Справа № 372/2625/20
Провадження № 2-1593/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Сокол О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист права на використання імені, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати неправомірними використання відповідачем прізвища « ОСОБА_4 » та зобов`язати ОСОБА_3 , після набрання законної сили рішенням про розірвання шлюбу, змінити прізвище « ОСОБА_4 » на інше та заборонити використовувати його в подальшому. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач у заяві про розірвання шлюбу наполягала на залишенні за нею прізвища « ОСОБА_4 », при цьому його думку з`ясовано не було. Він категорично проти використання відповідачкою його прізвища, оскільки історично склалось так, що вся родина ОСОБА_4 складалась із людей освічених та інтелігентних, науковців, викладачів та лікарів. Всі сім`ї, які складали родину « ОСОБА_4 » відрізнялись виключною повагою та шанобливим ставленням до оточуючих. Відповідач по справі дискредитує прізвище, отримане нею у шлюбі та не заслуговує на нього, поводиться ганебно, у неї відсутні будь-які сталі моральні принципи, конфліктна, зневажливо ставиться до оточуючих.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09.07.2020 року шлюб між сторонами розірвано, і залишено відповідачці по даній справі за замовчуванням прізвище « ОСОБА_4 ». Відновлення дошлюбного прізвища є правом, а не обов`язком того з подружжя, хто змінив прізвище внаслідок укладення шлюбу. Вимога заборонити вчиняти певні дії в майбутньому судовому захисту не підлягає. У зв`язку із викладеним, просить відмовити ОСОБА_1 у позові повністю.

Ухвалою судді від 07.09.2020 року відкрито провадження по справі за загальними правилами позовного провадження і призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 30.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засідання заперечила проти позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі через безпідставність.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

06.08.2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено шлюб, про що складено актовий запис № 1327 відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 . Після одруження прізвище чоловіка ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_4 .

Від шлюб сторони мають двох неповнолітніх дітей.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09.07.2020 року шлюб між сторонами розірвано, відповідачу залишено шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Під час розгляду цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Згідно ст. 12 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Частиною п`ятою ст. 295 ЦК України передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу падалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Порядок відновлення дошлюбного прізвища врегульований Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках.

Частиною шостою зазначеної статті встановлено, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Відповідно до абз.1 п. 6 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою КМУ № 1064 від 22.08.2007 року, внесення до Реєстру відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється реєстратором одночасно із складенням відповідного актового запису цивільного стану.

Згідно з п.п. 5 п.7зазначеної Постанови у разі розірвання шлюбу судом до Реєстру вносяться відомості із зазначенням повного найменування суду, яким постановлено рішення, його дати та номера; прізвища, імені, по батькові осіб, які розірвали шлюб; найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, що реєстрував шлюб, який розірвано, номера актового запису та дати державної реєстрації шлюбу; прізвища, імені та по батькові особи, що внесла відомості, та її посади.

Аналіз положень ст. 295 ЦК України та ст. 113 СК України свідчить про те, що відновлення дошлюбного прізвища є правом, а не обов`язком того з подружжя, хто змінив прізвище внаслідок шлюбу.

Також позивачем не доведено, а судом не встановлено в чому саме полягає порушення прав позивача відповідачем, пов`язане з використанням прізвища « ОСОБА_4 ».

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання неправомірним використання відповідачем прізвища ОСОБА_4 та зобов`язання відповідача, після набрання законної сими рішенням про розірвання шлюбу, змінити прізвище ОСОБА_4 , отримане нею у зв`язку із державною реєстрацією шлюбу, на інше та заборонити відповідачу використовувати його в подальшому.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 365 Цивільного процесуального кодексу України,ст. 112, 113 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист права на використання імені відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 23 грудня 2020 року.

Суддя Т.В. Проць