РІШЕННЯ

іменем України

28 січня 2020 рокуСправа №451/1423/19
Провадження № 2/451/357/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1423/19 за позовом ОСОБА_2 до Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення факту та визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області помер її брат ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим повторно 09 лютого 2017 року Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № витягу 0 виданий Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 08.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого Барилівською сільською радою Лопатинського району Львівської області в серпні місяці 1962 року вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 , видане повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції у Львівській області від 30.09.2010 року, що ОСОБА_7 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові « ОСОБА_8 », дружині « ОСОБА_8 ». Відповідно до виданої довідки № 74 від 28.03.2017 року виконкомом Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області вбачається слідуюче: «що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , до дня смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом з ним ніхто не проживав і не був зареєстрований». Однак сестра Спадкодавця фактично проживала без реєстрації місця проживання разом із своїм братом, оскільки він потребував догляду та постійно хворів. Після смерті Спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ЛВ № 1987, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 27 квітня 1999 року за № 1420. З Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № 1987 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність земельна ділянка площею 2,4617 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії ЛВ № 1987 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 2,0251 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,3822 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,0544 гектарів. Відповідно до витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельних ділянок відділу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в Радехівському районі від 02.09.2019 року № 97-13-0.30-1663/173-19, № 97-13-0.30- 1662/173-19, № 97-13-0.30-1664/173-19 вбачається, що загальна вартість земельних ділянок становить - 59 464,84 грн. Крім Позивача, інших спадкоємців які б претендували на майно ні за законом ні за заповітом немає. Після смерті Спадкодавця, позивач вступила у володіння спадщиною та фактично прийняла її та надалі продовжує користуватись і розпоряджатися майном, а саме будинком, городом, садом, земельною ділянкою загальною площею 2,4617 гектарів, які відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛВ№ 1987 належала Спадкодавцю. Проте, на даний час з метою отримання свідоцтва про право на спадщину в установленому законом порядку, звернулася до державного нотаріуса, який в свою чергу повідомив що, у зв язку з пропущеним терміном прийняття спадщини та відсутністю оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, оскільки вищезазначений Державний акт втрачений, а саме прийняття спадщини є неможливим. Відсутність правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав позивача, як спадкоємця, у позасудовому порядку, а тому позивач змушена звернутися з позовом до суду. Просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт спільного проживання - ОСОБА_2 на час відкриття спадщини із Спадкодавцем - своїм братом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , які належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до зареєстрованого Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЛВ № 1987 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1420 від 27.04.1999 року, а саме: земельна ділянка загального площею 2,0251 га; земельна ділянка загальною площею 0,3822 га; земельна ділянка загального площею 0,0544 га (а.с.4-9).

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.29).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася відповідач.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого визнання права.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим повторно 09 лютого 2017 року Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, який був братом позиавача (а.с.10).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № витягу 0, виданим Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 08.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого Барилівською сільською радою Лопатинського району Львівської області в серпні місяці 1962 року вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 (а.с.12).

Згідно з свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_3 , видане повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції у Львівській області від 30.09.2010 року, що ОСОБА_7 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові « ОСОБА_8 », дружині « ОСОБА_8 » (а.с.13).

Відповідно до довідки Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області № 74 від 28.03.2017 року, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , до дня смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом з ним ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с.16).

Однак сестра Спадкодавця фактично проживала без реєстрації місця проживання разом із своїм братом, оскільки він потребував догляду та постійно хворів, що в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_9 , не довіряти показам якого у суду немає підстав.

Після смерті Спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ЛВ № 1987, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 27 квітня 1999 року за № 1420, з якого вбачається, що ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,4617 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.17-17 зворот).

Відповідно до Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії ЛВ № 1987 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 2,0251 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,3822 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,0544 гектарів (а.с.17).

Крім позивача, інших осіб які б претендували на майно ні за законом ні за заповітом немає.

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачем, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200,206, 211,258-259,263-265,315 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт спільного проживання - ОСОБА_2 на час відкриття спадщини із Спадкодавцем - своїм братом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , які належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до зареєстрованого Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЛВ № 1987 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1420 від 27.04.1999 року, а саме: земельна ділянка загального площею 2,0251 га; земельна ділянка загальною площею 0,3822 га; земельна ділянка загального площею 0,0544 га.

Стягнути з Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, місцезнаходження в с. Барилів, вул.Б.Хмельницького, 1, Радехівського району Львівської області, , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає в АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 4 лютого 2020 року.