СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 728/700/18

пр. № 2/759/433/20

27 січня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2018 р. представник позивача звернувся до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати пені за прострочення сплати страхового відшкодування в розмірі 712 грн. 90 коп., інфляційних збитків в сумі 1330 грн. 46 коп., 3% річних в розмірі 202 грн.75 коп., судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання правничої допомоги.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 17.11.2015 у м. Бахмач по вул. Петровського ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , у результаті чого останньому спричинені тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер. На момент скоєння ДТП, цивільно правова-відповідальність водія була застрахована ТДВ «Страхове товариство «Домінанта». 08.06.2017 позивач звернувся до страхової компанії із заявами про виплату страхового відшкодування, яку відповідач отримав 13.06.2017. З порушенням встановленого 90-денного строку, визначеного Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачу лише 27.11.207 було виплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 33068 грн 84 коп., з яких: 15500 грн 00 коп. - відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника, 16536 грн 00 коп. - відшкодування моральної шкоди, 1032 грн 84 коп. - пеня за прострочення виплати страхового відшкодування. З огляду на пропущення строку виплати коштів, наявні підстави для стягнення пені, інфляційних збитків та 3% річних.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25.05.2018 справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва (а.с.41).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.07.2018 справу передано до Святошинського районного суду м. Києва (а.с. 51-52).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.01.2019 справу прийнято до провадження судді Ул`яновської О.В., призначено підготовче судове засідання (а.с. 63).

Ухвалою суду від 27.01.2020 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач, представник позивача у судове засідання не зв`явилися, повідомлялися належним чином, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 28).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 66-67, 70-71), причини неявки суду не відомі.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки які належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 17.11.2015 близько 16 год 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вулиці Петровського в м. Бахмач Чернігівської області в напрямку с. Курінь Бахмацького району Чернігівської області, проявив неуважність, відволікся від керування, виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку по зустрічній смузі руху ближче до правого краю проїзної частини дороги, та, після цього, на вказаному автомобілі з місця пригоди зник. У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_3 помер (а.с. 13-14).

На момент скоєння ДТП, цивільно правова-відповідальність водія була застрахована полісом АІ №4720906 в ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» (а.с. 6).

Позивач, який є батьком померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 15500 грн 00 коп. та моральної шкоди у розмірі 16536 грн 00 коп. (а.с. 7-9).

22.11.2017 відповідач сплатив на користь позивача страхове відшкодування та пеню (а.с.10-11).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абз. 1 п. 22. 1 ст. 22 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Згідно п. 36. 2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п. 36.5 ст. 36 Закону).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК).

З наведеного вбачається, що право на стягнення індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми є правомірним, у разі відмови страховика у виплаті страхового відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не відмовляв у виплаті страхового відшкодування, кошти, які просив відшкодувати позивач, виплачені у повному розмірі. Також сплачено пеню у зв`язку з несвоєчасною виплатою коштів у розмірі, що відповідає кількості прострочених днів.

З огляду на викладене, страховою компанією виконано обов`язкок перед позивачем з виплати страхового відшкодування, що полягало у відшкодуванні витрат пам`ятника та моральної шкоди, у розмірі, зазначеної позивачем. Підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України, судом не вбачається.

Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, суд не вбачає підстав для відшкодування судового збору, у тому числі, витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 625, 990, 998 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 03.02.2020.