Справа № 683/831/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Цішковського В.А.

з участю: секретарів Васічевої О.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

представника позивача адвоката Кашина В.А.

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача адвоката Юзюка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу №683/831/18, провадження №2/683/25/2020 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

В квітня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 і просить змінити розмір стягуваних аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; стягнути на її корить щомісячно додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 764 грн. з часу звернення до суду і до ІНФОРМАЦІЯ_2 червня 2022 року, дати переогляду дитини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що в період шлюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею та по суті перебуває на її повному утриманні, оскільки розмір аліментів, які сплачуються відповідачем за рішенням суду в розмірі 500 грн., на даний час є недостатнім, оскільки витрати на дитину збільшилися у зв`язку із хворобою дитини. Позивачка не має можливості працювати, оскільки постійно перебуває з сином та доглядає його. Відповідач працездатний, здоровий, в нього на утриманні відсутні інші особи та з червня 2017 року офіційно працевлаштований. В зв`язку з цим просить змінити розмір стягуваних за рішенням суду аліментів зі щомісячних 500 грн. на аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Крім того, вказує, що дитині постановлений діагноз ДЦП, спастичний тетрапарез, псевдобульбарний синдром, пнеркінетичний синдром, підгрупа «А». Вона перебуває з дитиною на диспансерному обліку у лікаря невролога, дитина потребує постійного стороннього догляду та тривалої медикаментозної терапії. В зв`язку з чим позивачка щомісячно витрачає на лікування дитини кошти в сумі 7 529 грн. 25 коп.

Оскільки батьки зобов`язанні брати участь в додаткових витратах на дитину, позивачка просить стягнути з відповідача щомісячно в розмірі 3 764 грн. з часу звернення до суду до 17 червня 2022 року, тобто дати переогляду дитини.

Сторона позивачки в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просили задовольнити.

Сторона відповідача щодо позовних вимог в частині про зміну розміру стягуваних аліментів не заперечує. Разом з тим сторона відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину. Відповідачу відомо, що дитина хворіє та потребує матеріальної допомоги, однак позивачкою нічим не підтверджений розмір зазначених витрат на лікування.

Вищезазначені обставини підтвердили свідки, зокрема матір позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_7 , яка зазначила, що дитина потребує допомоги та лікування, в місяць витрати становлять приблизно 10 000 грн. Зазначила, що відповідач допомоги не надає, а лише сплачує аліменти.

Свідок ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_4 допомагав дитині, однак позивачка ОСОБА_3 відмовилась від допомоги. Зі слів ОСОБА_3 відповідач навідує дитину та один раз привозив ліки. Крім того, один раз ліки передавала мати відповідача, тобто баба дитини.

Свідок ОСОБА_9 зазначила, що знає сім`ю відповідача ОСОБА_4 , який допомагає хворій дитині ліками.

Свідок ОСОБА_5 , мати відповідача, вказала, що відповідач допомагає постійно своїй дитині, надає ліки. Її син ОСОБА_4 проживає окремо від дитини та відвідував свого сина лише один раз у 2019 році. Аліменти сплачує регулярно, однак на ліки гроші не надає, а лише передає необхідні ліки.

Свідок ОСОБА_10 вказала, що надає допомогу відповідачу ОСОБА_4 в отримані та пересиланні ліків закордону для його сина, який є інвалідом.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 12 червня 2011 року по 27 серпня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Старокостянтинівського районного суду від 27 серпня 2015 року.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачкою.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 27 липня 2015 року ухвалено стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 12 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, про що було видано виконавчий лист.

Згідно медичного висновку № 36 про дитину-інваліда до 18 років від 06.06.2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановлений діагноз ДЦП, спастичний тетрапарез, псевдобульбарний синдром, пнеркінетичний синдром, підгрупа «А».

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із положень ч. 1 ст.184 СК України слідує, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз положень ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: суттєві зміни матеріального та сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Така зміна обставин має настати після того, як суд або батьки (за домовленістю) визначили первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення ст. 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей.

В суді сторони визнали необхідним змінити розмір аліментів, попередньо ухвалених судовим рішенням.

Визначаючи новий розмір аліментів, судом враховано стан здоров`я та вік сина сторін, перебування дитини на повному утриманні позивачки, суд також врахував, що відповідач є здоровою, працездатною особою та інших утриманців немає.

Отже, позовні вимоги про зміну розміру стягуваних аліментів підлягають задоволенню.

Крім цього, за правилами ст.191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зміна розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме, з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину.

Судом встановлено, що дитині постановлений діагноз ДЦП, спастичний тетрапарез, псевдобульбарний синдром, пнеркінетичний синдром, підгрупа «А». Позивачка з дитиною перебуває на диспансерному обліку у лікаря невролога та дитина потребує постійного стороннього догляду, тривалої медикаментозної терапії. В зв`язку з цим позивач зазначає, що щомісячно витрачає на лікування дитини кошти в сумі 7 529 грн. 25 коп.

Відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того ч. 1 та ч. 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до п. 18 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3, до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі .

Таким чином, для встановлення наявності передбачених законом підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат щомісячно в розмірі 3 764,00 грн. з часу звернення до суду до 17 червня 2022 року, тобто дати переогляду дитини, необхідно, щоб особа, яка посилається на таке, в силу положень ч. 1 ст.81 ЦПК України довела обґрунтування розміру таких витрат.

Позивачка на підтвердження своїх позовних вимог посилається на приблизний перелік медикаментів на рік від 26.10.2017 року. Щодо доказу рахуноку-фактури № СФ-0000038 від 21.03.2018 року, суд не бере до уваги, оскільки такі ліки не призначались, перелік не місить інформації на який період такі ліки використовуються.

На підставі вказаного, суд дійшов до висновку, сторона позивача не довела свої позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат з відповідача, належними та допустимими доказами, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 81, 83, 258, 259, 263-265, 268, 355 ЦПК України ст. 185 СК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2015 року стягуються з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 на неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 на неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до виповнення дитині повноліття.

В частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 20 березня 2020 року.

Суддя: