Справа № 740/5173/20
Провадження № 2/740/1583/20
У х в а л а
про залишення позовної заяви без руху
03 грудня 2020 року м.Ніжин
Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Олійник В.П., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» про визнання незаконними бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,
Позивачем ОСОБА_1 , з посиланням на положення Закону України Про захист прав споживачів, заявлені вимоги про визнання незаконним невиконання відповідачем вимог ст.ст.15,20 Закону України «Про звернення громадян», зобов`язати відповідача надати відповідь за заявою від 24 лютого 2020 року, звільнити від сплати судового збору згідно ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Верховний Суд України в постанові від 24 травня 2017 року по справі №6-951цс16 зазначив, що під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.
Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Статтею 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
В позовній заяві позивач обґрунтовує порушення своїх прав ненаданням відповіді на його звернення та посилається на Закон України «Про звернення громадян», при цьому з посиланням на ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» просить звільнити його від сплати судового збору.
Однак, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, тобто позивачем не наведені підстави порушення його прав як споживача в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».
Крім того, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не застосовує положення Закону України «Про захист прав споживача» та не зазначає, які саме його права як споживача порушені відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів», а посилається на закон України «Про звернення громадян», тому відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору на підставі вказаної норми закону.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, ч.4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.
Так, згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.). Відомості з посиланням на докази на підтвердження звільнення позивача від сплати судового збору за вимоги 3-6 відповідно до ст.5 вищезазначеного Закону відсутні.
Також, згідно п. 4, п.10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Враховуючи викладене наявні підстави для залишення позовної заяви без руху відповідно до ст.185 ЦПК України, про що повідомити позивача, надавши строк для усунення вищезазначених недоліків позовної заяви. Також позивачу пропонується надати суду відомості з посиланням на відповідні докази щодо пільг по сплаті судового збору, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати відповідно до ст.ст.5, 8 Закону України "Про судовий збір".
Керуючись ст.ст.119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» про визнання незаконними бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк усуне недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Олійник