Номер провадження: 22-ц/813/2764/20
Номер справи місцевого суду: 493/920/19
Головуючий у першій інстанції Мясківська І. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

03.02.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Комлева О.С., перевіривши матеріали за апеляційною скаргою приватного підприємства «Левчик» на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2019 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою приватного підприємства «Агрофон» до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Левчик», Балтської міської ради Одеської області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію прав (оренди), -

встановила:

У травні 2019 року ПП «Агрофон» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ПП «Левчик», Балтської міської ради Одеської області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію прав (оренди).

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2019 року провадження у вказаній справі було відкрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, в частині недотримання правил підсудності, ПП «Левчик» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій одночасно апелянтом ставилося питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, апеляційна скарга ПП «Левчик» залишена без руху, з наданням апелянту строку, у відповідності до ч. 3 ст. 357 ЦПК України протягом десяти днів з дня вручення ухвали звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку, в якій вказати поважні причини пропуску строку, а також сплатити судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1921 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Балтського районного суду Одеської області про відкриття провадження у справі була постановлена 07 жовтня 2019 року. Копію оскаржуваної ухвали суду було надіслано та вручено представнику ПП «Левчик» - 12 жовтня 2019 року, що підтверджується матеріалами справи, проте апеляційна скарга ПП «Левчик» була подана лише 31 жовтня 2019 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали суду, також апелянтом при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду не був сплачений судовий збір.

04 грудня 2019 року копія ухвали судді Одеського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху була направлена ПП «Левчик»,за адресою, яка зазначена апелянтом в апеляційній скарзі, а саме: Одеська область, Балтський район, с. Оленівка (а.с. 139, 148).

31 грудня 2019 року ПП «Левчик» отримав копію ухвали судді від 03 грудня 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення (а.с. 153).

Однак, у встановлений строк, недоліків апеляційної скарги апелянтом усунені не були, а саме апелянтом не надана заява про поновлення строку, а також не сплачений судовий збір.

Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону є, крім іншого, вчинення (або не вчинення) дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

У зв`язку з вищенаведеним, оскільки апелянтом вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк виконані не були, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, а справу повернути до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, суддя, -

ухвалила:

Відмовити приватному підприємству «Левчик» у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою приватного підприємства «Левчик» на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2019 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою приватного підприємства «Агрофон» до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Левчик», Балтської міської ради Одеської області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію прав (оренди).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева