Справа № 346/5932/19
Провадження № 2-о/346/36/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: судді - Веселова В.М.

секретаря - Максим`юк М.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту , що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

заявниця просить встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло видане 08 лютого 1994 року Коломийським Бюро по приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своєї позиції вказує, що при приватизації квартири у її прізвищі допустили помилку і у свідоцтві про право власності на житло зазначено її прізвище як « ОСОБА_1 », а чоловіка як « ОСОБА_2 ». Тобто прізвище чоловіка зазначено вірно, а в її прізвище допущена помилка, зазначивши прізвище через букву « и ». Оскільки у свідоцтві про право власності на житло її прізвище значиться як « ОСОБА_1 », а у паспорті?як « ОСОБА_2 », то заявниця не може використати своє конституційне право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Просить вимоги заяви задовольнити.

В судове засідання заявниця надала письмове клопотання про слухання справи у її відсутність, вимоги заяви підтримала.

Заінтересована особа - надав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, заявлені вимоги визнав в повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання заявника та заінтересованої особи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Заявниці належить на праві власності Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08 лютого 1994 року, Коломийським Бюро по приватизації державного житлового фонду (а.с. 4). Друга половина квартири належить її чоловіку ОСОБА_2 .

У свідоцтві про право власності на житло прізвище зазначено із помилкою як « ОСОБА_1 ».

20 березня 1956 року заявниця одружилася і дошлюбне прізвище ОСОБА_1 змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_1 .

На російській мові її прізвище писали « ОСОБА_1 », а на українській мові « ОСОБА_1 ».

При приватизації квартири у прізвищі заявниці було допущено помилку і у свідоцтві про право власності на житло зазначено її прізвище як « ОСОБА_1 », а чоловіка як « ОСОБА_2 ». Тобто прізвище чоловіка зазначено вірно, а в її прізвищі допущена помилка, зазначивши прізвище через букву «и».

В даний час заявниця вирішила розпорядитися своїм майном, але оскільки у свідоцтві про право власності на житло прізвище значиться як « ОСОБА_1 », а у паспорті?як « ОСОБА_2 », то вона не може використати своє конституційне право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Виправити помилку в свідоцтві про право власності на житло неможливо, оскільки Бюро по приватизації державного житлового фонду ліквідовано.

Стаття 315 ЦПК України передбачає, що суд може встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, якщо прізвище, ім`я, по батькові не збігається із прізвищем, ім`ям, по батькові зазначеному в свідоцтві про народження, або паспорті.

Та обставина, що свідоцтво про право власності на житло на прізвище « ОСОБА_1 .» належать заявниці ОСОБА_1 , підтверджується свідоцтвом про одруження із якого видно, що вірно прізвище чоловіка ОСОБА_2 (а.с. 5), паспортом із яких видно, що на українській мові її прізвище написано як « ОСОБА_2 » (а.с. 8), відміткою про реєстрацію в паспорті із якої видно, що заявниця проживала і проживає у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 8 на звороті).

Згідно з вимогами ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

Відповідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки.

Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження,зазначивши про це у окремій заяві. У разі визнання позивачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Зацікавлена особа подала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт належності правовстановлюючого документу знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, встановлено, що різниця в написанні прізвищ заявниці, була зумовлена неуважністю працівників, які заповнювали дані документи, а отже заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити.

На підставі наведеного та п.п. 1,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року, керуючись ст.ст.197-200,206 ч.1, 247ч.2,263,264,265,268,315-319 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло видане 08 лютого 1994 року Коломийським Бюро по приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 10 січня 2020 року.

Суддя Веселов В. М.