Провадження № 22-ц/4808/1379/20
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів Мелінишин Г.П., Томин О.О.,

з участю секретаря Маслей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника начальника Івано-Франківського МВДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 28 жовтня 2020 року, в складі судді Пастернак І.А., у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Івано-Франківський МВ ДВС ГУ юстиції в Івано-Франківській області, заступник начальника відділу Люклян Олег Петрович, ВАТ «Пресмаш» на бездіяльність Івано-Франківського міського відділу ДВС та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою, у якій просив поновити строк для подання скарги на бездіяльність Івано-Франківського відділу ДВС, посадової особи відділу ДВС, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та просив визнати неправомірною бездіяльність Івано-Франківського відділу ДВС, скасувати постанову заступника начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Люкляна О.П. про закінчення виконавчого провадження від 01.03.2018 року ВП №49110751.

Вимоги скарги мотивував тим, що 17.09.2015 року судовим наказом Івано-Франківського міського суду у справі №344/13837/15-ц, стягнуто з ВАТ «Пресмаш» нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 6015,36 грн.

Івано-Франківським МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового наказу №344/13837/15-2, виданого 17.09.2015 року.

04 березня 2020 року заявник отримав лист Господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.2020 року про направлення оригіналу постанови ВДВС про закінчення виконавчого провадження від 01.03.2018 року та судовий наказ Івано-Франківського міського суду від 17.09.2015 року, з якого йому стало відомо, що виконавче провадження з примусового виконання судового наказу закінчено і безпідставно повернуто без виконання ще в березні 2018 року.

В порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» Івано-Франківським міським відділом державної виконавчої служби оскаржувана постанова йому не надсилалась, виконавче провадження не виконувалось, у зв`язку з чим порушено його права на відшкодування заробітної плати.

Згідно довідки ВАТ «Пресмаш» від 07.09.2017 року №267/09 заборгованість боржника по заробітній платі складає 33 872,26 грн. Таким чином, протягом трьох років, через бездіяльність Івано-Франківського МВ ДВС, судовий наказ не було виконано зовсім. Станом на час виконання виконавчого документа боржник здійснював виробничу та підприємницьку діяльність, однак через бездіяльність Івано-Франківського міського відділу ДВС, судовий наказ не виконано.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, поновлено строк для подання скарги на бездіяльність Івано-Франківського відділу ДВС, посадової особи відділу ДВС. Визнано неправомірною бездіяльність Івано-Франківського відділу ДВС та скасовано постанову заступника начальника відділу Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Люкляна Олега Петровича про закінчення виконавчого провадження від 01.03.2018 року ВП №49110751.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Івано-Франківський МВ ДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт вказав, що на виконанні у Івано-Франківському МВ ДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження №49110751 з виконання судового наказу №344/13837/15-ц від 17.09.2015 року про стягнення з ВАТ «Пресмаш» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 6015,26 грн.

01.03.2018 року заступником начальника відділу Люкляном О.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження керуючись п.8. ч.1. ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постановою Господарського суду від 09.02.2018 року боржника ВАТ «Пресмаш» визнано банкрутом.

Зазначає, що до моменту визнання боржника банкрутом на виконанні у відділі перебували 1892 виконавчі провадження, в ході виконання яких державним виконавцем описано та арештовано рухоме майно та банківські рахунки боржника та задоволено вимоги стягувачів, серед яких три на користь стягувача ОСОБА_1 з виконання судових наказів №344/3295/15-ц від 06.03.2015 року, №344/15695/14-ц від 23.10.2014 року, №344/8628/14-ц від 18.06.2014 року.

Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Отже необґрунтованими є висновки суду про порушення прав стягувача, з тих підстав що постанову про закінчення виконавчого провадження йому не направлено рекомендованим листом.

Просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що згідно довідки ВАТ «Пресмаш» №267/09 від 07.09.2017 року заборгованість по зарплаті станом на 6 вересня 0217 року становить 33872,26 грн. Крім того, безпідставними є посилання виконавчої служби про закінчення виконання виконавчих проваджень №47756542, №606821 та №45021522. Вважає, що ВАТ «Пресмаш» має можливість погасити заборгованість по його заробітній платі, але через бездіяльність МВ ДВС судовий наказ про стягнення заробітної плати не виконано.

Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду залишити без змін.

ВАТ «Пресмаш» подало відзив на апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду такою, що прийнята з порушення норм матеріального права при неповному з`ясуванні обставин справи.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05.10.2015 року по справі №909/1056/15 порушено банкрутство ВАТ «Пресмаш». Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ «Пресмаш», в тому числі загальна заборгованість по заробітній платі працівникам. ОСОБА_1 має заборгованість по заробітній платі в загальній сумі 33872,26 грн. Згідно затвердженого плану санації ВАТ «Пресмаш» передбачено виплата заборгованості по заробітній платі працівникам ВАТ «Пресмаш», в тому числі і ОСОБА_1 .

Зазначає, що спеціальні норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом» мають пріоритетне значення при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника.

Вважає, що державний виконавець правомірно виніс оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Представники Івано-Франківського МВДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та ВАТ «Пресмаш» у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судове рішення, згідно ст. 263 ЦПК України, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що доказів повноти вчинення виконавчих дій заступником начальника відділу Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Люкляном О.П. у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», не надано, тому дії щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є неправомірними, передчасними, у зв`язку із чим постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Судом встановлено, що 17.09.2015 року Івано-Франківським міським судом винесено судовий наказ у справі №344/13837/15-ц за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ВАТ «Пресмаш» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яким стягнуто з ВАТ «Пресмаш» на користь ОСОБА_1 , нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 6015,36 грн ( а.с.9).

26 жовтня 2015 року заступником начальника відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49110751 на підставі судового наказу №344/13837/15-ц, виданого 17.09.2015 року ( а.с.66).

Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2018 року ВАТ «Пресмаш» визнано банкрутом ( а.с. 50- 64).

01 березня 2018 року заступником начальника відділу Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Люкляном О.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні ВП №49110751 ( а.с.16).

Відповідно до супровідного листа Господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.2020 року №909/1056/15/3186/20, ОСОБА_1 направлено оригінал постанови про закінчення виконавчого провадження та оригінал виконавчого документа у справі №909/1056/15 про банкрутство ВАТ «Пресмаш».

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставі, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 статті 19 вказаного Закону передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Частиною 3 ст. 431 ЦПК України визначено, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами.

Пунктом 8 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 06.02.2018 року, чинної станом на час винесення постанови) передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

Відповідно до частини 5 зазначеної статті постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2018 року визнано банкрутом ВАТ «Пресмаш» ( а.с. 50- 64). У судовому засіданні господарського суду брала участь представник ОСОБА_1 за довіреністю від 04.11.15 року зареєстрованою в реєстрі за №3066 ОСОБА_2 .

Представник скаржника ОСОБА_2 22.02.2018 року подала на ім`я начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ заяву, в якій просила враховуючи постанову господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2018 року про визнання ВАТ «Пресмаш» банкрутом, вчинити всі необхідні дії щодо виконавчих проваджень (а.с. 49).

01.03.2018 року заступником начальника відділу Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Люкляном О.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні ВП №49110751 ( а.с.16) з дотримання норм закону, що діяв на дату прийняття постанови.

Відповідно до супровідного листа від 18.03.1018 року №В-4/7382 відділ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції направив господарському суду Івано-Франківської області постанови про закінчення виконавчого провадження та оригінали виконавчих документів в тому числі, судовий наказ №344/13837/15-ц від 17.09.2015 року та постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 46-48).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 цього Кодексу, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Отже, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Процесуальні строки можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку таких поважних причин, їх з`ясовують в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

ОСОБА_1 , звертаючись із скаргою на дії державного виконавця із пропуском встановленого законом строку, не навів причин, які можна було б визнати поважними, та не надав доказів, які свідчили б про наявність істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили протягом тривалого часу вчасне подання ним скарги.

Посилання заявника на те, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження йому не надіслана, не заслуговує на увагу, оскільки представник заявника ОСОБА_2 22.02.2018 року подала заяву, в якій просила вчинити всі необхідні дії щодо виконавчих проваджень, враховуючи постанову господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2018 року про визнання ВАТ «Пресмаш» банкрутом.

Державний виконавець закінчив виконавче провадження відповідно до вимог п.8 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», що діяла на час звернення представника заявника в ДВС, Гриців Д.Г. був обізнаний про те, що виконавче провадження має бути закінчено, оскільки його представник брав участь в судовому засіданні Господарського суду Івано-Франківської області 09.02.2018 року в якому ВАТ «Пресмаш» було визнано банкрутом.

Крім того, впродовж тривалого часу з відкриття виконавчого провадження 26.10.2015 року до 2020 року, заявник не проявив належної зацікавленості щодо ходу виконавчого провадження, не звертався до державного виконавця, не ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного процесуального строку на звернення з скаргою на бездіяльність органу державної виконавчої служби.

Статтею 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Таким чином, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання скарги на бездіяльність Івано-Франківського відділу ДВС відмовити, скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 374, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника начальника Івано-Франківського МВДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 28 жовтня 2020 року скасувати.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання скарги на бездіяльність Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби, посадової особи відділу ДВС та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Івано-Франківський МВ ДВС ГУ юстиції в Івано-Франківській області, заступник начальника відділу Люклян Олег Петрович, ВАТ «Пресмаш» на бездіяльність Івано-Франківського міського відділу ДВС та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2020 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин