Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7811/20 Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 84 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №296/7811/20 за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн»,

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира, постановлену 17 вересня 2020 року суддею Рожковою О.С. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій просив вжити заходи забезпечення позову до його подачі шляхом накладення арешту у вигляді заборони відчуження належної на праві приватної власності ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 22 листопада 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого, 27 травня 2008 року, за спільні кошти придбали вищевказану квартиру, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 . Сімейне життя не склалося, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Також виникло питання поділу спільного майна подружжя. Проте, ОСОБА_3 не визнає права ОСОБА_1 на це майно, вказує про намір відчужити квартиру та активно шукає способи її відчуження. У зв`язку з цим, ОСОБА_2 просив забезпечити позов про поділ майна подружжя до його подачі, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 17 вересня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 39,2 кв.м, яка належить на праві власності ОСОБА_3 із забороною її відчуження. Ухвалу допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (далі Товариство), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 .

Зазначив, що Товариство не брало участі у справі, суд вирішив питання про його права, свободи та інтереси, оскільки Товариство є іпотекодержателем квартири, на яку оскаржуваним судовим рішенням накладено арешт.

На думку заявника, вирішуючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд не врахував, що квартира АДРЕСА_1 є предметом іпотеки, не може бути відчужена без згоди іпотекодержателя, яким на даний час є Товариство, а тому накладення арешту не є співмірним із предметом спору.

Зокрема, вказав, що 27.05.2008 між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» (далі - Банк) та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 27/05/2008/840-Н/103, згідно якого Банк надав останньому кредит в сумі 57507 дол. США, а Позичальник зобов`язався повернути його у строк до 27.05.2038. ОСОБА_1 відповідно до договору поруки є поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_3 за вищевказаним договором. Останній відповідно до договору іпотеки від 27.05.2008 передав в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_1 надала письмову згоду на купівлю і передачу в іпотеку зазначеного нерухомого майна. 30.04.2020 між Банком та Товариством укладено договір № GL3N217215_ПВ про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого Товариство набуло статусу Нового кредитора.

У відзиві представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що перебування спірної квартири в іпотеці не перешкоджає поділу спільного майна подружжя, оскільки гарантії Товариства як іпотекодержателя спірного майна визначені ч. 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку». Також зазначив, що справа за позовом про поділ майна подружжя перебуває на розгляді в суді першої інстанції, що не перешкоджає Товариству бути залученим до участі у справі у якості третьої особи.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 не визнав з підстав, зазначених у відзиві.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із заяви про забезпечення позову до його пред`явлення, вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник спір стосовно нерухомого майна придбаного під час їх перебування у шлюбі, право власності на яке зареєстровано за останнім. Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову до його подання, ОСОБА_1 вказала про намір та активні спроби ОСОБА_3 відчужити житло та послалась на утруднення у зв`язку з цим виконання рішення суду і неможливість його виконання у разі задоволення позову.

Тому, враховуючи доведену ОСОБА_1 можливість розпорядження ОСОБА_3 спірним майном, у суду були достатні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту на це майно із забороною його відчуження.

Вжиті ухвалою суду заходи забезпечення позову є спірмірними із передбачуваними позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги про те, що квартира АДРЕСА_1 є предметом іпотеки, згоду на передачу якої Товариству давала ОСОБА_1 , висновків суду не спростовують та не перешкоджають останній вирішувати питання про поділ цього майна. Окрім того, на час звернення із заявою про забезпечення позову у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була відсутня інформація про реєстрацію обтяжень на спірне майно, в тому числі іпотеки (а.с. 8).

Посилання представника Товариства в суді апеляційної інстанції на те, що накладення арешту на спірне майно і подальше подання позову щодо його поділу спрямовано на уникнення від сплати боргу боржником та матиме негативні наслідки для кредитора на вирішення питання про забезпечення позову не впливають та підлягають доказуванню на загальних підставах. Окрім того, як пояснив представник заявниці, позов про поділ спільного майна подружжя перебуває у провадженні суду, що не перешкоджає Товариству бути залученим до участі в справі в якості третьої особи.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 17 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 23 грудня 2020 року.