печерський районний суд міста києва
09 листопада 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючий - суддя Новак Р.В.
при секретарі судового засідання Талдоновій М.Є.,
учасник справи
відповідач: Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця
розглянувши в порядку позовного (спрощеного) провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця про визнання факту перебування у трудових відносинах,-
Ухвалою суду від 04.12.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця про визнання факту перебування у трудових відносинах - залишено без руху.
29.08.2019 позивач подав через канцелярію суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 29.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами позовного (спрощеного) провадження.
Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, судом направлялися за місцем перебування вказаним в позовній заяві, проте поштова кореспонденція до суду не поверталася.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 23.04.2018 МОЗ України звільнило з посади ректора НМУ ім. О.О. Богомольця ОСОБА_2 призначивши позивача в.о. ректора «до проведення конкурсу на заміщення вакантної посади».
16.08.2018 позивачу стало відомо про те, що 14.08.2018 МОЗ видало наказ № 42-о, яким обов`язки в.о. ректора покладено на директора інституту післядипломної освіти НМУ ім. О.О. Богомольця ОСОБА_3 , а позивача, відповідно, звільнено від виконання обов`язків в.о. ректора шляхом визнання наказу від 23.04.2018 № 18-о «Про покладення обов`язків» таким, що втратив чинність.
Судом, досліджено копію наказу №42-о від 23.08.2018 з якого вбачається факт того, що на позивача були покладені обов`язки в.о. ректора Національного медичного університету імені Р.О. Богомольця до призначення ректора НМУ ім. О.О. Богомольця та копію наказу від 14.08.2018 № 42-о, відповідно до якого, з 15.08.2018 виконання обов`язків ректора НМУ ім. О.О. Богомольця було покладено на ОСОБА_3 , та вважати таким, що втратив чинність наказ від 23.04.2018 №18-о «Про покладення обов`язків».
На підставі досліджених наказів, що містяться в матеріалах справи, суд не вбачає порушення відповідачем прав позивача.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку про те, що позивачем в надано достатні та обґрунтовані докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Однак позивачем не надано доказів на підтвердження факту порушення його прав, відповідно, судом не встановлено, яким саме чином порушено право позивача, яке підлягає відновленню, а тому суд вважає що позов до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
в задоволенні позову ОСОБА_1 до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця про визнання факту перебування у трудових відносинах - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Новак