КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.

судді Коцюрба О.П., Сержанюк А.С.,

секретар Шебуєв Д.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дацюк О.І. ,

розглянув апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Холдінгова компанія «Київміськбуд» на рішення Дарницького районногосуду м. Києва від 08 жовтня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдінгова компанія «Київміськбуд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що 17.08.2015 була затоплена квартира АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності. Згідно з актом комісії ТОВ «Перший український експертний центр» від 19.08.2015 № 563 причиною затоплення квартири став розрив шарового крану в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності відповідачу. В наслідок чого, позивачу було завдано матеріальну шкоду у розмірі 56 928,84 грн. та моральну шкоду у розмірі 8 000,00 грн. (а.с. 2-6).

Протокольною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2019 задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» (а.с. 176).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.10.2019 позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 56 928,84 грн., та моральну шкоду у розмірі 8 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судового збору (а.с. 206-209).

В апеляційній скарзі ПрАТ «ХК «Київміськбуд», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири відмовити.

Зазначає, що судом першої інстанції не застосовано строк позовної давності та проігноровано клопотання про його застосування, оскільки, у позові визначено дату залиття квартири позивача 17.08.2015. З цієї дати починається перебіг позовної давності, і відповідно закінчується - 17.08.2018. А вимогою до ПрАТ «ХК «Київміськбуд» позивач звернувся - 25.01.2019, саме ця дата вказана на позовній заяві. Необґрунтовано задоволено вимогу щодо стягнення моральної шкоди, враховуючи відсутність доказів щодо її заподіяння, та не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між залиттям квартири та виною компанії (а.с. 213-217).

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, та просила її задовольнити.

Позивач заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.03.2018, яке набрало законної сили встановлено, що майнова та моральна шкода, заподіяні позивача з вини ПрАТ «ХК «Київміськбуд», а їхній розмір підтверджений в ході розгляду даної справи належним і допустимими доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на будинку по АДРЕСА_2 , ПрАТ «ХК «Київміськбуд» було розміщено оголошення такого змісту: «З 15 по 29 серпня 2015 року ПАТ «КИІВЕНЕРГО» проводить щорічні гідравлічні випробування тепломагістралей. Випробування проводяться тепло мережною водою, охолодженою до температури не вищої, ніж 40°С, з підвищенням на 25% тиском, що відповідає нормативам. Це дозволить виявити і ліквідувати максимально можливу кількість пошкоджень, запобігши таким чином їхній появі під час опалювального сезону. В зв`язку з цим на будинку буде відсутня гаряча вода ».

17.08.2015 о 20 год. 00 хв. в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 на праві власності, на стояку гарячого водопостачання лопнула водозапірна арматура (кран), внаслідок чого відбулося затоплення належної йому квартири, а також затоплення квартири АДРЕСА_1 , яка знаходиться поверхом нижче та власником якої є позивач у справі - ОСОБА_1 .

Згідно висновку акту ТОВ «ПУЕЦ» від 9.08.2015 при аварійній ситуації 17.08.2015 за адресою АДРЕСА_3 лопнув шаровий кран , що спричинило затоплення квартир АДРЕСА_1, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8 (а.с. 8).

Вирішуючи питання щодо встановлення особи, відповідальної за завдану позивачу майнову шкоду, судом були враховані обставини, встановлені рішенням Дарницького районного суду від 22.03.2018, у справі за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «ХК «Київміськбуд», з якого вбачається, що будинок АДРЕСА_2 введений в експлуатацію в 2013 році. Замовником будівництва було ПрАТ «ХК «Київміськбуд». Будівництво здійснювалось генеральним підрядником ТОВ «БМК Тріада», який зокрема, виконував загально-будівельні роботи, внутрішнє оздоблення, сантехнічні та електромонтажні роботи.

У 2013 році ПрАТ «ХК «Київміськбуд» здало, а ТОВ «ПУЕЦ» прийняло на баланс багатоквартирний будинок, що розташований по АДРЕСА_2 .

17.08.2015 в кухні квартири АДРЕСА_3 на стояку ГВП лопнув шаровий кран, що спричинило затоплення квартири. Зазначені обставини підтверджується актом, який складений 18.08.2017 комісією в складі майстра, монтажника та позивача.

Згідно висновку комплексної судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-1-1-408.16, складеного 10.08.2016, першопричиною руйнування кульового крану, який слугував для сполучення гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_3 , з якої трапилось залиття 17.08.2015, стало перевищення моменту сили затягування різьбового з`єднання при виконанні монтажних робіт зі встановлення кульового крана, сітчатого фільтра та приєднувального патрубка з накидною гайкою до індивідуального приладу обліку витрат води (лічильника) на стояку гарячого водопостачання у приміщенні кухні досліджувальної квартири, про що свідчить характер виявлених тріщин. Шаровий кран (різьбова частина затяжного патрубка) міг лопнути внаслідок або за наслідками проведених монтажних робіт при його установці, що найбільш вірогідно, були проведені з недотриманням вимог технічної документації та вимог нормативно-правових актів, як от недопущення згинаючих зусиль, перекосів, не співвідносності елементів системи водопостачання трубопроводу і затяжного патрубка крану тощо. Монтажні роботи з влаштування редуктора тиску, розводки на змішувач, які проводилися працівником ТОВ «ПУЕЦ», на замовлення ОСОБА_3 , в приміщенні кухні його квартири АДРЕСА_3 , не могли призвести до пошкодження наданого шарового крану та стати причиною аварії, оскільки відсутнє жорстке різьбове з`єднання редуктора з кульовим краном: між кульовим краном та редуктором тиску існує два нежорстких з`єднання з накидними гайками, завдяки яким можливо повернути корпус водолічильника, в тому числі для зручності зчитування показників.

Згідно з ч. 2 ст. 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Оскільки роботи по установці сантехнічного обладнання в квартирі ОСОБА_3 виконувалися генпідрядником - ТОВ «БМК Тріада» на замовлення забудовника ПрАТ «ХК «Київміськбуд», суд першої інстанції, керуючись ч. 2 ст. 1172 ЦК України, дійшов висновку про покладення відповідальності за заподіяні ОСОБА_3 збитки на ПрАТ «ХК «Київміськбуд». Вказане рішення суду залишено без змін Постановою Київського апеляційного суду від 11.07.2018.

Відповідно до частин 3 і 4 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку у даній справі про наявність причинно-наслідкового зв`язку між залиттям квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1, яке відбулося з вини ПАТ «ХК «Київміськбуд», і саме останнє повинно нести відповідальність у повному обсязі за шкоду, завдану залиттям обох квартир, оскільки першопричиною руйнування кульового крану стало перевищення моменту сили затягування різьбового з`єднання при виконанні монтажних робіт в період будівництва будинку, що привели до його (кульового крану) аварійного руйнування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ст. 22 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі звітом №114/15 від 16.10.2015 року, складеним ФОП ОСОБА_5 , розмір матеріального збитку завданого позивачу складає 54 008,84 грн., з урахуванням витрат на оплату послуг експерта у суму 1 000,00 грн., ремонту духової шафи - 920,00 грн. та оплати робіт із злиття води зі стелі - 1 000,00 грн., разом сума понесених витрат становить 56 928,84 грн. (а.с. 12-22).

Колегія суддів погоджується з визначеним судом розміром матеріального збитку, оскільки такий розмір підтверджується належними доказами і не спростований в ході розгляду справи відповідачем.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди » судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю ) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Внаслідок залиття квартири позивач зазнав чимало переживань та страждань. ОСОБА_1 переїхав в нову квартиру у квітні 2015 року, а вже через 4 місяці її було пошкоджено, що підтверджено вищезазначеними висновками.

В ході розгляду справи доведена вина відповідача у залитті квартири позивача, а відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку про завдання позивачу також і моральної шкоди, стягнувши на його користь 8 000,00 грн., з розміром якої погоджується суд апеляційної інстанції.

Щодо застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, затоплення квартири позивача (час завдання шкоди) відбулося 17.08.2015. Із позовом до Дарницького районного суду м. Києва він звернувся 09.11.2015 (а.с. 2).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.11.2015 відкрито провадження у справі (а.с. 59).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Оскільки закон вимагає від особи, право якої порушено і потребує захисту, лише своєчасно, в межах позовної давності, звернутися із позовом до суду, і не пов`язує цей факт із необхідністю пред`явити вимогу відразу до належного відповідача, то суд дійшов правильного висновку про безпідставність заперечень з боку ПрАт «ХК Київсміськбуд» щодо пропуску позивачем позовної давності.

Застосування судом першої інстанції норм Закону України «Про житлово - комунальні послуги», на що вказує апелянт у своїй скарзі, не впливає на законність оскаржуваного рішення, так як окрім вказаних правових норм, судом застосовані норми ЦК України, які регулюють питання відшкодування майнової і моральної шкоди, завданих фізичній особі.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими та не впливають на законність та справедливість ухваленого судом рішення.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення. Порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також слід зазначити, що у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені позивачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Холдінгова компанія «Київміськбуд» - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдінгова компанія «Київміськбуд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 24 січня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді О.П. Коцюрба

А.С. Сержанюк