Справа № 158/204/20
Провадження № 2-з/0158/2/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

03 лютого 2020 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Поліщук С.В.

при секретарі Грубі М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову, яку обгрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить автомобіль марки «Volkswagen LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 , однак їй стало відомо, що 30.10.2019 року на підставі договору купівлі-продажу, вищевказаний автомобіль від її імені на підставі довіреності проданий ОСОБА_2 ОСОБА_3 . Оскільки вона будь-яких дій щодо його відчуження не вчиняла, а тому має намір звернутися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину. Вважає, що ОСОБА_3 може вчинити дії, спрямовані на переоформлення права власності на вказаний автомобіль на третіх осіб, або взагалі його відчужити, що в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, а тому просить суд накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягає передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет спору, суд вважає, що вимога позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане майно є обґрунтованою та приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153,260,261 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , шляхом заборони ОСОБА_3 , місце проживання якого: АДРЕСА_1 , розпоряджатися та користуватися (продавати, передавати іншим особам) вказаним майном.

Копію ухвали для виконання надіслати у Ківерцівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області, та для відома ОСОБА_1 .

Копію ухвали після її виконання надіслати ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ківерцівського районного суду С.В. Поліщук