Справа №: 343/2505/19
Провадження №: 2/0343/82/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді - Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №343/2505/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Лугового Р.Ю.,

відповідача ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 , в яких просить визнати за ним право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років та проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що він та його син ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали в домоволодінні в АДРЕСА_1 , яке було подароване його дружині ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років остання померла і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй домоволодіння за вказаною вище адресою, однак, він із заявою до нотаріальної контори не звертався, оскільки проживав та був зареєстрований у ньому. Він є чоловіком спадкодавця ОСОБА_3 , а також спадкоємцем за законом після її смерті. 3 жовтня 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. (спадкова справа № 271) щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 25.11.2019 отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, так як відсутні документи про право власності на майно за померлою та реєстрація права власності не проводилась. В такому випадку нотаріус порекомендувала звернутися йому із позовною заявою до суду для визнання за ним права власності на спадкове майно. В 1979 році родичка ОСОБА_4 подарувала вказане домоволодіння тепер покійній дружині, однак остання договір дарування належним чином чомусь не зареєструвала в Івано-Франківському ОБТІ. Таким чином, виникла ситуація, при якій через те, що спадкодавець за час життя по невідомих для нього причинах належним чином не зареєструвала договір дарування, він, як спадкоємець, не може оформити набуте право власності на це спадкове майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.

Від відповідача до суду надійшла заява, в якій він вказує, що позовні вимоги та викладене в позовній заяві позивачем підтримує в повному обсязі, тому просить вимоги останнього задовольнити. Не заперечує, щоб визнати за його батьком ОСОБА_1 право власності на все домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Для підтвердження того факту, що він дійсно відмовляється від будь-якої частки майна, яке залишилося після смерті його матері ОСОБА_3 , він долучає заяву, посвідчену нотаріусом Ананевич О.М.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, прийняти визнання позову відповідачем, надав пояснення, що відповідають викладеному обґрунтуванню в позові. Додатково зазначив, що його дружина отримала в подарунок недобудоване будинковолодіння, яке вони з дружиною фактично перебудували повністю, однак право власності на нього не зареєстрували. Домоволодіння числиться за ОСОБА_3 . Інших дітей, крім ОСОБА_2 , у них з дружиною не було, як і немає інших спадкоємців. Тому прийняття визнання позову відповідачем не порушуватиме нічиїх прав. Вони з сином погодили, що на даний час оформляють спадщину за ним, адже в результаті все одно будинковолодіння залишиться відповідачу, як їхньому з дружиною єдиному синові. В даний час ОСОБА_2 не бажає оформляти спадщину, відмовився від своєї частки.

Відповідач в судовому засіданні подану заяву про визнання позову підтримав, ще раз наголосив, що позов він визнає та не заперечує, щоб визнати право власності на вищевказане будинковолодіння за його батьком, позивачем по справі, пояснив, що він зареєстрований в спірному будинковолодінні, однак на час відкриття спадщини там не проживав, так як виїжджав, тому спадщину фактично не приймав, на підтвердження чого подав заяву про відмову від прийняття спадщини.

Заяви та клопотання сторін процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 06.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався, однак 20.01.2020 подав письмову заяву про визнання позову та долучив посвідчену нотаріусом заяву про відмову від прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 20.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 27.12.2017 виконкомом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с.6).

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день її смерті. Заповіт померлою не складався. До складу спадщини увійшли майнові права на майно, яке їй належало, а саме домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору дарування будинку від 13.04.1978, посвідченого секретарем виконкому Вигодської с/народних депутатів Долинського району Івано-Франківської області Габлевською Г.М., зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій під номером 21, ОСОБА_3 отримала у дар від ОСОБА_4 незакінчений будівництвом житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.14).

Як вбачається з довідки №1119/02-14 від 24.09.2019, виданої Вигодською селищною радою Долинського району Івано-Франківської області, на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

Однак, як повідомили сторони в судовому засіданні, ОСОБА_2 , хоч і був зареєстрований у спадковому будинковолодінні, однак фактично там не проживав, спадщину не приймав, на підтвердження чого він також подав нотаріально завірену заяву про відмову від будь-якої частки майна, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 , в якій повідомив, що спадщину в установлений законом термін він не приймає, за продовженням цього строку звертатись не буде, на видачу свідоцтва про право на спадщину не претендує. Наслідки такої відмови йому роз`яснені та зрозумілі (а.с. 25).

Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину після смерті дружини, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки він протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї.

Факт родинних відносин між позивачем, відповідачем та померлою ОСОБА_3 підтверджується такими документами:

- згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим 21.01.1973, 21 січня 1973 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 , 1946 р.н., та ОСОБА_5 , 1947 р.н., запис № 2, прізвище дружини після одруження ОСОБА_1 (а.с.12);

- відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у шлюбі народився син ОСОБА_2 , запис № 43 (а.с.16).

Як уже вказувалося вище, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (будинковолодіння) АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 25.11.2019 за замовленням ОСОБА_1 , домоволодіння АДРЕСА_2 за даною адресою складається з: житлового будинку з площею під забудовою - 77,9 кв.м (літ. А), сараю з площею під забудовою - 13,5 кв.м (літ. Б), вбиральні з площею під забудовою - 1,5 кв.м (літ. В), воріт, хвіртки, огорожі та криниці (№№ 1, 2, 3, 4) (а.с.7-10).

Згідно з даними довідки № 377 від 25.11.2019 ОКП Івано-Франківського ОБТІ, яка, крім технічних характеристик домоволодіння АДРЕСА_1 (складу домоволодіння), містить також вказівку на те, що реєстрація права власності на дане будинковолодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилась. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння - 211722,00 гривень (а.с.11).

3 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою №271 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. (спадкова справа 105/2019), в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Однак, відповідно до відповіді вих. №242/01-16 від 25.11.2019, наданої приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С., остання у видачі такого свідоцтва відмовила, оскільки відсутні документи власності на спадкове майно за померлою та реєстрація права власності не проводилась, у зв`язку з чим рекомендувала ОСОБА_1 звернутися до суду для визнання за ним права власності на спадкове майно (а.с.17).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Оцінка суду:

проаналізувавши доводи сторони позивача, викладені в позові, прийнявши визнання позову відповідачем, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла його дружина ОСОБА_3 . На день смерті останньої їй належало домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Тобто, у разі відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Судом встановлено, що заповіт ОСОБА_3 не складала.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв її чоловік ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, який на день смерті дружини був зареєстрований і проживав разом з нею і в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадщини. Натомість син спадкодавця, відповідач по справі, хоч і був зареєстрований у спадковому домоволодінні, однак фактично на час смерті матері не проживав у ньому, спадщину не прийняв, на підтвердження чого подав нотаріально завірену заяву та підтвердив вказані обставини у судовому засіданні.

Інших спадкоємців, в тому числі з правом на обов`язкову частку у спадщині, немає.

Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Позивач прийняв спадщину, однак, приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки в нього відсутні документи про право власності померлої дружини ОСОБА_7 , так як реєстрація права власності не проводилася.

Згідно з п.4.18 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має змоги оформити спадщину, так як за життя спадкодавець ОСОБА_3 не отримала правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку (літ. А), сараю (літ. Б), вбиральні (літ. В), воріт, хвіртки, огорожі та криниці (№№ 1, 2, 3, 4), що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1267, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81, 206 ЦПК України, п.4.18 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, та керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку (літ. А), сараю (літ. Б), вбиральні (літ. В), воріт, хвіртки, огорожі та криниці (№№ 1, 2, 3, 4), в порядку спадкування за законом після смерті його дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний зміст рішення суду буде складено до 7 лютого 2020 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич

Повне судове рішення складено 4 лютого 2020 року.