22-ц/804/292/20
265/6037/15-ц

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

за участі секретаря Сікори М.М.

сторони:

заявник ОСОБА_1 , діючий в інтересах ОСОБА_2 ;

заінтересовані особи:

- Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області;

- Буровцева Надія Іванівна;

- ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2019 року, постановлену у складі судді Мельник І.Г., -

в с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_1 , діючий в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача у виконавчих провадження №54345497, №54345073, №54344945, відкритих на підставі виконавчого листа №265/6037/15-ц, виданого 14 лютого 2017 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області, з ПАТ «Дельта Банк» на громадянку ОСОБА_5 .

Заява обґрунтована тим, що 23 вересня 2016 року рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області були частково задоволені позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 12 січня 2017 року, з урахуванням внесених виправлень ухвалою апеляційного суду від 02 лютого 2017 року, рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2016 року було скасовано. Позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №477/нд-07-07 від 12 липня 2007 року задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 477/нд-07-07 від 12 липня 2007 року в сумі 55 646 грн. 29 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 477/нд-07-07 від 12 липня 2007 року в сумі 383 379 грн. 62 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 477/нд-07-07 від 12 липня 2007 року в сумі 383 379 грн. 62 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 липня 2019 року рішення Апеляційного суду Донецької області від 12 січня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» комісії скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення комісії у сумі 4 846 грн. 58 коп., а також в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 комісії у розмірі 2 302 грн. 31 коп. В іншій частині рішення Апеляційного суду Донецької області від 12 січня 2017 року залишено без змін.

02 жовтня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінмарк» було укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, а також договір про купівлю-продаж майнових прав. 30 жовтня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк» та ОСОБА_5 було укладено договір про купівлю-продаж майнових прав, та відступлення права вимоги за договорами поруки.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2019 року у задоволенні вищезазначеної заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесії), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. З урахуванням наданих з боку заявника ОСОБА_2 копій документів, вбачається, що ОСОБА_5 не є правонаступником ПАТ «Дельта Банк», тому не має права бути стороною виконавчого провадження.

Надходження апеляційної скарги до апеляційної інстанції та її короткий зміст

06 грудня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшла цивільна справа з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2019 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 грудня 2019 року визначено склад колегії суддів: Гаврилова Г.Л. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Пономарьова О.М.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 , поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2020 року визначено склад колегії суддів: Мироненко І.П. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Пономарьова О.М.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2019 року та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування вказує на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам заяви, які підтверджені копіями відповідних доказів. Дійшовши висновку, що ОСОБА_5 не є правонаступником ПАТ «Дельта Банк», суд фактично визнає правонаступником банку ТОВ «Фінансову Компанію «Фінмарк», але не замінює останньою правонаступника стягувача у виконавчих провадженнях. Вважає цей висновок таким, що не відповідає реальним обставинам справи.

Аргументи учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направили, що за положеннями ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

2.Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник Лівобережного ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду не надали.

З огляду на викладене та вимог ст.ст.371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за їх відсутності.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2016 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 439 025,92 грн. В іншій частині рішення відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 12 січня 2017 року, з урахуванням внесених виправлень ухвалою апеляційного суду від 02 лютого 2017 року, апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2016 року скасовано. Позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №477/нд-07-07 від 12 липня 2007 року задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 477/нд-07-07 від 12 липня 2007 року в сумі 55 646 грн. 29 коп., з яких 21 563 грн. заборгованість за кредитом, 29 236 грн. 71 коп. заборгованість по сплаті відсотків, 4846 грн. 58 коп. заборгованість по сплаті комісії. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 477/нд-07-07 від 12 липня 2007 року в сумі 383 379 грн. 62 коп., з яких 361 901 грн. 66 коп. заборгованість за кредитом, 19 175 грн. 65 коп. заборгованість по сплаті відсотків, 2302 грн. 31 коп. заборгованість по сплаті комісії. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 477/нд-07-07 від 12 липня 2007 року в сумі 383 379 грн. 62 коп., з яких 361 901 грн. 66 коп. заборгованість за кредитом, 19 175 грн. 65 коп. заборгованість по сплаті відсотків, 2302 грн. 31 коп. заборгованість по сплаті комісії. Вирішено питання щодо судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 липня 2019 року за касаційною скаргою ОСОБА_3 рішення Апеляційного суду Донецької області від 12 січня 2017 року в частині стягнення комісії скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення комісії у сумі 4846 грн. 58 коп., а також в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 комісії у розмірі 2302 грн. 31 коп. відмовлено. В іншій частині рішення Апеляційного суду Донецької області від 12 січня 2017 року залишено без змін.

З копій документів, наданих заявником, вбачається, що постановами старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області від 20 липня 2017 року були відкриті виконавчі провадження № 54345497, № 54345073, № 54344945 по примусовому виконанню виконавчого листа № 265/6037/15-ц від 14 лютого 2017 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором.

02 жовтня 2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ Фінансова компанія «Фінмарк» було укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором.

02 жовтня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» (продавець) та ТОВ Фінансова компанія «Фінмарк» (покупець) було укладено договір №821/К про купівлю-продаж майнових прав. Згідно цього договору покупець приймає у власність майнові права, зокрема, право вимоги до боржників, майнових та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах наведених у додатку №1 до цього договору.

31 жовтня 2018 року між ТОВ Фінансова компанія «Фінмарк» (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) було укладено договір № 540/03-18-К про купівлю-продаж майнових прав. Згідно цього договору покупець приймає у власність майнові права, зокрема, право вимоги до боржників, майнових та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах наведених у додатку №1 до цього договору.

31 жовтня 2018 року між ТОВ Фінансова компанія «Фінмарк» (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) були укладені договори відступлення права вимоги за договорами поруки. За умовами цих договорів первісний кредитор передає (відступає) право вимоги за договорами поруки №477/нд-07-07/РІ, №447/нд-07-07/Р2 від 12 липня 2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами, укладених у відношенні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відповідно.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника та кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вказано, що фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи кілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язанні з наданням фінансових послуг, у випадках прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язанні з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та віднесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця ПАТ «Дельта Банк» спочатку на ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк», який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, а потім на фізичну особу ОСОБА_5 , яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч.3 ст.512 та ст.1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор банк або інша фінансова установа.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного суду від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16) та 31 жовтня 2018 року (справа № 465/646/11).

Саме на це звертав увагу Верховний Суд у своїй постанові від 10 липня 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про заміну сторони виконавчого провадження.

Крім того, представник сторони боржника ОСОБА_2 , звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача правонаступником, не надав будь-яких документів які б уповноважували його діяти в інтересах самої ОСОБА_5 , а долучені до заяви документи не є належним чином посвідченими, у заяві не зазначено про наявність у заявника оригіналів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 , оскільки остання не набула прав кредитора.

Виходячи з положень ч.1 ст.13 ЦПК України у суду першої інстанції не було підстав для вирішення питання про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк», оскільки таких вимог у цій справі не заявлялось.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпункту «в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2020 року.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: С.А. Зайцева

О.М. Пономарьова