Справа № 266/6240/20
Провадження № 2/263/3032/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Шатілова Л.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області про стягнення з Державного бюджету України спричиненої неправомірними діями правоохоронних органів України суми збитків та моральної шкоди, третя особа - Державна казначейська служба України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області про стягнення з Державного бюджету України спричиненої неправомірними діями правоохоронних органів України суми збитків та моральної шкоди, третя особа - Державна казначейська служба України.

Згідно розпорядження голови Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16.12.2020 року, на підставі ч. 3 ст. 41 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , передано до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у зв`язку із тим, що усі працюючи судді Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області заявили самовідвід у зазначеній цивільній справі.

Ознайомившись із позовною заявою, доданими до позову письмовими доказами, приходжу до висновку про необхідність заявлення самовідводу по зазначеній справі, з огляду на таке.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про відшкодування суми збитків та моральної шкоди, пов`язаних з незаконним кримінальним переслідуванням з боку службових і посадових осіб слідчих органів ГУНП в Донецькій області, прокуратури. Позивач вказує, що посадові особи на професійному рівні організували його травлю, скоїли відносно нього численні кримінальні правопорушення. Вважає, що посадові особи органів досудового слідства, прокуратури і судді створили організоване кримінальне угрупування під керівництвом прокурора ОСОБА_2 .

До зазначеного кримінального угрупування, а також вчиненні відносно нього незаконного кримінального переслідування, травлі, внаслідок чого позивач поніс значні збитки майнового характеру та моральну шкоду - позивач вважає причетними також і суддів Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Крім цього зазначає, що за його заявами, за період з 2015 року по 2020 рік, було відкрито 80 кримінальних проваджень, в тому числі відносно суддів Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно Коментарю до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «кожен має право на справедливий розгляд справи ….. незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та свобод….».

Як зазначено в рішенні Meћnariж v. Croatia (Межнаріч проти Хорватії), § 36; Wettstein v., Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), об`єктивний тест стосується переважно ієрархічних та інших зв`язків між суддею та іншими особами у справі, що об`єктивно обґрунтовує сумніви щодо неупередженості суду, оскільки він не відповідає вимогам Конвенції відповідно до результатів об`єктивного тесту. У зв`язку з цим, навіть прояви неупередженості мають значення, іншими словами, «правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись». Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так, кожний суддя стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості повинен відмовитись від розгляду справи (Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) [ВП], § 98).

У рішенні Ради суддів України № 36 від 12.05.2016 року роз`яснено, що в разі виникнення конфлікту інтересів, який може бути врегульований в процесуальний спосіб (відвід, самовідвід), суддя врегульовує його самостійно без повідомлення про таке Раду суддів України.

Враховуючи те, що позивач звертаючись до суду з позовними вимогами про відшкодування суми збитків та моральної шкоди, посилається, як на підставу завдання такої шкоди, в тому числі на професійну діяльність суддів Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_4, ОСОБА_5, з яким я тривалий час працювала в одному суді, а суддя ОСОБА_6 по теперішній час працює на посаді судді, та з яким я приймаю участь в колегіальному розгляді справ, маю професійні стосунки, з метою виключення будь-якого сумніву в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи з боку сторін чи інших осіб, що беруть участь у справі, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заявити про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області про стягнення з Державного бюджету України спричиненої неправомірними діями правоохоронних органів України суми збитків та моральної шкоди, третя особа - Державна казначейська служба України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Шатілова