ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/1086/18 Головуючий в І інстанції Єпішин Ю.М.
Номер провадження 22-ц/819/1889/20 Доповідач Орловська Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Базіль Л.В.

Майданіка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Зіновкіна Олена Павлівна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі головуючого судді Єпішина Ю.М. від 08 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є бабусею та опікуном малолітньої онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 01.07.2013 р. по справі № 666/2317/13-ц, з урахування його зміни рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17.10.2013р., з ОСОБА_2 , дідуся ОСОБА_3 , стягнуто аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_4 займається підприємницькою діяльністю, від якої має дохід, отримує пенсію та є володільцем транспортних засобів на праві приватної власності.

Оскільки раніше стягнуті за рішенням суду суми аліментів є меншими законодавчо встановленого мінімуму розміру аліментів, з метою захисту прав онуки на необхідний рівень її утримання, позивач звернулася до суду з даним позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої онуки ОСОБА_3 у розмірі ј частини доходів відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Зіновкіна Олена Павлівна, вважаючи рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08.10.2020 рокутаким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення суду не враховано обставини, що мають значення для справи. Зокрема, судом не враховано, що ОСОБА_4 отримує пенсією, займається підприємницькою діяльністю, від якої має дохід, та має у власності транспортні засоби, що, на думку скаржника, свідчить про наявність у ОСОБА_4 можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду.

Судом першої інстанції не надано правової оцінки письмовим доказам, наданим позивачем на підтвердження майнового стану відповідача, а також не враховано ту обставину, що з моменту винесенні рішення суду про стягнення аліментів стан здоров`я дитини погіршився, що спричиняє додаткові витрати.

Крім того, скаржник зазначає, що на момент вирішення судом питання про стягнення з ОСОБА_4 аліментів у твердій грошовій сумі відповідач не мав постійного місця роботи та стабільного доходу. Проте, з 2015 р. ОСОБА_4 отримує пенсію за віком, тобто отримує стабільний дохід, що свідчить про покращення його майнового стану та є підставою для перегляду рішення суду про призначення аліментів з твердої грошової суми на грошову суму у частці від доходу платника аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Юріна А.Р., заперечує доводи скаржника, вважає їх необґрунтованими, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 жовтня 2020 року без змін. Зазначає, що майновий стан відповідача ОСОБА_2 з моменту ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів не покращився, як вказує позивач, а значно погіршився. Крім того, у зв`язку з хворобою відповідач вимушений постійно нести додаткові витрати на лікування.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

Судом встановлено, що сторони по справі є бабусею та дідусем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на утриманні опікуна ОСОБА_1 .

Мати дитини ОСОБА_5 заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 26.12.2011 р. у справі № 2-3521/11 позбавлена батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 . (а.с.6)

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 22.12.2008 р. у справі № 2-4301/08 стягнуто з ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави або особи, яка буде утримувати дитину у розмірі ј усіх видів її заробітку та доходу щомісячно, починаючи з 01.12.2008 і до повноліття дитини. (а.с. 103)

Проте, ОСОБА_5 рішення суду від 22.12.2008 року не виконує, аліменти на утримання дитини не сплачує.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 01.07.2013р. у справі № 666/2317/13-ц, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 12.07.2013 р., рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17.10.2013 р. та додаткового рішення від 30.07.2015 р., стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої онуки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону. (а.с.7-10, 12)

Вважаючи, що з моменту ухвалення рішення суду від 01.07.2013 р. майновий стан ОСОБА_2 значно покращився, а частиною 2 ст. 182 СК України встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що матеріальний стан відповідача з моменту ухвалення судового рішення, яким з нього стягнуті аліменти на користь позивача, не покращився, а зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції та вважає, що суд правильно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову з огляду на наступне.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язки по утриманню інших членів сім`ї та родичів визначені у главі 22 СК України. Зокрема, згідно ст. 265 СК України баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу.

Розмір аліментів, що стягуються з інших членів сім`ї та родичів на дітей і непрацездатних повнолітніх осіб, які потребують матеріальної допомоги, визначається у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний та сімейний стан платника та одержувача аліментів. (ч.1,2 ст. 272 СК України)

Якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. (ч. 1 ст. 273 СК України)

Отже, визначальною умовою при вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню на дитину з інших (крім батьків) членів сім`ї та родичів, є встановлення судом обставин щодо значного покращення матеріального стану особи, з якої стягуються аліменти, або погіршення матеріального стану особи, яка такі аліменти одержує.

Згідно ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно доводів позовної заяви, відповіді на відзив на позовну заяву та апеляційної скарги, позивач в якості доказів покращення майнового стану ОСОБА_2 посилається на наявність у останнього на праві власності транспортних засобів: КМЗ ДНЕПР 11 (1992), синій, № двиг. НОМЕР_1 , № шас. НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , дата видачі свідоцтва 30.04.1993 р.; MITSUBISHI PAJERO SP (2011), коричневий, № двиг. НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , дата видачі свідоцтва 07.02.2012; НОМЕР_6 , чорний, № шас. НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 , дата видачі свідоцтва 11.02.2015 р.; зброї; прогулянкових суден «Крим», «Віват Анастасія», «Сигма», «Дельфін», «Амур-Д»; нерухомого майна у вигляді квартири по АДРЕСА_1 ; земельної ділянки у АДРЕСА_2 .

Крім того, позивач посилається на отримання ОСОБА_2 доходу від його підприємницької діяльності та наявність у останнього рахунків у банку.

Апеляційний суд критично оцінює надані позивачем докази покращення майнового стану відповідача, оскільки згідно довідки Центру ДАІ №6501 м. Херсон від 23.05.2014 р. ОСОБА_2 набув право власності на транспортні засоби КМЗ ДНЕПР 11 (1992) та MITSUBISHI PAJERO SP (2011) у 1993 та 2012 роках відповідно, тобто до ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , а тому набуття відповідачем права власності на вказані транспортні засоби не може свідчити про покращення його майнового стану.

Також зі змісту рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17.10.2013 р. вбачається, що при вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_2 аліментів судом було враховано наявність у нього на праві власності Ѕ частини майна, а саме: судна «Віват Анастасія», судна «Delfin 650», судна «Сигма», прогулянкового судна «Крим-4», прогулянкового судна «Адмір-Д», автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT», державний номерний знак НОМЕР_5 , 2011 року випуску (а.с.10), а тому наявність у відповідача вказаного майна не може бути підставою для збільшення визначеного судом розміру аліментів, оскільки це фактично свідчитиме про переоцінку доказів, наданих Апеляційним судом Херсонської області у рішенні від 17.10.2013 р.

Наявність у відповідача ОСОБА_2 статусу фізичної особи підприємця, а також перебування у його власності зброї не є беззаперечними доказами покращення його майнового стану, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем прибутку від вказаної діяльності.

Апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ Херсонської області як пенсіонер та отримує пенсію, розмір якої згідно відповіді № від 10.07.2015 складає 3114,34 грн. (а.с.17)

Проте, вказана обставина не має вирішального значення для даної справи, оскільки сам по собі факт отримання платником аліментів стабільного доходу у вигляді пенсії, без доказів її значного розміру, не може бути підставою для збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, а саме з твердої грошової суми на частину від доходу платника.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК №67602 від 28.03.2018 р. (а.с.76), потребує лікування, у зв`язку з чим також несе додаткові витрати.

Щодо доводів позивача про наявність підстав для збільшення розміру аліментів у зв`язку з придбанням відповідачем нерухомого майна, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Судом встановлено, що 06.02.2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко А.О. вчинено реєстраційний запис №8641070 про набуття ОСОБА_2 права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності № НОМЕР_9 , видане 17.04.2015 державним реєстратором Шулешко С.В. (а.с. 15)

Крім того, 27.05.2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко А.М. вчинено реєстраційний запис №8354524 про набуття ОСОБА_2 права приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0627, розташовану за адресою АДРЕСА_2 , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності № НОМЕР_10 , видане реєстраційною службою Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні. (а.с. 16)

Отже, вказані обставини свідчать про набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 .

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про набуття ОСОБА_2 права власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відплатних договорів, або понесення відповідачем витрат на утримання вказаного майна, які б перевищували його заробіток (дохід).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених ч. 3 ст. 182 СК України підстав для виходу за межі розміру заробітку (доходу) платника аліментів при визначенні їх розміру.

Доводи позивача про необхідність збільшення розміру аліментів у зв`язку з погіршенням стану здоров`я неповнолітньої ОСОБА_5 колегія суддів відхиляє, оскільки згідно ч. 1 ст. 185 СК України хвороба дитини є підставою для пред`явлення вимог до тієї особи, з якої присуджено стягнення аліментів, щодо її участі у додаткових витратах на дитину. Проте, в межах даної справи позивачем таких вимог не заявлено.

Крім того, як вбачається зі змісту відповіді на відзив на позовну заяву, обґрунтовуючи погіршення свого матеріального стану та, як наслідок, необхідність збільшення розміру аліментів, позивач зазначає про перебування на її утриманні матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також потребує лікування. При цьому, позивачем надано копії довідки КЗ ХОР «Херсонський обласний онкологічний диспансер» від 27.03.2018 р. №01-12/655, довідки до акта огляду МСЕК 12ААА №679350 від 11.05.2018 р., виписок з медичної карти стаціонарного хворого, та копії фіскальних чеків і накладних на придбання ліків (а.с.119-129).

Апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що позивач несе додаткові витрати на утримання своєї матері ОСОБА_6 .

Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження необхідності такого утримання, зокрема відомостей про розмір доходів самої ОСОБА_6 , а також доказів відсутності інших членів сім`ї, які зобов`язані надавати їй матеріальну допомогу.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не надано доказів покращення матеріального стану та стану здоров`я відповідача, а також доказів погіршення власного матеріального стану з моменту ухвалення рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17.10.2013 р. та додаткового рішення від 30.07.2015 р., яким з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на користь позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Згідно ст. 375 СК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Зіновкіна Олена Павлівна,залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2020 року.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ Л.В.Базіль

________________ В.В.Майданік