ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/44/16-ц Номер провадження 22-ц/814/1740/20Головуючий у 1-й інстанції Загнійко А.В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Обідіної О.І., Хіль Л.М.,

секретаря Кальник А.М.,

за участі: представників : ВДВС - ОСОБА_1 , боржника - адвоката Пістряка М.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 16 червня 2020 року, прийнятої під головуванням судді Загнійко А.В. в смт. Котельва із складанням повного тексту ухвали 19 червня 2020 року

у справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лукмасла М.М. про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в передбаченому законом порядку,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 12.03.2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди, задоволено.

Вирішено спонукати ОСОБА_3 виконати умови мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , визнаної ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 29.07.2011 року, шляхом примусового стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 586 111,97 грн. Вказане рішення залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій.

07.06.2016 року постановою державного виконавця Котелевського РДВС відкрито виконавче провадження.

У вересні 2019 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лукмасло М.М. звернувся до районного суду із поданням про надання дозволу, шляхом звернення стягнення на земельну ділянку площею 1,1959 га, кадастровий номер: :30:002:2197 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, що рахується за боржником - ОСОБА_3 , але право власності на яку не зареєстровано в законному порядку, та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 16 червня 2020 року у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лукмасла М.М. відмовлено.

Ухвалу оскаржив Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким подання задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник боржника ОСОБА_3 - адвокат Пістряк М.С. вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою державного виконавця Котелевського РДВС Чорнорук О.М. від 07.06.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №51338006 по виконанню рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 12.03.2016 року щодо примусового стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 586 111,97 грн.

Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22.04.2019 року №3/409/19, ОСОБА_3 є власником земельних ділянок з такими кадастровими номерами: :30:002:0748 (площа 0,0491га); :30:002:0737 (площа 0,5185га); №:30:004:0742 (площа 0,1047 га); №:30:004:0743 (площа 0,1001 га); №:30:002:0883 (площа 1,0235 га); №:30:002:0882 (площа 0,1724 га); №:30:002:0644 (площа 0,1233 га); №:30:002:0645 (площа 0,5050 га).

Рішенням Котелевської селищної ради 32 позачергової сесії VІ скликання від 10.07.2012 року проведено об`єднання земельних ділянок площею 0,1724 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 1,0235 га цільове призначення для ведення особистого селянського господарства з адресою: АДРЕСА_1 . З наведених вище земельних ділянок створено одну нову площею 1,1959 га, кадастровий номер :30:002:2197, для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, але право власності на неї за ОСОБА_3 не зареєстровано.

Назва вулиці Радянська на підставі рішення восьмої позачергової сесії Котелевської селищної ради сьомого скликання від 17.02.2016 року перейменована на Об`їзну.

Постановою відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 11.07.2018 року описано та накладено арешт на майно боржника.

Відмовляючи у задоволенні подання, районний суд свою ухвалу мотивував тим, що державним виконавцем не надано суду докази про те, чи зверталось стягнення за рішенням суду чи виконавчим написом нотаріуса (по договорам іпотеки) на з 2 земельні ділянки площею 0,1724 га та 1,0235 га, які при їх об`єднанні утворили земельну ділянку площею 1,1959 га - кадастровий номер :30:002:2197, а також не надано доказів чи повідомлявся іпотекодержатель на день звернення до суду з клопотанням від 29.08.2019 року про те, що державний виконавець, в межах виконавчого провадження ВП №51338006, подав клопотання про звернення стягнення на належне боржнику майно, що в передбаченому законом порядку за ОСОБА_3 не зареєстровано.

Однак, колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

§ 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплює таке:

" Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом."

Однією з таких гарантій є встановлення розумного строку провадження, а отже, і розумного строку виконання рішення суду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 триває з 07.06.2016 року (чотири роки).

Вжитими державним виконавцем заходами, визначеними Законом України «Про виконавче провадження» будь-якого рухомого майна або коштів на рахунках боржника, відкритих в банківських установах, на які можна звернути стягнення, не виявлено.

Разом з тим, у ході примусового виконання рішення державним виконавцем було встановлено, що боржнику ОСОБА_3 належать земельна ділянка площею 1,0235 га має кадастровий номер - №:30:002:0883, та земельна ділянка площею 0,1724 га кадастровий номер - №:30:002:0882, які об`єднані в одну земельну ділянку площею 1,1959 га - кадастровий номер :30:002:2197, однак право власності на неї за ОСОБА_3 не зареєстровано.

Відповідно до ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Частиною 1 ст. 48 Закону «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Обгрунтовуючи подання, державний виконавець зазначав, що боржнику ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 1,1959 га - кадастровий номер :30:002:2197.

Дійсно, на вимогу державного виконавця відділ у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 22.04.2019 року №3/409/19 повідомив, щодо здійснення перереєстрації земельних ділянок, які є у власності ОСОБА_3 , що відповідно «Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій гр. ОСОБА_3 на території АДРЕСА_1 та згідно рішення Котелевської селищної ради 32 позачергової сесії VІ скликання від 10.07.2012 року проведено об`єднання земельних ділянок площею 0,1724 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 1,0235 га цільове призначення для ведення особистого селянського господарства з адресою: АДРЕСА_1 . З наведених вище земельних ділянок створено одну нову площею 1,1959 га, кадастровий номер :30:002:2197, для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, але право власності на неї за ОСОБА_3 не зареєстровано (Т.1, а.с.160-161).

Отже, достовірно встановлений факт належності боржнику земельної ділянки площею 1,1959 га, кадастровий номер :30:002:2197, хоча право власності залишилось не зареєстрованим.

Між тим, з наданих документів, зокрема, звіту про оцінку майна майнового комплексу бази обслуговування автотранспорту в АДРЕСА_1 ринковою вартістю одинадцять мільйонів чотириста двадцять п`ять тисяч сімсот десять гривень вбачається, що власником об`єкту оцінки є ОСОБА_3 ( т.3, а.с.200-216).

Встановлено, що вказаний майновий комплекс розміщений за адресою, що відповідає створеній земельній ділянці площею 1,1959 га, кадастровий номер :30:002:2197, для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, але право власності на неї за ОСОБА_3 не зареєстровано.

Передача вказаної земельної ділянки у власність боржника здійснена з дотриманням вимог ст.12,20 Земельного Кодексу України ( в редакції на час прийняття рішення).

Так, власнику належать правомочності щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правомочність володіння розуміється як передбачена законом (тобто юридично забезпечена) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс). Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання, а правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення.

Частина 2 ст.15,16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначає, що в відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З врахуванням наведеного у колегії суддів не виникають сумніви щодо належності земельної ділянки площею 1,1959 га, кадастровий номер :30:002:2197 боржнику ОСОБА_3 , яким не зареєстровані свої права на неї, а тому подання ВДВС підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що районний суд помилково вдався до аналізу статусу інших земельних ділянок, щодо яких не заявлено вимог у поданні.

Крім того, районний суд не дав оцінки доказам, наданим, як заявником, так і представником боржника про те, що за повідомленням АТ «Імексбанк» кредит, наданий ОСОБА_4 та забезпечений договорами іпотеки земельних ділянок, погашений у повному обсязі 23.07.2014р. ( т.4,а.с.10-11).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали районного суду з постановленням нової ухвали про задоволення подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лукмасла М.М. про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в передбаченому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) задовольнити.

Ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 16 червня 2020 року скасувати.

Надати дозвіл шляхом звернення стягнення на земельну ділянку площею 1,1959 га, кадастровий номер: :30:002:2197 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, що рахується за боржником - ОСОБА_3 , але право власності на яку не зареєстровано в законному порядку, та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: О. І. Обідіна

Л.М. Хіль

Повний текст постанови складено 06.08.2020 р.