Ухвала

22 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 756/4490/20

провадження № 61-18712ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи: публічне акціонерне товариство акціонерний Банк «Укргазбанк», товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТ-ПРОФІТ ПЛЮС», про визнання електронних торгів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А. М., Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи: публічне акціонерне товариство акціонерний Банк «Укргазбанк», товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТ-ПРОФІТ ПЛЮС», в якому просила визнати недійсними електронні (прилюдні) торги з реалізації арештованого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , оформлені протоколом проведення електронних торгів від 20 лютого 2020 року № 466785, в процедурі примусового виконання виконавчого листа № 756/9904/15-ц, виданого Оболонським районним судом м. Києва 19 травня 2017 року у виконавчому провадженні № 59872987.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій з урахуванням додаткових пояснень, просила накласти арешт на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «РЕНТ-ПРОФІТ ПЛЮС».

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Накладено арешт на квартиру за адресою:

АДРЕСА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020 року скасовано та прийнято нову постанову, якою ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , подана представником - ОСОБА_3 , на постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року, у якійпросить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої

статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Разом із тим, критерієм для касаційного оскарження постанов апеляційного суду за наслідками перегляду ухвал суду першої інстанції про забезпечення позову або про відмову у такому забезпеченні є зміст дій апеляційного суду, а саме те, чи підтримав він висновки суду першої інстанції про забезпечення позову, або чи забезпечив позов за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у такому забезпеченні.

Так, неможливим є касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін, ухвали апеляційного суду, згідно з якою він відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, а також постанови апеляційного суду, згідно з якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та відмовлено у задоволенні відповідної заяви.

Такі обмеження права на касаційне оскарження не нівелюють для учасника справи можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ настільки, щоби завдати шкоди самій суті цього права.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, провадження № 14-88цс20.

Крім цього, якщо апеляційний суд погодився з відмовою суду першої інстанції у забезпеченні позову чи скасував вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову, учасник справи, який подавав заяву про вжиття таких заходів до суду першої інстанції, за наявності підстав, не позбавлений можливості знову подати відповідну заяву до цього суду.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, постанова Київського апеляційного судувід 17 листопада

2020 року, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та відмовлено у застосуванні заходів забезпечення позову, не підлягає касаційному оскарженню відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

При цьому, вказівка у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржуване судове рішення не підлягає перегляду в касаційному порядку згідно вимог ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи: публічне акціонерне товариство акціонерний Банк «Укргазбанк», товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТ-ПРОФІТ ПЛЮС», про визнання електронних торгів недійсними.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. І. Грушицький

Є. В. Петров