ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м.Херсон

Номер справи: 658/5063/18

Номер провадження: 22-ц/819/58/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Шибінської А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Терещенко О.Є. від 02 серпня 2019 року (від 05 серпня 2019 року - з урахуванням ухвали про виправлення описки) у справі за позовом ОСОБА_1 до Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області про визнання права на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 , яка постійно проживала в АДРЕСА_2

На день смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки (паю) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах в землях КПС «Куйбишева» Каховського району Херсонської області, що підтверджується довідкою, виданою Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області.

Позивачка зазначила, що спадщину після смерті матері вона прийняла шляхом фактичного володіння спадковим майном та в неї на зберіганні знаходилась ощадна книжка матері. Інших спадкоємців, передбачених ст. 529 ЦК України (1963 року), які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає.

При цьому, ОСОБА_1 вказала, що звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини після смерті матері, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_2 за життя не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Проте, позивачка наголосила, що право на земельну частку (пай) її мати мала згідно списку, який видавався до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Куйбишева, в якому остання записана під №15, що підтверджується довідкоювідділу у Каховському районі Міськрайонного управління у Каховському районі та м. Новій Каховці Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.

На підставі викладеного, позивач просить визнати за нею право на земельну ділянку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах в землях КПС «Куйбишева» Каховського району Херсонської області.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 02 серпня 2019 року (від 05 серпня 2019 року - з урахуванням ухвали про виправлення описки) в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області про визнання права на земельну ділянку - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та адвокат Вознюк Г.М., яка діє в її інтересах, підтримали апеляційну скаргу та пояснили, що спадкодавець ОСОБА_2 - мати позивачки набула право на земельну ділянку (пай), оскільки є в списках до Державного акту на колективну власність на землю. Факт прийняття спадку підтверджується наявністю у позивачки ощадної книжки спадкодавця. Просять задовольнити апеляційну скаргу та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Представник Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з п.1 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Спадщина після померлої ОСОБА_2 відкрилася до набрання чинності новим ЦК України, тому до спірних правовідносин має застосовуватися ЦК Української РСР 1963 року. Окрім того, до спірних правовідносин має застосовуватися Земельний кодекс України від 1990 року.

Згідно ч. 1 ст. 524, ст. 525 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 526 ЦК УРСР 1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно абз.1,4 п.123, п. 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої Наказом Міністерство Юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. № 45/5 (яка була чинна на час відкриття спадщини), свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках передбачених частиною III статті 549, частиною II статті 551 Цивільного кодексу УРСР (1540-06 ), не раніше зазначених строків. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Відповідно до абз. 1 ст. 17 ЗК України 1990 року передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Згідно ст.ст. 22, 23 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування, задоволенню не підлягає.

Такого висновку суд першої інстанції дійшов обґрунтовано.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.06.1964 року ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Любима Павлівка Каховського району Херсонської області, її матір`ю є ОСОБА_2 (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01.12.1993 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Любима Павлівка Каховського району Херсонської області (а.с. 3).

Відповідно до довідки № 734 від 09 жовтня 2018 року, виданої Тавричанською сільською радою Каховського району Херсонської області ОСОБА_2 за життя була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 та на момент смерті проживала одна (а.с. 3).

Згідно копії листа № 750/86-18 від 02.10.2018 року відділу у Каховському районі Міськрайонного управління у Каховському районі та м. Новій Каховці Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, адресованого ОСОБА_1 , останню повідомлено, що у списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Куйбишева ОСОБА_2 записана за № 15 та згідно розпорядження № 68 від 15.02.1999 року розмір земельної частки (паю) по КСП ім. Куйбишева складає 5,75 умовних кадастрових гектар вартістю 36305 грн (а.с. 6).

Листом № 1861/86-18 від 23.10.2018 року відділом у Каховському районі Міськрайонного управління у Каховському районі та м. Новій Каховці Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області повідомлено ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Куйбишева не отримувала (а.с. 7).

Постановою від 05.12.2018 року державного нотаріуса Каховської районної державної нотаріальної контори Херсонської області Заремба С.А., спадкоємцю ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну частку (пай) в КСП ім. Куйбишева, що знаходиться в Каховському районі Херсонської області та складає 5,75 в умовних кадастрових гектарах, на підставі того, що ОСОБА_1 не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений строк та не надано відповідних доказів прийняття спадщини; ОСОБА_1 не надано сертифікат про право спадкодавця на земельну частку (пай) (а.с. 9-10).

З відповіді № 688/01-16 від 12 липня 2019 року державного нотаріуса Каховської районної державної нотаріальної контори Херсонської області Заремба С.А. вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися (а.с. 43).

Відповідно до копії державного акту на право постійного користування землею серії ХС-ХII від 14.01.1994 року, рішенням Дудчинської сільської Ради народних депутатів Каховського району Херсонської області від 14.01.1994 року № 16 колективному сільськогосподарському підприємству ім. Куйбишева надано у постійне користування для сільськогосподарського використання землі 846,8 га в межах згідно з планом землекористування (а.с. 29-32).

Право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта, та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 625/82/17-ц.

Згідно роз`яснень у п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Таким чином, право на частку (пай) мають члени КСП згідно доданого до державного акту на право колективної власності на землю списку. З матеріалів справи вбачається, що списки осіб, які мають право на отримання сертифікату на землю готувались в 1993 році - за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Статусу додатка до державного акту ці списки набули в день видачі державного акту на колективну власність на землю 14.01.1994 року.

Отже, державний акт виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_2 та на момент його затвердження з додатками (списками), ОСОБА_2 не мала право-дієздатності і не могла набувати права на земельну ділянку, таке право виникло у членів КСП після смерті спадкодавця позивача. Окрім того, в матеріалах справи відсутні відомості чи була ОСОБА_2 членом КСП.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, саме по собі включення ОСОБА_2 до списків, доданих до державного акту на землю КСП ім. Куйбишева не є підставою для задоволення позовних вимог. Позивачем не доведено, що на момент смерті у ОСОБА_2 виникло право на земельну ділянку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах в землях КПС «Куйбишева» Каховського району Херсонської області та вказане майно (право) ввійшло до спадкової маси спадкодавця ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування.

Доводи апеляційної скарги про включення спадкодавця позивача до списків, доданих до державного акту на постійне користування землею КСП ім. Куйбишева та посилання ОСОБА_1 на прийняття нею спадщини, - висновки суду не спростовують та не приймаються до уваги з підстав, наведених вище, оскільки не доведено, що на момент відкриття спадщини право на пай виникло у спадкодавця ОСОБА_2 .

Інші посилання скаржника позбавлені правового обґрунтування та не підтверджені належними і допустимими доказами.

На підставі викладеного,суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування або зміни, - немає.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 02 серпня 2019 року (від 05 серпня 2019 року - з урахуванням ухвали про виправлення описки), - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 03 лютого 2020 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова