ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року

м. Харків

Справа № 643/7490/18

Провадження № 22-ц/818/1084/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Самойлова Дмитра Євгеновича , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 1 жовтня 2019 року, постановлену суддею Мельниковою І.Д., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

у с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просила визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним майном подружжя, поділити спільне майно подружжя і визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаної квартири, стягнути з відповідача судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

У березні 2019 року Самойлов Дмитро Євгенович , діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до ОСОБА_3 із зустрічним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 : суму позики (з метою виконання зобов`язань ОСОБА_2 за розпискою від 22.01.2018 та договором позики від 10.12.2018) в розмірі, пропорційному частині квартири, переданою у власність відповідача, 6210 грн як відшкодування витрат, пов`язаних із відновленням правовстановлюючих документів, 940275 грн відшкодування витрат, пов`язаних із будівництвом будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , 24319 грн 96 коп. на відшкодування витрат на утримання квартири з 2015 по 2019 роки, судові витрати та вартість половини спільного майна та вартість усього особистого майна позивача.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 1 жовтня 2019 року зустрічна позовна заява ОСОБА_2 повернута позивачу.

Суд першої інстанції керувався ст. 193, ч.3 ст.194 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) та виходив з того, що зустрічна позовна заява подана з порушенням п`ятнадцятиденного строку подачі, тому підлягає поверненню.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Самойлов Д.Є. подав в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та зустрічну позовну заяву направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постановою Харківського апеляційного суду від 29.07.2019 вже була скасована ухвала Московського районного суду міста Харкова від 23.04.2019 про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 . Повторно повертаючи зустрічний позов ухвалою від 01.10.2019 суд першої інстанції не виконав постанову апеляційного суду, чим порушив ст. 18 ЦПК України та ст. 12 ЦПК України (змагальність сторін судочинства).

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 була подана 11.06.2018 (а.с. 2-6). Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 було відкрите ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.11.2018 (а.с. 71). Ухвалою суду ОСОБА_2 було роз`яснено, що зустрічний позов він має право пред`явити протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання копії ухвали про відкриття провадження.

Даних про отримання ОСОБА_2 копії ухвали про відкриття провадження від 01.11.2018 матеріали справи не містять. З матеріалами справи адвокат Самойлов Д.Є., який діяв в інтересах ОСОБА_2 ознайомився 12.02.2019, що підтверджується його особистим підписом на заяві про ознайомлення із матеріалами справи (а.с. 85).

Зустрічна позовна заява Самойлова Д.Є. , який діяв в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 була подана 11.03.2019 (а.с. 114-119).

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 23.04.2019 зустрічна позовна заява ОСОБА_2 була повернута позивачу через те, що вимоги за зустрічним позов не є взаємопов`язаними з вимогами первісного позову ОСОБА_3 (а.с. 120).

Постановою Харківського апеляційного суду від 29.07.2019 ухвала Московського районного суду міста Харкова від 23.04.2019 була скасована, справа направлена до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 170-173). Суд апеляційної інстанції зазначив, що підстави та предмет зустрічного позову ОСОБА_2 і зустрічного позову ОСОБА_3 випливають із сімейних правовідносин і в обох випадках стосуються поділу майна подружжя. Тому суд першої інстанції помилково вважав їх не взаємопов`язаними.

Оскарженою ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.10.2019 зустрічний позов ОСОБА_2 повернутий через те, що із матеріалами справи Самойлов Д.Є. ознайомився 12.02.2019, а з позовною заявою звернувся 11.03.2019, чим порушив встановлений ст. 193 ЦПК України п`ятнадцятиденний строк для подачі зустрічного позову (а.с. 190).

Суд першої інстанції правильно встановив, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.11.2018 позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 12.12.2018 та встановлено відповідачу ОСОБА_2 п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також роз`яснено право на пред`явлення зустрічного позову відповідно до статей 193, 194 ЦПК України, у строк для подання відзиву.

Хоча матеріали справи не містять даних про отримання ОСОБА_2 копії вищевказаної ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, адвокат ОСОБА_2. Самойлов Д.Є. ознайомився із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_3 12.02.2019.

Частиною першою статті 193 ЦПК України встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Строк для подання відзиву (зустрічного позову) встановлюється в ухвалі про відкриття провадження у справі (частина перша статті 191 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Встановивши, що зустрічна позовна заява ОСОБА_2 подана з порушенням установленого ухвалою про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденного строку, суд першої інстанції правомірно повернув зустрічний позов ОСОБА_2 .

Зазначений висновок узгоджується із постановою Верховного Суду, викладеною в постанові від 21 листопада 2019 року у справі № 669/1010/18.

При цьому зустрічний позов повернутий судом ухвалою від 01.10.2019 з інших підстав, ніж визначені ухвалою суду від 23.04.2019, що була скасована апеляційним судом постановою від 29.07.2019. Тому колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи апеляційної скарги про невиконання судом вимог постанови Харківського апеляційного суду від 29.07.2019.

Щодо посилань на порушення судом першої інстанції змагальності сторін, то відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тому апеляційну скаргу Самойлова Д.Є. , подану в інтересах ОСОБА_2 , належить залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції від 01.10.2019 - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Самойлова Дмитра Євгеновича , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 1 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 січня 2020 року.

Головуючий: О.Ю. Тичкова

Судді: А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний