Провадження № 2/161/3853/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 грудня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Чигринюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості відновлювального ремонту,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що 21.05.2020 року на прохання ОСОБА_2 ним було надано в короткострокове користування належний йому транспортний засіб MERCEDES Sprinter 316, д.н.з. НОМЕР_1 (далі транспортний засіб), для вирішення останнім особистих питань. Того ж дня о 12 год. 10 хв. у м. Луцьку по пр-ту Перемоги, 5, сталася ДТП за участю транспортного засобу, яким на той момент керував відповідач та транспортного засобу BMW 530, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням третьої особи (далі ДТП). В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.08.2020 року у справі № 161/8474/20 була встановлена вина ОСОБА_2 у ДТП, яка сталася 21.05.2020 року о 12 год. 10 хв. у м. Луцьку по пр-ту Перемоги, 5. Так, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MERCEDES Sprinter 316, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована згідно страхового у страховій компанії, яка, в свою чергу, здійснювала страхове відшкодування власнику транспортного засобу BMW 530, н.з. НОМЕР_2 , за завдані внаслідок ДТП збитки. Із наведеного слідує, що відповідач, як винуватець ДТП, зобов`язаний відшкодувати йому матеріальні збитки, завдані ушкодженням належного йому транспортному засобу. 27.07.2020 року, на його замовлення, СОД ФОП ОСОБА_3 виготовлено звіт № 20/4075 про оцінку транспортного засобу MERCEDES Sprinter 316, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно якого вартість відновлювального (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) ремонту склала 162597,34 грн. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 162597,34 грн. матеріальної шкоди та судові витрати по справі, які складаються із витрат на правничу допомогу та судового збору.

До початку судового засідання від представника позивача на адресу суду надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 64).

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його особиста розписка, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 63), заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу MERCEDES Sprinter 316, д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 65-66).

Як вбачається із постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.08.2020 року, 21.05.2020 року о 12 год. 10 хв. у м. Луцьку по пр-ту Перемоги, 5, ОСОБА_2 керуючи автомобілем MERCEDES Sprinter 316, д.н.з. НОМЕР_1 , не пересвідчився в безпечності маневру та не надав переваги в русі автомобілю BMW 530, н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого допустив зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження із матеріальними збитками (а.с. 8).

Вищевказаною постановою від 18.08.2020 року, яка набрала законної сили та в силу положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України має преюдиційне значення при розгляді даної справи, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП, яка мала місце 21.05.2020 року о 12 год. 10 хв. у м. Луцьку по пр-ту Перемоги, 5, за участі транспортних засобів MERCEDES Sprinter 316, д.н.з. НОМЕР_1 , та BMW 530, н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналіз положень ст. ст. 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди, а позивачі повинні доводити лише наявність шкоди та її розмір.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 своїми винними діями, які виразилися у скоєнні ДТП, за наслідками якої належний ОСОБА_1 транспортний засіб MERCEDES Sprinter 316, д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження, завдав останньому матеріальні збитки.

Отже, між діями відповідача та фактом завдання позивачу матеріальної шкоди існує нерозривний причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

27.07.2020 року, на замовлення ОСОБА_1 , суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 виготовлено Звіт № 20/4075 про оцінку транспортного засобу Mercedes MERCEDES Sprinter 316, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно якого вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобілю склала 162597,34 грн. (а.с. 10-50).

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків)

Вищевказане узгоджується із правовим висновком, викладений у постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 02.12.2015 року в справі № 6-691цс15.

Із наведеного слідує, що відповідач зобов`язаний відшкодувати вартість відновлювального ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), яку позивачу необхідно витратити на відновлення транспортного засобу, в розмірі 162597,34 грн.

В свою чергу, будь-яких доказів відсутності своєї вини у завданні позивачу шкоди, відповідачем в ході судового розгляду не надано, а судом здобуто не було.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості відновлювального ремонту.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

За таких обставин, з відповідача на користь позивачки слід також стягнути судовий збір в розмірі 1626 грн.

На підставі ст.ст. 11, 15, 16, 22, 386, 1166, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості відновлювального ремонту задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 162597 (сто шістдесят дві тисячі п`ятсот дев`яносто сім) гривень 34 копійок вартості відновлювального ремонту.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 1626 (одна тисяча шістсот двадцять шість) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено 23 грудня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська