Справа № 159/6419/19
Провадження № 2/159/172/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження (письмового) в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом підприємства теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

Позивач 14.11.19 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути на його користь з відповідача 5 099 грн, 51 коп. заборгованості по оплаті за надані житлово - комунальні послуги, що виникла за станом на 01.11.19 р. за період з жовтня 2018 р. по жовтень 2019 р. включно, судові витрати у справі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він надає послуги з теплопостачання у кв. АДРЕСА_1 , співвласником якої є відповідач. Покликаючись на п. 2 ч. 1, ст. ст. 5, 7, 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», ч. 1 п. 30 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), затверджених постановою КМ України № 630 від 21.07.05 р., ст. 526 ЦК України, зазначає, що нарахування за послуги з централізованого опалення квартири відповідача провадилось за показами теплового лічильника, встановленого у житловому будинку АДРЕСА_1 в опалювальний період - з вартості 1 Гкал пропорційно опалювальній площі приміщення - 27, 0 кв. м. (п. 12 Правил). Однак відповідач свої зобов`язання по оплаті за житлово - комунальних послуг належно не виконав і за станом на 01.11.19 р. виникла заборгованість в сумі 5 099 грн, 51 коп. за період з жовтня 2018 р. по жовтень 2019 р. включно. Відповідач не реагує на його неодноразові нагадування про необхідність погашення боргу. Зазначає, що несвоєчасні розрахунки споживачів за теплову енергію призводять до неможливості оплати ним як держпідприємством за спожиті обсяги енергоресурсів /газ, електроенергію/, податків до бюджету, що ставить під загрозу нормальну його діяльність по наданню якісних послуг споживачам; може спричинити надзвичайно кризову ситуацію в життєдіяльності м. Ковеля Волинської області. 23.09.19 р. він звернувся до Ковельського міськрайсуду Волинської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5 023 грн, 87 коп., за якою 15.10.19 р. у справі № 159/5 525/19 було видано судовий наказ про стягнення такої заборгованості та судових витрат в сумі 192 грн, 10 коп.. Однак за заявою відповідача як боржника у вказаній вище справі 31.10.19 р. у справі № 159/5 525/19 Ковельським міськрайсудом Волинської області було постановлено ухвалу про скасування такого судового наказу. Просить позов задовольнити.

Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 06.12.19 р..

Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем було отримано під розпис 14.12.19 р..

28.12.19 р. до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому останній зазначив про невизнання позову у повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що він не є стороною договору та не має зобов`язань перед позивачем. Покликаючись на ст. 509, ч. 1 ст. 510, ст. 526, ч. 2 ст. 527, ч. 1 ст. 901, ч. ч. 1, 2 ст. 14, 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України, судову практику, ч. 1 ст. 162 ЖК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», зазначає, що між сторонами договір не укладався. Покликаючись на ст. 360 ЦК України, зазначає, що він є співвласником вказаної вище квартири, заг. площа якої 54 м. кв.. Покликаючись на ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 316, ст. 328, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, зазначає, що він не має відповідати за позовом. Просить у задоволенні позову відмовити.

Копію відзиву на позовну заяву відповідачем надіслано позивачеві.

За станом на 10.01.20 р. позивач відповіді на відзив на позовну заяву до суду не надав.

Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до змісту ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, зокрема, здавати в оренду, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово - комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» обов"язок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживач зобов`язаний оплатити житлово - комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Факт відсутності договору про надання житлово - комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначена правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 05.04.17 р. у справі № 212/4 917/15 - ц.

Також відповідно до ст. ст. 150, 156 ЖК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», ч. 1 п. 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» до житлово - комунальних (комунальних) послуг належать централізоване постачання гарячої води та централізоване опалення.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Правил плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо договором не встановлено інший строк. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідачеві на праві приватної спільної власності належить вказана вище квартира, що визнає і сам відповідач у своєму відзиві на позовну заяву. Ця обставина стверджується також і копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з розрахункового листа по абоненту - відповідачеві, останній проживає за вказаною вище адресою та з даних про встановлення тарифів ПТМ «Ковельтепло», заборгованість відповідача перед позивачем за спірний період, дійсно, склала 5 099 грн, 51 коп..

Нарахування боргу позивачем проведено за затвердженими тарифами з урахуванням площі квартири та кількості мешканців.

Відповідно до вимог ст. 162 ЖК України, власник житла повинен оплачувати житлово - комунальні послуги.

Доводи відповідача у тій їх частині, що між сторонами не укладено відповідного договору та не лише він є власником спірної квартири, на увагу суду не заслуговують та доводів позивача не спростовують.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач подав суду докази, що підтверджують існування між сторонами зобов`язальних правовідносин, що фактично склались, по наданню позивачеві зазначених позивачем послуг, та докази несплати відповідачем за отримані послуги у спірному періоді.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі в сумі у повному обсязі, з врахуванням того, що за ухвалою судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 31.10.19 р. у справі за заявою ПТМ «Ковельтепло» про видачу судового наказу про стягнення із відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що подавалась до суду позивачем із сплатою судового збору, та у видачі якого було відмовлено.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 137, 141, 209, 280, 281, 223, 263 - 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 150, 156 ЖК України, ст. ст. 509, 526 ЦК України, ст. ст. 16, 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , на користь підприємства теплових мереж «Ковельтепло» (45006, м. Ковель, вул. Володимирська, 97 - А, р/р № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» м. Ковель, МФО 303398, ) заборгованість за надані послуги що виникла за станом на 01.11.19 р. за період з жовтня 2018 р. по жовтень 2019 р. включно в сумі 5 099 (п`ять тисяч дев`яносто дев`ять) грн, 51 коп., а також судові витрати у справі в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн, а всього 7 020 (сім тисяч двадцять) грн, 51 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - підприємство теплових мереж «Ковельтепло», юридична адреса: 45006, м. Ковель Волинської області, вул. Володимирська, 97 «а», ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

представник відповідача - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Головуючий:І. М. Логвинюк