Справа № 349/1765/18
Провадження № 2/349/1/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 січня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Лошак О. О.

з учасю секретарів судового засідання Сірко І.В., Мартиновської І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Букачівської селищної ради Рогатинського району Івано-Франківської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ,

про визнання права власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки, зобов`язання привести земельну ділянку в попередній стан,

учасники судового провадження:

представника позивача адвокат Падучак І.І.

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи адвокат Бакун А.Ю.

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) до Букачівської селищної ради з вимогами:

визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого (підсобного) селянського господарства, що розташована в с. Витань Рогатинського району Івано-Франківської області;

витребувати з володіння в Букачівської селищної ради на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого (підсобного) селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0003, що розташована с.Витань Рогатинського району Івано-Франківської області;

зобов`язати Букачівську селищну раду привести в попередній стан, придатний для використання за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського (підсобного) господарства земельну ділянку площею 0,60 га, що розташована в с. Витань Рогатинського району Івано-Франківської області.

В обгрунтування позову зазначено, що ОСОБА_5 належала на праві власності земельна ділянка площею 0,85 га в с. Витань Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі рішення Букачівської селищної ради народних депутатів від 30 грудня 1993 року. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і його спадщину прийняла дружина - ОСОБА_4 , однак не оформила своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 , яка склала заповіт на користь ОСОБА_1 , померла. ОСОБА_1 прийняла спадщину ОСОБА_4 та отримала свідоцтво про право на спадщину, яка складається з грошових вкладів, свідоцтво про право на спадщину, яка складається з житлового будинку з приналежними господарськими будівлями та спорудами. Рішенням Букачівської селищної ради ОСОБА_1 надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки, яка належала ОСОБА_5 . Під час складення цієї технічної документації з`ясувалося, що частина успадкованої нею земельної ділянки площею 0,71 га передана Букачівською селищною радою в оренду ОСОБА_2 .

Букачівська селищна рада подала до суду відзив на позовну заяву в якому не заперечила щодо позову з тієї підстави, що документом, який підтверджує право власності ОСОБА_5 на спірну земельну ділянку, є рішення Букачівської селищної ради народних депутатів від 30 грудня 1993 року.

ОСОБА_2 подав до суду пояснення щодо позову в яких заперечив проти позову повністю. Обґрунтував свої заперечення тим, що:

ОСОБА_1 не надала доказів відмови нотаріуса оформити її спадкові права на земельну ділянку, тому відсутність передумови для її звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку.

ОСОБА_5 не набув право власності на земельну ділянку площею 0,85 га, що розташована в с. Витань Рогатинського району Івано-Франківської області, оскільки рішення Букачівської селищної ради народних депутатів від 30 грудня1993 року не є рішенням органу місцевого самоврядування через те, що не містить інформації про скликання та сесію ради народних депутатів, містить дописки. У рішенні Букачівської селищної ради народних депутатів від 30 грудня 1993 року зазначено «надати план як тимчасовий документ», що вказує про намір передати у власність земельну ділянку, а не підтверджує факт такого передання. Відсутні відомості про складання технічної документації з визначення меж земельної ділянки в натурі, а також відсутнє погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами. ОСОБА_5 не видано державний акт на право приватної власності на землю всупереч вимогам пункту 3 Декрету КМУ від 26.12.1992 № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» на підтвердження факту набуття ним права власності на земельну ділянку.

У свідоцтвах про право на спадщину за заповітом від 23 серпня 2005 року та від 25 жовтня 2016 року мова йде про ОСОБА_6 , а не ОСОБА_5 . Доказів, що це одна й та ж особа позивач не надала.

Відповідно до ст. 56 ЗК України в редакції, чинній станом на 1993 рік, для ведення особистого підсобного господарства громадянам могло бути передано безплатно у власність земельні ділянки у розмірі не більше 0,6 га, тому відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,71 га.

Позивач не подала документи, які б підтверджували присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру та визначення її меж в натурі, що не дає можливості ідентифікувати земельну ділянку, право власності на яку вимагає за нею визнати позивач.

Позовна вимога про витребування земельної ділянки площею 0,71 га для ведення особистого (підсобного) селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0003, що розташована в с. Витань Рогатинського району Івано-Франківської області в Букачівської селищної ради не підлягає до задоволення, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0003 є комунальною власністю Букачівської селищної ради і таке право ніким не оскаржене, її площа становить 6,9292 га та перебуває в оренді в ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства. Позивач не надала доказів того, що земельна ділянка площею 0,71 га для ведення особистого (підсобного) селянського господарства знаходиться в межах земельної ділянки площею 6,9292 га з кадастровим номером :01:001:0003.

Позовна вимога про приведення земельної ділянки у попередній стан не підлягає до задоволення, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0003 має цільове призначення для ведення фермерського господарства, а не для особистого (підсобного) селянського господарства.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Букачівської селищної ради народних депутатів від 30 грудня 1993року за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 було вирішено передати йому у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га, в тому числі: 0,04 га подвір`я, 0,10 га саду, 0,71 га ріллі. В п. 2 цього рішення зазначено, що в зв`язку з тим, що немає можливості видати державний акт на право приватної власності, надати план як тимчасовий документ. В п. 4 цього рішення зазначено, що межі границь погоджені з усіма суміжними землекористувачами, але, враховуючи, що обмір земельної ділянки проведений без достатньої точності, при видачі державного акта в межах погоджених границь можливі незначні зміни загальної площі.

На звороті рішення Букачівської селищної ради народних депутатів від 30 грудня 1993 року є план земельної ділянки, що передається у власність ОСОБА_5 , згідно з яким від літ. А до літ. Б земельна ділянка межує з пасовищем, від літ. В до літ. Г - з земельною ділянкою ОСОБА_7 , від літ. Г до літ. А - з земельною ділянкою ОСОБА_8.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Букачівської селищної ради № 1034 від 26 жовтня 2016 року останнім постійним місцем проживання ОСОБА_6 було с. Витань АДРЕСА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_6 виконкомом Букачівської селищної ради не посвідчувався. На день смерті ОСОБА_6 разом з ним проживала дружина ОСОБА_4 .

Отже, за ст. 549 ЦК УРСР, чинною на момент відкриття спадщини ОСОБА_6 , де вказано, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, спадщину ОСОБА_6 прийняла ОСОБА_4

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20 грудня 2002 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії заповіту від 16 вересня 2002 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Букачівської селищної ради народних депутатів Швікун М., ОСОБА_4 все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 серпня 2005 року підтверджується, що ОСОБА_1 прийняла спадщину ОСОБА_4 та оформила свої спадкові права на грошові вклади з процентами, які належали ОСОБА_4 на підставі ощадних книжок, компенсаційного рахунку, та грошові вклади з процентами, які належали ОСОБА_4 як спадкоємцю ОСОБА_6 .

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 жовтня 2016 року ОСОБА_1 оформила свої спадкові права на житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані в АДРЕСА_2 , та належали ОСОБА_4 , як спадкоємцю ОСОБА_6 .

Відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що містяться в інформаційній довідці 71533556 від 27 жовтня 2016 року, підтверджується, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25 жовтня 2016 року є власником житлового будинку (літ. А) загальною площею 38,1 м2 та стайні (літ. Б.) загальною площею 33,9 м2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Державний нотаріус Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т. В. постановою від 15 грудня 2018 № 1913/02-31 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибну ділянку) та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Витань Рогатинського району Івано-Франківської області, у зв`язку з неподанням нею документів, що підтверджують право власності спадкодавця - ОСОБА_4 на майно.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Букачівської селищної ради № 348 від 30 липня 2017 року ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом користується земельною ділянкою площею 0,85 га, з них 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, 0,6 га - для ведення особистого селянського господарства. Це право належало ОСОБА_5 на підставі рішення сесії від 30 грудня 1993 року.

Рішенням від 28 липня 2017 року Букачівська селищна рада надала ОСОБА_1 дозвіл на розроблення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) і ведення особистого селянського господарства в с. Витань Рогатинського району Івано-Франківської області.

Згідно з ч. ч. 3-6 ст.17 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року (у редакції, чинній станом на 30 грудня 1993 року) громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї. Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для:

-ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу;

-ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу;

будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу.

Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, у тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Згідно з пунктом 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Згідно з висновком Верховного суду щодо застосування вищезазначеної норми права, викладеним в постанові від 24 жовтня 2018 у справі № 445/1466/15, право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право - державного акта на право власності на землю. Саме лише рішення органу місцевого самоврядування за відсутності правовстановлюючого документа (в якому, зокрема, вказуються і межі земельної ділянки) не є достатньою підставою для виникнення права власності на земельні ділянки. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на земельну ділянку.

Отже, ОСОБА_1 не належить право власності на земельну ділянки площею 0,6 га для ведення особистого (підсобного) селянського господарства, що розташована с. Витань Рогатинського району Івано-Франківської області, як спадкоємцю ОСОБА_4 , оскільки: ОСОБА_5 не набув у встановленому законом порядку цю земельну ділянки у власність (йому не видано державного акта на право приватної власності на землю, не встановлено меж цієї ділянки в натурі (на місцевості); у подальшому ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_1 не оформили правовстановлюючі документи на вищезазначену земельну ділянку.

Водночас ОСОБА_1 не позбавлена можливості у порядку, передбаченому чинним законодавством, звернутись до органу місцевого самоврядування із належними документами для передачі земельної ділянки їй у власність.

Зокрема, Велика Палата Верховного суду в постанові від 20 березня 2019 року, справа № 350/67/15-ц, зазначила, що якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 ЗК України).

Крім того, спадкоємець нерухомого майна у разі, якщо спадкодавцю належало право користування земельною ділянкою, вправі реалізувати своє право на безоплатне набуття у власність земельної ділянки у розмірах, встановлених ЗК України та у порядку, визначеному статтями 116, 118, 122 ЗК України.

Рішенням від 18 березня 2016 року Букачівська селищна рада надала ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 10,00 га в урочищі «під Чагровом» для ведення фермерського господарства.

Згідно з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства за адресою: Івано-Франківська обл., Рогатинський р-н , Букачівська селищна рада, с. Витань, урочище «Під Чагровом», зазначена земельна ділянка належить до комунальної власності, її площа становить 6,9292 га, з них - 6,8789 га ріллі, 0,0503 га чагарникова рослинність природного походження.

У висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 06 жовтня 2016 року № 90/41-16, складеного відділом Держгеокадастру у Рогатинському районі Івано-Франківської області, зазначено, що уся площа (6,9292 га) земельної ділянки відноситься до ріллі.

Рішенням від 11 грудня 2016 року Букачівська селищна рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_2 та передала йому в оренду земельну ділянку площею 6,9292 га в урочищі «Під Чагровим» з кадастровим номером :01:001:0003 для ведення фермерського господарства строком на 15 років.

01 лютого 2017 року між Букачівською селищною радою та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі для ведення фермерського господарства строком на 15 років, об`єктом якого є земельна ділянка площею 6,9292 га в урочищі «Під Чагровим» з кадастровим номером :01:001:0003.

ОСОБА_1 заявила вимогу про витребування в Букачівської селищної ради земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого (підсобного) селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0003, що розташована с. Витань Рогатинського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Частинами 1, 4 ст. 791 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»:

державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера;

кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Як встановлено судом земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0003 має площу 6,9292 га, а не 0,6 га та орендована ОСОБА_2 в Букачівської селищної ради Рогатинського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Такого об`єкта цивільних прав як земельна ділянка з площею 0,60 га та кадастровим номером :01:001:0003 не існує і відповідно не може бути витребуваним об`єкт, який не існує.

ОСОБА_1 окрім того, що не є власником земельної ділянки з площею 0,60 га, не заявила вимогу про визнання незаконними дій щодо формування земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0003, не оскаржила її державної реєстрації та передання в оренду, отже ОСОБА_2 є правомірним її володільцем, тому відсутні підстави як для її витребування в Букачівської селищної ради, так і в ОСОБА_2 , а також для приведення її в попередній стан.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Букачівської селищної ради Рогатинського району Івано-Франківської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки, зобов`язання привести земельну ділянку в попередній стан відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судовогорішення.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Букачівська селищна рада, місцезнаходження: вул.Чорновола,26, смт.Букачівці Рогатинського району Івано-Франківської області, .

Третя особа - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 03 лютого 2020 року.

Суддя О. О. Лошак