"28" січня 2020 р. Справа № 363/3737/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Тимошенка О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДД Груп», третя особа: Вишгородський районний підрозділ ПАТ «Київобленерго» про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ДД Груп», третя особа: Вишгородський районний підрозділ ПАТ «Київобленерго» про визнання правочину недійсним.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

28 січня 2020 року представник відповідача заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання, крім того, просив стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати.

Представник третьої особи підтримав позицію представника відповідача.

Заслухавши представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

В судові засідання, призначені на 11 жовтня 2019 року та 28 січня 2020 року позивач та представник позивача повторно не з`явилась, про поважність причин не явки суд не повідомляли, із заявою про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, до суду не звертались, що було підставою перенесення розгляду справи. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості, щодо припинення представництва позивача адвоката Науменка М.П. та ОСОБА_3 К.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз вказаних норм процесуального закону свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Отже, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки). Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом.

У зв`язку із наведеним вище, враховуючи, що представник позивача двічі не з`явився у судові засідання, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи у встановленому процесуальним законом порядку, із заявою про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, до суду не звертались, суд приходить до висновку про те, що поданий позов підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, визначено статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Згідно матеріалів справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу представником відповідача надано акт приймання-передачі надання послуг від 05 квітня 2019 року (а.с.129), акт приймання-передачі надання послуг від 31 травня 2019 року (а.с.132), акт приймання-передачі надання послуг від 21 серпня 2019 року (а.с.146), акт приймання-передачі надання послуг від 11 жовтня 2019 року, укладених між ТОВ «ДД Груп» та адвокатським об`єднанням «ЮРДАНА» від 28 січня 2019 року, на загальну суму 23 760 грн.

Відтак, враховуючи, що відповідач підтвердив, що він поніс витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ДД Груп», третя особа: Вишгородський районний підрозділ ПАТ «Київобленерго» про визнання правочину недійсним, суд вважає, що з позивача на користь відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 133, 137, 141, 257, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДД Груп», третя особа: Вишгородський районний підрозділ ПАТ «Київобленерго» про визнання правочину недійсним - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДД Груп» витрати на правничу допомогу у розмірі 23 760 (двадцять три тисячі сімсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д.Рудюк