Справа № 464/4212/19
пр.№ 2/464/255/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2020 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Рудакова І. П.,

за участю секретаря судового засідання Захарчук О. Ю.,

справа № 464/4212/19,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 не з`явилась,

відповідач ОСОБА_2 не з`явився,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку із продовженням навчання,

за участю представників учасників справи: представник відповідача ОСОБА_3 з`явилась,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з останнього аліменти у зв`язку із продовження навчання на користь позивача у розмірі ј розміру від частки від заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 01 жовтня 2018 року і до закінчення навчання. В обґрунтування позову покликається на те, що є дочкою відповідача. З 01.10.2018 вступила до економічного факультету Західнопоморського технологічного університету в Щецінє Республіка Польща, денна форма навчання. У зв`язку із понесенням значних витрат на навчання, проживання, проїзд та купівлю підручників потребує матеріальної підтримки та допомоги від батьків. Враховуючи, що коштів на навчання не достатньо, не працює, оскільки навчається на денні формі, враховуючи можливість відповідача надати матеріальну допомогу, просить у відповідності до ст. ст. 199 СК України задовольнити позов.

05 листопада 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, який містить заперечення на позов. Покликається на аргументи, що у відповідача відсутня матеріальна можливість надання допомоги у зв`язку із навчання дочки, адже не має постійного заробітку, проживає із матір`ю та надає їй матеріальну допомогу, відсутнє житла на праві власності. Наявність документів на іноземній мові, що є порушення ст. 9 ЦПК України. Зазначає про наявність сумніву щодо подання позову саме позивачкою, адже підпис на поданих до суду документах не співпадає із підписам, що міститься у копії паспорта позивачки. Подані суду докази не завірені належним чином. Всі ці обставини є підставою для відмови у позові.

09 серпня 2019 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків з метою дотримання ч. 5 ст. 95 ЦПК України (відповідність копій письмових доказів оригіналам), які у подальшому унесені.

10 вересня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову з підстав викладених у відзиві. Просить у ньому відмовити.

У позовній заяві позивачка просить суд слухати справу у її відсутності, а тому з урахування думки представника позивача, суд вважає за можливе провести засідання у відсутності осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд установив, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , шлюб між якими розірвано, що підтверджено копіями свідоцтв про народження, зміну імені та розірвання шлюбу /арк. спр. 6-8/.

Позивачка наводить дані про навчання на економічному факультеті Західнопоморського технологічного університету в Щецінє Республіка Польща, які викликали між сторонами правовідносини, що стосуються обов`язку батьків утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, які регулюються главою 16 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч. 1 ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Аналіз вказаних норм дає підставу для висновку, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, ч. ч. 1, 2 ст. 9 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство в судах проводиться українською мовою. Суд забезпечують рівність учасників судового процесу за мовною ознакою.

Згідно з ст. 12 цього Кодексу що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Повертаючись до матеріалів справи, суд відмічає, позивачем подано до суду документи, що підтверджують її аргументи навчання та здійснення плати за нього в університеті Республіка Польща, які викладені польською мовою. Переклад вказаних доказів на українську мову протягом усього часу розгляду справи суду не подано /арк. спр. 10-17/.

Таким чином, суд прийшов переконання, оскільки зміст зазначених документів невідомий, адже відсутній переклад на українську мову, а відтак така обставина унеможливлює суд забезпечити принцип рівності учасників судового процесу щодо реалізації обов`язку доказування і подання доказів у відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, а тому аргументи позивача про надання матеріальної допомоги дочці, яка продовжує навчання не підтверджено доказами згідно з ст. ст. 76-79 ЦПК України.

Суд приймає аргументи сторони відповідача із встановлених обставин.

Разом із тим, суд відхиляє аргументи сторони відповідача про відсутність можливості надання матеріальної допомоги, оскільки такий не працює, здійснює догляд за матір`ю та відсутнє майна на праві власності, адже такі обставини жодним чином не впливають на виконання обов`язку батька утримувати дитину, яка прожовує навчання.

Суд критично оцінює покликання сторони відповідача на подання копії доказів, які належним чином не завірені, адже такі недоліки були усунені позивачем на виконання ухвали суду від 09 серпня 2019 року.

Суд не приймає аргументи сторони відповідача щодо наявності сумніву підписання та подання позовної заяви позивачем ОСОБА_1 , шляхом візуального порівняння стороною відповідача підписів позивачки, адже такі не підтверджено будь-якими даними.

Враховуючи встановлені обставини, суд відхиляє аргументи позивача про наявність підстав для стягнення матеріальної дорогими на дитину, яка продовжує навчання, адже така обставина не підтверджена будь-якими доказами, а тому суд прийшов висновку, що в позові необхідно відмовити.

Будь-яких інших фактичних даних та підтвердження їх доказами, що має значення для правильного вирішення справи, суд не встановив.

У відповідності до ч. ч. 1, 7 ст. 140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 76-81, 259, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку із продовженням навчання - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКППФО НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 04 січня 2020 року.

Суддя І. П. Рудаков