справа № 197/992/18
провадження № 4-с/197/1/20
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 січня 2020 року смт. Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Охнач О.В.,

за участі:

секретаря судового засідання: Гетьманенко О.І.,

розглянувши у приміщенні суду скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення державного виконавця Широківського районного відділу державної виконавчої служби від 06.12.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Широківського районного суду Дніпропетровської області перебуває зазначена скарга, в якій скаржник (стягувач) просить суд:

-скасувати повідомлення державного виконавця Широківського районного відділу державної виконавчої служби Зеленюка Р.В. за № 12905 від 06.12.2019 року про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Широківським районним судом Дніпропетровської області 07.08.2019 року у справі № 197/992/18,

-зобов`язати особу, яка постановила оскаржуване рішення, прийняти до примусового провадження вищевказаний виконавчий лист.

Сторони виконавчого провадження, повідомлені про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили. Виклик також здійснено шляхом друку відповідного оголошення на сайті.

Від державного виконавця надійшли письмові заперечення з проханням проводити розгляд справи за його відсутності. Просить відмовити в задоволенні скарги.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Оскільки справа розглядається за відсутності учасників справи, то у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази, враховуючи обґрунтування скарги та письмові заперечення державного виконавця, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заочним рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області у справі № 197/992/18 (провадження № 2/197/407/19) позов задоволено.

На підставі винесеного рішення відповідно поданої заяви позивача-стягувача АТ Ідея Банк Широківським районним судом Дніпропетровської області 16.10.2019 року було видано по кожній вимозі окремо три виконавчі листи (по зверненню стягнення на заставлений автомобіль, по вилученню автомобіля, по стягненню судового збору).

Два з яких, а саме по вимозі вилучення та по вимозі про стягненню судового збору, підлягають примусовому стягненню.

Відповідно до третього виданого Широківським районним судом Дніпропетровської області виконавчого листа суд вирішив (присудив): «В рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" за кредитним договором № 910.74498, укладеним між ПАТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 в розмірі 137190,54 грн., яка складається з 0 грн.- основного боргу; 57798,88 грн. - простроченого боргу; 78718,27 грн. - прострочених процентів; 573,39 грн. - строкових процентів; 0 грн. - нарахованої комісії; 0 грн. - простроченої комісії; 0 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань; 0 грн. - віндикаційних витрат; 0 грн. - дебіторської заборгованості; 100 грн. - інших штрафних санкцій, звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль ВАЗ (Лада) 211040, 2010 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами)VIN- НОМЕР_1 , державний номерний знак/реєстраційний № НОМЕР_2 , шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ "Ідея Банк" будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ "Ідея Банк" усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримавати дублікати документів на транспортний засіб, отримавати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля тощо).».

Заочним рішенням визначено про звернення стягнення на предмет застави дослівно, як цього просив в позовних вимогах позивач-стягувач.

Суд в своєму рішенні наділив ПАТ «ІДЕЯ БАНК» усіма правами та повноваженнями на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримавати дублікати документів на транспортний засіб, отримавати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля тощо).

Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішень є:

-звернення стягнення на …, інше майно (майнові права), … боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

-інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно ст. 51 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно ч. 61 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна … здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Стаття 20 ч.ч. 6, 7 Закону України «Про заставу» встановлює, що:

- звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за

рішенням суду …;

- реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення,

провадиться державним виконавцем, … на підставі виконавчого листа суду … .

Стаття 21 ч. 1 Закону України «Про заставу» передбачає:

-реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, … .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, п. 2 ч. 1 якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Згідно повідомлення від 06.12.2019 року "Про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання», скаржнику АТ «Ідея Банк», Широківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі п.9 ч.4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження" було повернуто третій виконавчий лист у зв`язку з тим, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби через відсутність в резолютивній частині рішення зазначення як альтернативного способу реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів.

Отже, на підставі аналізу вищевикладених правових норм можна зробити висновок, що реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення,

провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів. Інший порядок реалізація заставленого майна Законом України «Про виконавче провадження» не передбачений, а визначається такий порядок саме цим законом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 березня 2013 року у справі № 6-10цс13.

Скаргу подано у строки, визначені ст. 449 ЦПК України.

Оскільки оскаржуване рішення було прийнято відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права заявника ним не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Додатково роз`яснюється, що у відповідності до ст. 271 ЦПК України (у разі необхідності):

1. За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

2. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

3. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» , у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Керуючись ст.ст. 449, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 03.02.2020 року.

СУДДЯ О.В.ОХНАЧ