Справа № 128/3130/18
Провадження № 22-ц/801/1872/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 рокуСправа № 128/3130/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий: Копаничук С.Г.,

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.

при секретарі: Очеретній М.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17.04.2019 року, ухвалене судом під головуванням судді Бондаренко О.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Зазначила, що рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 05.05.2011 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05.04.2011 року і до досягнення їх повноліття. Вказала, що ОСОБА_5 навчається у школі, а ОСОБА_6 навчається у Вінницькому коледжі будівництва і архітектури за державним замовленням на денній формі навчання; доньки відвідують гуртки та репетиторів аби підвищити рівень знань, потребують належного харчування відповідно до вікових норм, гардеробу, різних канцтоварів тощо. Усі витрати є чималими на відміну від суми аліментів, яка є мізерною. Зазначила, що крім двох неповнолітніх доньок від шлюбу з відповідачем, позивач, як мати одиначка, виховує третю неповнолітню дитину ОСОБА_7 , 2014 року народження. При цьому, вона є безробітна та знаходиться на обліку у Вінницькому РЦУТСЗН, де отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 1576,67 грн., а відповідач інших осіб на утриманні не має, отримує офіційний дохід від здачі земельної ділянки (паю) в оренду та неофіційно працює, в тому числі за кордоном; має нерухоме майно, зокрема, 2/3 квартири по АДРЕСА_1 ; являється особою працездатного віку, його стан здоров`я дозволяє працювати.

Посилаючись на те, що визначений розмір аліментів є замалим та недостатнім для гармонійного розвитку дітей, просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дітей з фіксованої суми в розмірі 700 грн. на обох дітей на 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку та не менше 50% для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття.

26.02.2019 року позивач зменшила позовні вимоги, оскільки донька ОСОБА_6 стала повнолітньою, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 з фіксованої суми в розмірі 350 грн. на ј частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Вінницького районного суду від 17.04.2019 року позов задоволено, змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 з твердої грошовій суми 350 грн. на 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги і стягувати з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки в розмірі 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Вказав, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи, не врахував його пояснення, викладені у відзиві, та безпідставно ухвалив саме заочне рішення, оскільки при наявності відзиву на позовну заяву, заочне рішення не ухвалюється. Зазначив, що він погоджується на збільшення розміру аліментів, однак присуджені судом аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на даний час він надавати не може, у зв`язку з нестабільністю його доходу, тимчасовими підробітками та відсутністю постійного доходу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

13.11.2020 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про призначення розгляду справи із повідомленням (викликом ) сторін та проведенням судового засідання у режимі відеоконференції.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що положення ст. 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи із ціни пред`явленого позову та його предмету, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Частина 4 статті 274 ЦПК України не містить заборони розгляду спорів про стягнення аліментів у порядку спрощеного позовного провадження.

Дана справа підпадає під категорію малозначних справ, а наявні в ній докази є достатніми, для розгляду її в порядку спрощеного провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, а тому розгляд справи слід продовжити в порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 05.05.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в розмірі 350 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05.04.2011 року і до їх повноліття. Вони проживають з матір`ю та ще однією сестрою - ОСОБА_7 , 2014 року, за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 навчається у 5 класі КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів із спеціалізованими класами з поглибленим вивченням математики і фізики №34 Вінницької міської ради», а ОСОБА_3 являється повнолітньою та навчається у Вінницькому коледжі будівництва і архітектури КНУБА на ІІІ-му курсі за спеціалізацією: будівництво та експлуатація будівель і споруд на денній формі навчання за державним замовленням з 01.01.2016 року по 30.06.2020 року.

Також суд встановив, що батьку ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки квартири АДРЕСА_3 .

Задовольняючи позовні вимоги та змінюючи спосіб стягнення аліментів з 350 грн. на кожну дитину на 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що на утриманні позивача перебуває також малолітня дитина, а аліменти в тому розмірі, що стягуються на даний час, є недостатніми для фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки змінивши розмір аліментів, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, фактично змінив спосіб стягнення аліментів, однак мотивував таку зміну підставами зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 2,3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального, або сімейного стану.

Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, ОСОБА_1 не зазначила обставин і не надала доказів, що є підставою для зміни не розміру, а способу стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Позивач не надала доказів, що ОСОБА_2 працевлаштований та має регулярний немінливий дохід, що дає можливість стабільно отримувати їй аліменти у визначеному судом розмірі. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що сплачувати аліменти в частці від усіх видів заробітку (доходу) на даний час він не може, у зв`язку з нестабільністю його доходу та відсутністю постійного доходу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходів відповідача за недоведеності працевлаштування останнього та отримання ним регулярного та немінливого доходу, не є підставою для зміни способу стягнення аліментів, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, змінюючи спосіб стягнення аліментів фактично обґрунтував таку зміну як зміну розміру аліментів, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування районним судом обставини справи, є підставними.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ставити питання про зміну розміру аліментів, визначених в твердій грошовій сумі на більшу суму, ОСОБА_1 має право в порядку, передбаченому ст. 80 СК України, однак такі вимоги остання в даному позові не пред`являла.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про необхідність визначення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, є безпідставними, з огляду на обставини, що стали підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів.

Керуючись ст. 374, 376,382 ЦПК України,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17.04.2019 року, - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави понесені ним за подання апеляційної скарги витрати в сумі 1152,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий С.Г. Копаничук

Судді: С.К. Медвецький

В.В. Оніщук