Справа № 691/258/20
Провадження № 2/691/282/20
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14 квітня 2020 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черненко В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Хлистунівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

згідно ухвали Городищенського районного суду від 16.12.2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Хлистунівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, залишено без руху, оскільки вона подана з порушенням ст. 177 ЦПК України (не в повному обсязі сплачено судовий збір).

Позивачам був наданий термін для усунення вказаних недоліків, який не міг перевищувати трьох днів, з моменту отримання ними вказаної ухвали суду, та роз`яснено про наслідки невиконання зазначеної ухвали.

Позивач ОСОБА_2 ухвалу суду не отримав, про що свідчить конверт з вмістом у ньому ухвали від 16.03.2020 року, який повернувся на адресу суду без позначки про отримання та без зазначення причин невручення (хоча ухвала була надіслана на адресу позивача, яка зазначена у позовній заяві).

Позивач ОСОБА_1 ухвалу суду від 16.03.2020 року отримала 01.04.2020 року, про що свідчить відповідне поштове повідомлення.

13.04.2020 року, позивачем ОСОБА_1 , на адресу суду було надіслано дві квитанції про сплату судового збору у сумі 420 гривень 40 копійок кожна (платником в одній є ОСОБА_1 , в іншій - ОСОБА_2 ).

Даний лист був відправлений на адресу суду 10.04.2020 року, про що свідчить відповідна наліпка на конверті (дата оформлення 10.04.2020 року, Укрпошта Експрес).

До вказаних квитанцій додана заява, у якій позивачі зазначають, що ухвалу суду вони отримали 02.04.2020 року та, не погоджуючись з сумою судового збору, яку, згідно ухвали суду від 16.03.2020 року, суд постановив їм доплатити (по 630 гривень 60 копійок кожному), зазначають, що звернулися до суду з вимогою про встановлення юридичного факту та двома позовними вимогами немайнового характеру та, посилаючись на п. 7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», зазначають, що повинні доплатити по 420 гривень кожен.

Так, дійсно, позивачі звернулися до суду з вимогами: встановити факт родинних відносин; визнати право на 1/2 частину земельної частки (паю) за ОСОБА_1 та визнати право на 1/2 частину земельної частки (паю) за ОСОБА_2 .

Згідно ст. 293 ЦПК України, справи щодо встановлення факту, що має юридичне значення, відносить до окремого провадження.

Винятком є те, коли особи звертаються до суду, в порядку позовного провадження, з вимогами про встановлення факту, від якого залежить реалізація їх спадкових прав, відповідно, разом з вимогами про визнання за ними права чи права власності на спадкове майно.

Позивачі, подавши позовну заяву, звернулися до суду саме в позовному провадженні, а не в окремому, оскільки, при розгляді справ в окремому провадженні відсутній спір, а учасниками справи є заявник та заінтересована особа.

Таким чином, позивачі звернулися до суду у позовному провадженні з трьома вимогами немайнового характеру, зазначивши у позовній заяві «Позов немайнового характеру».

Звертаю увагу позивачів на те, що ЗУ «Про судовий збір» передбачає сплату судового збору: за заявами у справах окремого провадження для фізичних осіб 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, на даний час, 420,40 гривень, а за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 840,80 гривень.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 16.03.2020 року позивачам було роз`яснено, що враховуючи позовні вимоги та їх немайновий характер, кожен з них, при подачі вказаної позовної заяви, повинен був сплатити судовий збір у сумі 1261 гривня 20 копійок, оскільки:

- перша вимога (встановлення факту, яка заявлена в порядку позовного провадження) є для позивачів спільною, тобто кожен повинен сплатити за неї по 1/2 частині встановленої суми судового збору, а саме по 420 гривень 20 копійок (всього 840,80 гривень);

- друга вимога (визнати право на 1/2 частину земельної частки (паю) за ОСОБА_1 ) стосується саме позивача ОСОБА_1 , а оскільки сплата судового збору за дану вимогу становить 840 гривень 80 копійок, тому остання повинна була її сплатити;

- третя вимога (визнати право на 1/2 частину земельної частки (паю) за ОСОБА_2 ) стосується саме позивача ОСОБА_2 , а оскільки сплата судового збору за дану вимогу становить 840 гривень 80 копійок, тому останній повинен був її сплатити.

Проте, позивачі вимоги ЗУ «Про судовий збір» щодо розміру судового збору при подачі позову до суду та вимоги ухвали суду від 16.03.2020 року про залишення позовної заяви без руху, не виконали.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що ухвалою суду від 16.03.2020 року, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 185 ЦПК України, було зазначено недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Тобто, законодавцем не встановлено конкретний сталий строк, який повинен визначатись судом для виправлення недоліків.

Позивачам був наданий термін на виправлення недоліків позовної заяви, який, з урахуванням самих недоліків, не міг перевищувати трьох днів з моменту отримання відповідної ухвали суду.

Проте, позивачі, отримавши, як вони самі зазначили у своїй заяві, ухвалу суду 02.04.2020 року (хоча згідно повідомлення, яке надійшло до суду, ОСОБА_1 отримала ухвалу 01.04.2020 року), квитанції до суду направили лише 10.04.2020 року, тобто з пропуском строку, визначеного судом.

Заяв про поважність причин пропуску, встановленого судом строку на виправлення недоліків, та прохання його поновити, до суду не подавали.

Окрім того, суд також звертає увагу позивачів на те, що з однієї з квитанцій про сплату судового збору, а саме: № 0.0..1 від 10.04.2020 року, вбачається, що платником є ОСОБА_1 , яка учасником справи не являється.

Оскільки, ухвала суду від 16.03.2020 року про залишення позовної заяви без руху виконана не була, тому в силу ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Хлистунівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, - слід вважати неподаною і повернути позивачам з усіма додатками до неї.

Оскільки, позивачів двоє, вважаю за доцільне повернути позовну заяву з додатками до неї позивачу, яка перша зазначена в позовній заяві, тобто ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Хлистунівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - вважати неподаною та повернути позивачу ОСОБА_1 з усіма додатками до неї.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня постановлення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Суддя: В. О. Черненко