Провадження № 2/317/67/2020
Справа № 317/2335/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.

при секретарі судового засідання Герман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріс», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне підприємство «Світточ», ОСОБА_3 , Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 218 від 04.04.2011 р., -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Аграріс», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ПП «Світточ», ОСОБА_3 , ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 218 від 04.04.2011 р.

Позивачі просять визнати недійсним договір оренди № 218 від 04.04.2011 р. земельної ділянки загальною площею 5,24 га, кадастровий номер :02:001:0079 яка розташована на території Миколай - Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області укладені між ТОВ «Аграріс» та невідомою особою від імені ОСОБА_4 .

Свої вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовують тим, позивачі що є співвласниками по Ѕ частини земельної ділянки загальною площею 5,2400 гектарів, кадастровий номер: :02:001:0079, з цільовим призначенням: для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Миколай-Пільська сільська рада (надалі по тексту - Земельна ділянка).

Земельна ділянка набута позивачами на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.04.2014 року виданого Дмитрієвою Н.П. , державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори за реєстраційним № 68 та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером 5441084.

До цього спірна земельна ділянка належала на праві приватної власності їх покійному батькові ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17.06.2008 року покійний ОСОБА_4 , за своє життя уклав із Приватним підприємством «Світточ» в особі директора ОСОБА_6 Договір оренди землі б/н строком на 10 років, який був зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 20.08.2010 року за реєстраційним № 62.

Об`єктом оренди за цим Договором є земельна ділянка площею 5,24 гектарів розташована за адресою: Миколай-Пільська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0079.

17.06.2008 року на підставі Акту приймання-передачі земельної ділянки до Договору оренди б/н від 17.06.2008 року відбулася передача земельної ділянки від ОСОБА_4 до ПП «Світточ».

Пунктом 9 Первісного Договору оренди землі було передбачено, що: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді у розмірі - 1 980 грн. або у натуральному вигляді: зерно очищене 2000 кг, насіння соняшника 100 кг, солома (2ПТС-4) безкоштовно, транспортні послуги для обробки присадибної ділянки до 0,5 га - безкоштовно, допомога на ритуальні послуги 300 грн.. Річна орендна плата не є меншою ніж 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки».

Після укладання Договору оренди б/н від 17.06.2008 року ПП «Світточ» на підставі п. 9 зазначеного Договору здійснювало оплату орендної плати виключно у натуральному вигляді щорічно з моменту укладання Договору до 2011 року включно. Відомості про отримання орендної плати у натуральному вигляді знаходились у ПП «Світточ».

Позивачі категорично стверджують, що будь-яких інших Договорів оренди земельної ділянки покійний ОСОБА_4 , за своє життя ні с ким не укладав, крім того він дуже хворів і останній рік був лежачим.

Приблизно літом 2012 року ще до смерті ОСОБА_4 , його донька ОСОБА_2 звернулася до директора ПП «Світточ» ОСОБА_6, із заявою батька з його особистим підписом про дострокове повернення земельної ділянки, яка була прийнята особисто колишнім директором ПП «Світточ» ОСОБА_6 .

Після отримання ОСОБА_6 у 2012 році зазначеної заяви покійного ОСОБА_4 , він повідомив ОСОБА_2 , що не заперечує проти повернення власнику ОСОБА_4 його земельної ділянки. Заява ОСОБА_4 , залишилась у ОСОБА_6 , який після цього перестав обробляти зазначену земельну ділянку з 2012 року та сплачувати будь-яку орендну плату за користування нею.

Таким чином правовідносини за Договором оренди землі б/н від 17.06.2008 року укладеного між покійним ОСОБА_4 та ПП «Світточ» припинилися, ще у літку 2012 року, а земельна ділянка повернута власнику.

20.10.2016 року ОСОБА_2 уклала на свою Ѕ частку земельної ділянки Договір оренди із ОСОБА_3 , який був зареєстрований 15.12.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

20.10.2016 року ОСОБА_1 уклала на свою Ѕ частку земельної ділянки Договір оренди із ОСОБА_3 , який був зареєстрований 15.12.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

20.10.2016 року на підставі Актів приймання-передачі земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:0079 відбулася передача зазначеної земельної ділянки від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 .

На початку листопада 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали позовну заяву ТОВ «Аграріс» про визнання недійсним Договорів оренди земельної ділянки укладених із ОСОБА_3 , з додатками та Ухвалу судді Запорізького районного суду Запорізької області Громової І.Б., по цивільній справі № 317/2981/18.

До позовної заяви було додано копія Договору оренди земельної ділянки № 218 від 04.04.2011 року (кадастровий номер :02:001:0079) укладеного невідомою особою від імені покійного ОСОБА_4 , з ТОВ «Аграріс» (надалі по тексту - Договір оренди № 218 або Спірний договір), а також копії наступних документів: квитанцію про сплату судового збору; Державний акт на право власності на земельну ділянку; акт прийому-передачі земельної ділянки; рішення про відмову у державній реєстрації; Наказ та довідки ЄДРПОУ.

Наявність зазначеного Договору оренди № 218 стало повною несподіванкою для співвласників земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так як жодних правовідносин із ТОВ «Аграріс», як зазначалось вище у покійного ОСОБА_4 ніколи не було взагалі..

В даному випадку волі покійного ОСОБА_4 на укладання Договору оренди земельної ділянки № 218 від 04.04.2011 року з ТОВ «Аграріс» не було.

Земельна ділянка кадастровий номер: :02:001:0079 ніколи не передавалась в оренду ТОВ «Аграріс» та ніколи не оброблялась Відповідачем.

Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Спірний договір, як зазначалось вище укладений від імені покійного ОСОБА_4 підписаний не ним, а невідомою особою, що свідчить про відсутність волі Орендодавця на його укладення, а тому наявні правові підстави для визнання його недійсним.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.07.2020 р. відкрито провадження та визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач - ТОВ «Аграріс» в особі директора Ліхачова В.В. надало до суду відзив на позовну заяву в якому зазначило, що 17.06.2008 року між ОСОБА_4 , як Орендодавцем та ПП «Світточ», як Орендарем було укладено договір оренди землі б/н, за умови якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0079, площею 5,24 га, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області та належала на праві власності ОСОБА_4 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ІV-ЗП № 020281.

Відповідно до п. 8 Договору оренди землі від 17.06.2008 року договір укладено на 10 років.

Відповідно до п. 37 Договору оренди землі від 17.06.2008 року його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря; а також в інших випадках, встановлених законом; крім того, відповідно до п. 38 Договору оренди землі його дія припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін,

Саме на підставі п. 38 Договору оренди землі від 17.06.2008 року між його сторонами ПП «Світточ» та ОСОБА_4 було досягнуто згоди щодо дострокового припинення дії договору оренди шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, на підтвердження чого «23» лютого 2011 року було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 17.06.2008 року та оформлено акт прийму-передачі даної земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0079, площею 5,24 га, яка знаходиться на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької.

В подальшому, враховуючи припинення договірних відносин з попереднім орендарем - ПП «Світточ», ОСОБА_4 з власної волі та у особистих інтересах, 04.04.2011 року уклав договір оренди землі з ТОВ «Аграріс» на більш вигідних умовах строком на 10 років, оскільки одразу отримав орендну плату за договором оренди землі у розмірі 24000,0 грн. за 2011-2018 роки включно, що підтверджується видатковим касовим ордером від 27.05.2011 року підписаним особисто ОСОБА_4 .

Договір оренди землі від 04.04.2011 року підписаний його сторонами, скріплений печаткою орендаря та зареєстрований 27.05.2011 року у Відділі Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області у книзі записів державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок вчинено запис за № 00384.

Крім того, слід зауважити, що 27.05.2011 року між ОСОБА_4 та ТОВ «АГРАРІС» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 04.04.2011 р., де у пункті 13.1 збільшено строк дії договору до 31.12.2026 року, яка підписана сторонами та скріплена печаткою. Дана обставина також вказує на наявність між ОСОБА_4 та ТОВ «АГРАРІС» орендних відносин.

Відтак, відповідач вважає, що при укладанні договору оренди землі від 04.04.20211 року були дотримані загальні вимоги діючого на той час законодавства України, додержання яких є необхідним для чинності правочину згідно ст. 203 ЦК України, а відтак, з урахуванням презумпції правомірності правочину, визначеної ст. 204 ЦК України, зазначений договір оренди є дійсним.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_7 надали відповідь на відзив в якому зазначили, що згідно листа ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 08.08.2019 р. № 29-8-0.18-1956/117-19 згідно відомостей Державного земельного кадастру, інформація стосовно державної реєстрації договору оренди між ОСОБА_4 та ТОВ «Аграріс», відсутня. Згідно відомостей Державного земельного кадастру, інформація стосовно державної реєстрації додаткових угод до договору оренди між ОСОБА_4 та ТОВ «Аграріс», відсутня.

Згідно відповіді ГУ ДФС у Запорізькій області в податковій звітності з єдиного податку 4 групи за 2018 рік, наданої ТОВ «Аграріс», кадастровий номер :02:001:0079 відсутні. Відповідно до поданих Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) у період часу з 2011 по 2018 р.р. включно ТОВ «Аграріс» не відображало нарахування та/або сплату доходів від надання майна в лізінг, оренду або суборенду гр.. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Зазначені обставини та документи у своїй сукупності на переконання позивачів свідчать про те, що волі покійного ОСОБА_4 на укладення спірного договору оренди земельної ділянки № 218 від 04.04.2011 р. з ТОВ «Аграріс» не було. Земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0079 ніколи не оброблялась відповідачем. Спірний договір оренди, укладений від імені ОСОБА_4 підписаний не ним, а іншою невідомою особо, що свідчить про відсутність волевиявлення орендодавця на укладення договору, а тому наявні підстави для визнання договору недійсним.

Третя особа ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області в особі свого представника Журавльової Ю.Р. надало письмові пояснення відповідно до яких зазначило, що згідно з інформації, яка була надана Міським управлінням у Запорізькому районі та м. Запоріжжі державна реєстрація договору від 04.04.2011 р. № 218 між ОСОБА_4 та ТОВ «Аграріс» в особі директора ОСОБА_8 , була здійснена 27.05.2011 р. за № 00384.

Треті особи ПП «Світоч» та ОСОБА_3 не скористались своїм правом подати до суду пояснення щодо розв`язання спору.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 21.09.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не з`явились про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак раніше в ході розгляду справи заперечував проти задоволення позову, з мотивів викладених у позові та відповіді на відзив. Надав до суду письмову промову.

Представник відповідача ТОВ «Аграріс» - Василега І.М. у судове засідання не з`явилась, однак раніше позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що викладені в у відзові.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи треті особи: ПП «Світточ», ОСОБА_3 , ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області в судове засідання не з`явились.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Пунктом 2 частини 2 статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом «в» частини 3 статті 152 ЗК України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, з-поміж іншого, шляхом визнання угоди недійсною.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, викладені у ст. 203 ЦК України. Згідно вимог зазначеної статті:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 3 статті 215 визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом встановлено та не заперечувалось учасниками судового розгляду наступне.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ІV-ЗП № 020281 від 04.05.2006 року, ОСОБА_4 був власником земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0079, загальною площею 5,2400 га, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого Виконавчим комітетом Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 16.10.2012 р., ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 26.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 23.04.2014 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули по 1/2 частки кожна, права на земельну ділянку площею 5,2400 га, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер :02:001:0079.

Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 10.02.2020 р., яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 05.05.2020 р. задоволено позовні вимоги ТОВ «Аграріс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання договору оренди землі недійсним.

Визнано недійсними договори оренди земельної ділянки укладені 20.10.2016 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо передачі в оренду земельної ділянки загальною площею 5,24 га, кадастровий номер :02:001:0079 яка розташована на території Миколай - Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Разом з цим вказаним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 10.02.2020 р. було встановлено, що 04.04.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграріс» та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення № 218. Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки, ОСОБА_4 передав, а позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка є власністю орендодавця, що знаходиться на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. В оренду передана земельна ділянка загальною площею 5,2400 га.

Відповідно до п. 13.1 договору, його укладено на 10 років.

27.05.2011 року проведено державну реєстрацію договір оренди земельної ділянки від 04.04.2011 року зареєстрований у Відділі Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області у книзі записів державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок вчинено запис за № 00384.

04 квітня 2011 року між ТОВ «Аграріс» та ОСОБА_4 підписано акт прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за вказаним договором оренди, відповідно до якого земельна ділянка площею 5,24 га, яка належить ОСОБА_4 , передана ним позивачу.

Згідно видаткового касового ордеру від 27.05.2011 року ОСОБА_4 отримав від ТОВ «Аграріс» орендну плату за земельний пай за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 роки в сумі 24000 гривень, ордер підписано одержувачем. (т.1 а.с.98). Це свідчить про те, що після Державної реєстрації ТОВ «Аграріс» сплатило суму орендної плати за вісім років орендодавцеві.

В той же день було укладено додаткову угоду, яку підписали сторони.

Зазначені обставини щодо реєстрації спірного договору оренди земельної ділянки площею 5,24 га. кадастровий номер :02:001:0079 також знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а саме згідно пояснень Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області суду було надано належним чином завірені копії з оригіналів Книг записів державної реєстрації договорів оренди землі. Книга записів це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель. Сумнівів в вірності наданих належних чином завірених копій а ні у сторін а ні у суду не виникло. (т. 1 а.с. 70-72).

Разом з цим суд не приймає до уваги інформацію викладену в листі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 08.08.2018 р. за підписом ОСОБА_9 , щодо відсутності державної реєстрації спірного договору оренди між ТОВ «Аграріс» та ОСОБА_4 та додаткових угод до нього(т. 1 а.с. 79), оскільки не підтверджується жодними доказами та навпаки спростовується копією книги записів реєстрації договорів оренди землі (т. 1 а.с. 70-72).

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так з позовної заяви вбачається, що основним доводом та підставою для визнання спірного договору оренди земельної ділянки від 04.04.2011 р. № 218 є відсутність волевиявлення орендодавця ОСОБА_4 на укладення відповідного договору, і як наслідок підписання вказаного правочину не ним, а іншою особою.

В обґрунтування своїх доводів позивачами в особі свого представника ОСОБА_7 було заявлено клопотання про проведення посмертної судово-почеркознавчої експертизи, яке ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.03.2020 р. було задоволено. Проведення експертизи доручено Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

13.04.2020 р. до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи, яке 15.04.2020 р. було направлено на адресу представника позивачів.

23.04.2020 р. від представника позивачів на виконання клопотання експерта надійшли додаткові матеріали, які того ж дня направлені до експертної установи.

Однак 02.06.2020 р. Запорізьким відділенням Дніпропетровського НДІСЕ повернуті матеріали цивільної справи № 317/2335/19 без виконання судової почеркознавчої експертизи у зв`язку з невиконанням клопотання експерта від 10.04.2020 р.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позивачами не доведено, належними доказами ту обставину, що підпис у договорі оренди № 218 від 04.04.2011 р. та видатковому касовому ордері від 27.05.2011 р. виконано не ОСОБА_10 , а іншою особою, і як наслідок відсутні підстави для застосування положень ст. 215 ЦПК України.

Щодо виключення із числа доказів документів наданих представником відповідача по справі, суд вивчивши їх, надав оцінку як доказам в сукупності та в тій частині, яка стосується предмету розглядаємого позову.

Суд не приймає до уваги доводи позивачів з приводу того, що ТОВ «Аграріс» не сплачувало фіксований сільськогосподарський податок за 2011-2014 р.р. та єдиний податок четвертої групи за 2015 - 2017 р.р. за спірну земельну ділянку, в підтвердження чого надали відповідь ГУ ДПС у Дніпропетровській області, оскільки вони не стосуються предмету розгляду у цій справі, та фактично є непрямим доказом який сам по собі не доводить факт відсутності волевиявлення ОСОБА_10 на укладення спірного правочину.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи сторін суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову оскільки, надані позивачами докази в своїй сукупності не доводять ту обставину, що померлий ОСОБА_4 не мав наміру на укладення договору оренди належної йому земельної ділянки з ТОВ «Аграріс» та не підписував договір оренди № 218 від 04.04.2011 р., а так само і видатковий касовий ордер, згідно якого отримав від ТОВ «Аграріс» 24000 грн. в рахунок орендної плати.

Системно проаналізувавши докази у справі, суд дійшов остаточного висновку про не обґрунтованість позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись Законом України «Про оренду землі», ст.152 ЗК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріс» (70410, Запорізька область, Запорізький район, с. Лукашево, вул. Центральна, б. 9, оф. 5, ), треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне підприємство «Світточ» (70401, Запорізька область, Запорізький район, с. Миколай Поле, вул. Безіменна, б. 1/1, ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, б. 50, ), про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 218 від 04.04.2011 р. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення суду складено 23.12.2020 р.

Суддя Р.В. Мінгазов