варіант розподілу земельної ділянки згідно з планом, виконаним ФОП ОСОБА_10 . Крім того, просив врахувати, що позивач на підставі поданої неї заяви до департаменту архітектури та містобудування залишила за собою стару адресу, що унеможливлює успадкування ОСОБА_7 спадкового майна, вважає за необхідне у рішенні суду необхідність присвоєння нової адреси на спірний житловий будинок.

21 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 квітня 2020 року на 10-30 год.

В судовому засіданні представник позивача уточнив просила позов задоволити, та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту будівельно-технічної експертизи від 16 серпня 2018 року.

Представник відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти припинення частки у майні, проте не погоджувався із варіантом розподілу земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, відзив не направила, причини неявки не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до Договору дарування від 15.05.1993 року ОСОБА_8 є власником 17/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 1185 кв. м.

Іншими співвласниками будинку є відповідачі, які набули такого права після смерті їх 04.03.2010 року їх батька ОСОБА_6 , оскільки постійно проживали у вказаному будинковолодінні як до так і після його смерті, проте не отримали свідоцтво про право на спадщину через відсутність фінансової можливості оформлення спадщини.

Позивач виявила бажання виділити свою частину майна, так як бажає здійснити приватизацію земельної ділянки та отримати окремий будинковий номер. Через відсутність дій відповідачів щодо реєстрації прав власності на частину нерухомого майна, порушуються її права на проведення виділу належної частини майна, стосовно проведення відведення у власність належної частини земельної ділянки, та не можливості зареєструвати місце проживання повнолітньої доньки без погодження із співвласниками будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своєї частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує в натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку в натурі, припиняється. Якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати - з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності.

За ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності (Правова позиція Верховного Суду України, викладена у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 р.)

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до положень Постанови Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

У п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦПК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №10-18 від 16.08.2018 року пропонується один варіант виділу ОСОБА_8 17/50 частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням фактичного користування, які позначені на план-схемі у додатку № 1, № 2. Та один варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинку у відповідності до їх часток ( додаток № 3 до вказаного висновку).

Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення і позивачу слід виділити в натурі частину будинковолодіння та земельної ділянки відповідно до висновку експерта, оскільки вказаний поділ є найбільш наближений до ідеальних часток сторін, відповідає їх інтересам та встановленому порядку користування ними будинком та земельною ділянкою та припинити право спільної часткової власності на будинок.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача ОСОБА_7 щодо необхідності зазначення у рішенні суду після припинення права спільної часткової власності наступне присвоєння нової адреси на вказаний будинок, оскільки дана вказівка є дискреційною функціє суду, який не наділений такими повноваженнями, а вирішення вказаного належить до повноважень виконавчих органів відповідних рад.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 361, 364, 367 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Виділити в натурі та визнати за ОСОБА_8 право власності на 17/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням фактичного користування, а саме: житловий будинок А-1; І веранда площею 5,2 кв.м.; кухня площею 6,8 кв.м.; 2-1 - коридор, площею 6,0 кв.м.; приміщення: 2-2, житлова кімната площею 15,2 кв.м.; та надвірні споруди: сарай Ж, колонка питна І, трубопровід 1а, ганок в/г/н1, погріб Пд, сарай З, ворота №4, огорожа№5, що позначені червоним кольором на план схемі в додатку № 1, 2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №10-18 від 16.08.2018 року.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 10-18 від 16.08.2018 року.

Виділити у користування ОСОБА_8 земельну ділянку площею 412 кв.м., яка позначена на план-схемі (додаток № 3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 16.08.2018 р.) червоним кольором та 800 кв. м. у спільне користування ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , яка позначена на план-схемі зеленим кольором в межах, визначених у вказаній схемі відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №10-18 від 16.08.2018 року.

Припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на житловий будинок з прибудовами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повне рішення суду складено 17 грудня 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Позивач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 АДРЕСА_1