ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/4061/17 Головуючий суддя І інстанції Харченко А. М.
Провадження № 22-ц/818/1862/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення
У Х В А Л А

03 лютого 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з цивільних справ Яцина В.Б., розглянув в порядку підготовки до апеляційного розглядуапеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 02 липня 2019 року, ухвалене у складі головуючого судді Харченко А.М., по цивільній справі № 643/4061/17, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 , про встановлення факту визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 02 липня 2019 року відмовлено у задоволенні її заяви.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 30 січня 2020 року подала апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Статтею 355 ЦПК України встановлено, що апеляційні скарги подаються безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пп. 15.3 п. 15 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи.

Згідно з п. 9, пп. 15.5 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Протилежне тлумачення норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України) матиме наслідком порушення судами статті 6 Конвенції ЄСПЛ в контексті «права на справедливий суд».

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного суду від 20 червня 2018 року по справі №514/134/17 зазначено, що відсутність на даний час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Однак, за відсутності справи в Харківському апеляційному суді до початку функціонування ЄСІТС не можливо вирішити питання про відкриття провадження у справі у передбаченому ст.ст. 357-359 ЦПК України порядку.

За таких обставин дана справа підлягає витребуванню із Московського районного суду м.Харкова для вирішення питання про відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 02 липня 2019 року.

Питання про відкриття апеляційного провадження по справі буде вирішуватися після надходження цивільної справи до суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що справу витребувано з суду першої інстанції клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м.Харкова від 02 липня 2019 року, не вирішується.

Керуючись ст. 355 ЦПК України, статтею 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Витребувати із Московського районного суду м.Харкова цивільну справу 643/4061/17, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 , про встановлення факту визнання батьківства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.Б.Яцина.