справа № 489/7068/18 провадження №2/489/477/19
РІШЕННЯ

Іменем України

03 січня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грабленко Денис Володимирович, до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди та витрат на проведення експертизи

встановив:

У листопаді 2018 року представник позивача - адвокат Грабленко Д.В. звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача 95628,00 грн. матеріальної шкоди заподіяної затопленням квартири та 4500,00 грн. витрат, понесених на оплату експертизи.

Як на підставу позовних вимог вказав, що позивач ОСОБА_1 є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 за цією ж адресою, що розташована поверхом вище на квартирою позивача. 29.08.2018 відбулося залиття квартири позивача в результаті затоплення з квартири відповідача. Були залиті стеля, стіни, підлога в коридорі, ванній, кухні, кімнаті, спальні, балконі із пошкодженням гіпсокартону, ламінату, електропроводки, корпусних меблів.

Відповідно до акт комісії від 29.08.2018, складеного КЖЕП ММР «Зоря» у присутності обох сторін, залиття квартири сталося внаслідок пошкодження (розриву) шлангу подачі холодної води до зливного бачка в квартирі АДРЕСА_2 , тобто через несвоєчасне обслуговування відповідачем сантехнічного обладнання в належній їй квартирі.

Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 120-1360 від 17.10.29018, виконаного Регіонально торгівельною-промисловою палатою Миколаївської області, причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є пошкодження гнучкого шлангу подання холодної води на зливний бачок. Вартість ремонтно-будівельних робіт відновлювального ремонту в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить позивачу складає 95628,00 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача 4500,00 грн. витрат, понесених на проведення експертизи.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.12.2018 (суддя Тихонова Н.С.) справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У зв`язку із відставкою судді Тихонової Н.С., за наслідками повторного автоматизованого розподілу судових справ згідно розпорядження керівника апарату суду № 394 від 03.04.2019 справа передана для розгляду головуючому судді Коваленку І.В.

Ухвалою від 02.05.2019 справу прийнято до провадження та з огляду на розмір стягнення і складність пору призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.07.2019 зобов`язано позивача усунути недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 08.07.2019 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача в залученні до участі у справі в якості співвідповідачів КП ММР ЖКП «Зоря» та МКП «Миколаївводоканал».

У судове засідання, призначене на 24.12.2019 16:00 годину, сторони не з`явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У раніше призначених судових засідання сторони та їх представники надали свої пояснення та заперечення про доводів кожної із сторін, а також заклопотанням сторін були допитані свідки.

Незважаючи на вказані процесуальні дії, представник позивача - адвокат Грабленко Д.В., надав до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Представник відповідача - адвокат Бєлік В.Г. надав узагальнені заперечення проти позову, які озвучував у судових засіданнях, що відбулися раніше за його участю та участю відповідача.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та враховуючи її малозначність, необов`язковість участь сторін в судовому засіданні, вважає за можливе розгляд справи здійснити за відсутності сторін та їх представників.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини, суд дійшов наступного.

Відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, доданими до позовної заяви, (сформованих 31.10.2018) підтверджується, що на момент звернення позивача до суду власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , якій належить 1/3 частка, та позивач ОСОБА_1 , яка є власником 2/3 частки квартири.

Зміна прізвища позивача з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » підтверджена Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 .

Відповідно до акт комісії від 29.08.2018, складеного представниками КП ММР ЖКП «Зоря» у присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , залиття квартири АДРЕСА_1 відбулося внаслідок пошкодження (розриву) шланги подачі холодної води до зливного бачка в квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно акту в квартирі АДРЕСА_1 повістю затоплені в коридорі, ванній, кухні, кімнаті, спальні та балконі стеля, електропроводка, стіни, поли із ламінату і корпусна мебель.

Висновком будівельно-технічної експертизи № 120-1360 від 17.10.2018, виконаного експертом Регіональної торгівельної-промислової палати Миколаївської області ОСОБА_13., який було замовлено 04.10.2018 позивачем ОСОБА_1 , підтверджено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 згідно акту обстеження квартири після затоплення від 29.08.2018, складеного комісією КЖЕП ММР «Зоря», є гнучкий шланг подання холодної води на зливний бачок, який прийшов в негідність (тріснув).

Згідно вказаного висновку вартість ремонтно-будівельних робіт відновлювального ремонту в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 , складає 95628,00 грн.

Свідоцтвом про право власності на житло від 01.12.1999 відповідач підтвердила, що квартира АДРЕСА_2 на праві спільної часткової вланості по 1/3 частки кожному належить їй ( ОСОБА_2 ), ОСОБА_8 та ОСОБА_8 .

Допитана в судовому засіданні, що відбулося 20.09.2019, як свідок позивач ОСОБА_1 пояснила, що внаслідок залиття її квартири, в якій був проведений хороший ремонт, яке тривало майже дві години, так як у квартирі відповідача вдома нікого не було, її квартира та речі в ній були повністю замочені водою. Квартиру сушила біля двох тижнів, а перед опалювальним сезоном з`явилася пліснява.

ОСОБА_1 пояснила, що вона запропонувала відповідачу компенсувати заподіяну їй шкоду в розмірі 200 доларів США. Коли отримувала відшкодування то не знала, що мебель зіпсується, а в квартирі з`явиться пліснява. В подальшому звернулася до ОСОБА_2 , але та відповіла, що не в гуморі, то більше до неї не зверталася.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 11.12.2019 пояснила, що в неї вдома коли відбулося затоплення нікого не було. Факт затоплення не оспорювала. Пояснила, що після затоплення відразу зустрілася з ОСОБА_1 , яка їй сказала, що протягом тижня повідомить про розмір заподіяної шкоди. Близько через тиждень ОСОБА_1 назвала суму в 200 доларів США, які вона їй відразу віддала. На протязі трьох місяців претензій зі сторони позивача до неї не було. Після чого ОСОБА_1 повідомила, що в неї в квартирі з`явилася пліснява, на що вона порекомендувала включити опалення. Більше вони не спілкувалися і про претензії ОСОБА_1 дізналася коли отримала повістку до суду. Також пояснила, що її ніхто не повідомляв про проведення експертизи та до неї ніхто з цього питання не звертався.

Надані відповідачем пояснення позивач не оспорювала та підтвердила, що про замовлення і проведення експертизи відповідачу не повідомляла.

Допитаний 20.09.2019 свідок відповідача ОСОБА_8 фактично надав покази аналогічні поясненням відповідача, яка є його дружиною.

Свідки позивача ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були допитані в судових засіданнях 22.11.2019 та 11.12.2019, які з самого початку допомагали позивачу ліквідувати наслідків затоплення квартири вказували на обсяг затоплення, а також намагання їх викликати виклик працівників ЖЕКу та працівників поліції, так як вдома в квартирі відповідача нікого не було, що не дозволяло перекрити витік води.

З пояснень позивача також встановлено, що в квітні 2019 року вона продала квартиру АДРЕСА_1 та проживає в м.Одеса .

Факт відчуження квартири позивачем підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 24.12.2019, відповідно до якого відчуження квартири АДРЕСА_1 відбулося на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 22.04.2019, та її власником стала ОСОБА_12 .

Позивач також підтвердила, що позовні вимоги заявлені без урахування отримання нею від відповідача 200 доларів США, а тому просила відшкодування зменшити на вказану суму.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_8 та її представник проти задоволення позовних вимог заперечували, так як вказана позивачем сума збитків (проведення експертизи) визначена без відома відповідача та врахування того, що позивач є лише співвласником квартири, а тому має право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди лише в частині, яка їй належить. Крім того, позивач в вересні 2018 року отримала від відповідача відшкодування в розмірі, який сама вказала. Наданий позивачем акт про обстеження не дозволяє чітко визначити обсяг робіт та матеріалів, необхідних для усунення наслідків затоплення, так як не містить площі та характеру пошкодження, що унеможливлює встановлення розміру матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири позивача. Також, не доведено вину відповідача в затопленні, оскільки гарантія на гумовий шланг складає 10 років, а він перебував в користуванні відповідача біля 1,5 року. Матеріали справи також не містять жодного доказу фактичного несення витрат позивачем на відновлення квартири, а позовна заява пред`явлена лише до ОСОБА_8 , без пред`явлення вимог до інших співвласників квартири АДРЕСА_2 .

В матеріалах справи є клопотання відповідача від 19.02.2019 про призначення експертизи для визначення розміру збитків, завданих позивачу затопленням та представником відповідача заявлялося клопотання про допит в якості свідка експерта ОСОБА_13 , від яких представник відповідача відмовився в ході судового розгляду.

Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

На вказані умови відшкодування шкоди вказано і в роз`ясненнях пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Згідно з частин першої, третьої статті 12, частин першої, шостої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга стаття 77 ЦПК України).

Як вбачається і з матеріалів справи та не оспорювалося обома сторонами причиною затоплення квартири позивача стало пошкодження гумового шлангу до зливного бачка в санвузлі квартири АДРЕСА_2 , співвласником якої є відповідач.

Заперечуючи проти позову, відповідач та її представник вказували на відсутність вини відповідача, оскільки строк експлуатації, встановленого в квартирі відповідача гумового шлангу, не сплинув.

З такими доводами сторони відповідача суд не погоджується, так як відповідно до частини четвертої статі 319 ЦК України власність зобов`язує, а за положеннями статті 322 цього Кодексу власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, відповідач не надала суду доказів придбання та фактичної заміни гумового шлангу, а лист Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради від 05.11.2019 не є належним доказом на підтвердження відсутності її вини з неналежного утримання свого майна.

Матеріалами справи підтверджується, що квартира АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності належить в рівних частках трьом особам, зокрема і відповідачу.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, так як законом покладено на власника обов`язок з належного утримання свого майна та недоведеність відповідачем, що шкоди завдано не з її вини, відповідно, з огляду на встановлені обставини та наявні у справі докази, суд приходить до висновку про винність відповідача в затопленні квартири позивача та заподіянні таким затопленням останній шкоди, пропорційно її частки у власності, так як позов іншим співвласником не заявлявся.

При визначені розміру відшкодування шкоди суд виходить з наступного.

Як встановлено в ході розгляду справи та підтверджено обома сторонами, на протязі тижня після затоплення позивач запропоновувала відповідачу відшкодувати їй завдану майнову в шкоду в розмірі 200 доларів США. Ув`язку із цим відповідач, яка як пояснила в судовому засіданні вважала відсутніми зі сторони позивача претензії до неї та її сім`ї. Лише через три місяці після відшкодування шкоди позивач вказала відповідачу на плісняву в квартирі, після чого до неї більше не зверталася та самостійно замовила експертне дослідження для визначення збитків, яке було проведено без відома відповідача.

При цьому, жодних доказів на підтвердження фактичного несення витрат на ремонт квартири після затоплення позивач суду не надала та в квітні 2019 року продала квартиру.

За таких обставин, оскільки сторони дійшли згоди між собою щодо розміру заподіяної шкоди, який було визначено саме позивачем, яка протягом наступних трьох місяців не мала претензій до відповідача, суд вважає, що відповідач відшкодувала шкоду позивачу в повному розмірі, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, в т.ч. і в частині витрат, понесених позивачем на проведення будівельно-технічної експертизи.

Інші доводи сторін не спростовують висновки суду, а тому необхідно в наведенні додаткових аргументів відносно них суд не вбачає.

Так як в задоволенні позовних вимог відмовлено, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди та відшкодуванні витрат на проведення експертизи - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Інформація про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 03.01.2020.

Суддя І.В.Коваленко