Провадження № 2/641/487/2020 Справа № 641/9278/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Богдан М.В.

за участю секретаря судового засідання - Цюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.03.2002 року по 27.03.2004 року, від шлюбу мають синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.09.2017 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на кожного з подальшою індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи з 13.05.2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист нею пред`явлений до виконання до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків. Від сплати аліментів відповідач ухиляється. З 13 травня 2017 року по теперішній час ОСОБА_2 взагалі не сплачував аліменти, внаслідок чого утворилася заборгованість. Розмір неустойки за період з 13.05.2017 року по 12.09.2019 року складає 55107,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст. 196 СК України, позивач просила стягнути з відповідача на її користь пеню за несплату аліментів в розмірі 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів. Також, просила стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складались з витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач та її представник у судове засіданняне з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що відповідачем ОСОБА_2 було сплачено позивачу грошові кошти на суму 42047,50 грн., які є аліментами. Окрім грошових коштів, ОСОБА_2 купував речі своїм дітям, а саме: одяг та пристрої для особистого користування, навушники для прослуховування музики, телефон, на загальну суму 25558 грн. 00 коп., але позивач на прийомі у державного виконавця написала заяву відповідно до якої, остання не визнає кошти сплачені ОСОБА_2 на користь дітей, як сплату аліментів. Вважав, що відповідачем сплачені аліменти на утримання дітей, у зв`язку з чим, в задоволені позову просив відмовити в повному обсязі. В подальшому, надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. на кожного з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно до досягнення дітьми повноліття,починаючи з 13 травня 2017 року.

Виконавчий лист ОСОБА_1 пред`явлений до примусового виконання.

Згідно частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Жодних належних та допустимих доказів про відсутність вини у виникненні заборгованості по аліментам або відсутності в нього заборгованості зі сплати аліментів перед позивачем відповідачем не надано.

Відповідачу було відомо про відкрите виконавче провадження. Вказана заборгованість виникла внаслідок систематичного ухилення відповідача від обов`язку щодо сплати аліментів та належного утримання неповнолітніх дітей. Діти весь час перебувають на утриманні позивачки та проживають з нею.

Розрахунок заборгованості відповідач також не оспорив.

Відповідач був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей та знав про свій обов`язок з їх сплати, однак доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, відповідачем до суду не надано.

Також відповідачем не наведено суду підстав (особливостей матеріального, сімейного стану тощо), у зв`язку з якими він може бути звільнений від сплати пені.

У Постанові Верховного Суду України № 6-94цс15 від 1 липня 2015 року викладено правову позицією щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі ст.196 СК України. Зокрема, зазначено, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановахвід02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Крім того, аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), та зазначено про необхідність обчислення пені за прострочення сплати аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 55145513/15 від 12.09.2019 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період 13.05.2017 року по 12.09.2019 року становить 55107 грн. 00 коп., а тому, суд вважає, що стягненню на користь позивача з відповідача підлягає пеня саме в розмірі 55107,00 грн.

За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім цього, представником позивача є адвокат Смаль В.В., який діє на підставі договору про надання правничої (правничої) допомоги від 24 вересня 2019 року.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №б/н від 05 жовтня 2019 року та розрахунок наданих послуг правничої допомоги відповідно до договору від 24 вересня 2019 року.

Тому, витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 гривень, що полягають у наданні консультацій, ознайомленні з матеріалами справи та законодавством, що регулює спірні правовідносини, підготовкою та поданням позовної заяви до суду, відповідають умовам договору про надання правничої допомоги та є обґрунтованими та співрозмірними.

Керуючись ст.ст. 12,13,81, 133,141, 200, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 55107,00 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у дохід держави у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: М. В. Богдан