Провадження № 22-ц/4808/1317/20
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю: представника Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Чекайла В.М., представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська, за апеляційною скаргою представника Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене головуючим суддею Татаріновою О.А. 06 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до містобудівних умов та обмеження для проектування об`єкта будівництва від 06.03.2019 за № 29-31.2.1-01 та повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ІФ72 ОСОБА_1 є замовником будівництва торгово-офісного будинку на АДРЕСА_1 . Фінансовим управлінням було підготовлено проект договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста з додатком та з пропозицією про укладення договору № 346/16.5-15/35в і направлено замовнику будівництва для підписання. Однак договір підписаний не був. Позивач вважає, що відповідач зобов`язана укласти даний договір, оскільки він містить всі реквізити та істотні умови, необхідні для договорів такого виду, інші домовленості сторін щодо укладення договору та його умов відсутні.

Просив постановити рішення, яким визнати укладеним договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Івано-Франківська в редакції фінансового управління.

Рішенням Івано-Франківського міського суду 06 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт з посиланням на ч. 1 ст. 58 Конституції України та рішення № 3-рп/2001 від 05.04.2001 КСУ зазначив, що до спірних правовідносин мають застосовуватись тільки ті нормативні акти, які були чинними на момент їх виникнення. Апелянт вказав, що з урахуванням ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (яка діяла на момент спірних правовідносин) замовник будівництва зобов`язаний укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста з моменту наміру забудови земельної ділянки. Відповідач отримала містобудівні умови та обмеження на проектування об`єкта будівництва від 06.03.2018 за №29-31.2.1-01 «торгово-офісний будинок на вул. Є. Коновальця у м. Івано-Франківську», чим підтвердила свій намір забудови земельної ділянки. 20.12.2018 замовник будівництва зареєструвала повідомлення про початок виконання будівельних робіт. При цьому на лист щодо необхідності укладення договору від 10.07.2018 та пропозицію укладення договору від 13.09.2019 відповідач не відреагувала. Івано-Франківською міською радою прийнято Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інфраструктури міста», яким визначено порядок залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі. Даний порядок ніким не оскаржено та він відповідає вимогам законодавства, яке діяло на момент спірних правовідносин. Апелянт вказав, що Івано-Франківська міська рада встановила, що договір про пайову участь з попереднім розрахунком розміру укладається з моменту видачі містобудівних умов та обмежень. На думку позивача, замовники будівництва, отримавши вказані документи, погодились на укладення договору про пайову участь. Таким чином, позивач звернувся до ОСОБА_1 , як замовника будівництва, з пропозицією укласти договір, надавши два примірники проекту такого договору з додатковим розрахунком розміру пайової участі. Вказаний проект договору містить всі істотні умови, передбачені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

У поданому відзиві ОСОБА_1 вказала, що з 01.01.2020 набули чинності норми ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким скасовано ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Таким чином, з 01.01.2020 у замовника будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Таку правову позицію також викладено Верховним Судом у справі №904/4442/19 від 30.09.2020. Відповідач зазначила, що розмір пайового внеску складає 4 відсотки від загальної кошторисної вартості нежитлових споруд. Враховуючи вказане, вона звернулася до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з заявою про надання розрахунку розміру пайового внеску. Вказаний розрахунок не був наданий в термін, визначений Законом, а тому відповідач самостійно розрахувала розмір пайового внеску та сплатила його на спеціальний рахунок міського бюджету. Вважає посилання апелянта на порушення судом приписів ст. 58 Конституції України безпідставними, оскільки ч. 3 ст. 5 ЦК України передбачено, якщо акт цивільного законодавства, що регулював цивільні відносини, втратив чинність, новий акт застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Просить оскаржене рішення залишити без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги заперечив, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судове рішення, згідно ст. 263 ЦПК України, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам судове рішення в даній справі відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи норми ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виключено, відповідач ОСОБА_1 сплатила до місцевому бюджету м. Івано-Франківська 8000,60 грн (призначення платежу за інженерно-транспортну та соціальну інфраструктуру міста), а тому відсутні підстави для визнання укладеним між позивачем та відповідачем договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до листа Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини від 06.03.2018 року затверджено рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 14.02.2018 року №157 та наказ Департаменту містобудування архітектури та культурної спадщини від 06.03.2018 року №32 про містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, торгово-офісний будинок на АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно копії наказу від 06.03.2018 року Департаментом містобудування та архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва ОСОБА_1 для нового будівництва торгово-офісного будинку на АДРЕСА_1 . (а.с.9 зворот).

20.12.2018 ОСОБА_1 зареєструвала в Управлінні з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради повідомлення ІФ 72 про початок виконання будівельних робіт торгово-офісного будинку на АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Відповідно до копії листа від 10.07.2018 року №278/16.5-15/35в Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради зверталось до ОСОБА_1 з роз`ясненням щодо необхідності звернення із заявою до виконавчого комітету міської ради через Центр надання адміністративних послуг про укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста (а.с.12).

13.09.2019 Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надіслало ОСОБА_1 для розгляду та підписання проект договору у двох примірниках про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста (а.с.13, 14-15). Згідно додатку до договору розмір пайової участі складає 112934,16 грн (а.с.15).

Згідно довідки-розрахунку розмір пайової участі визначено в сумі 112934.16 грн, що становить 7 відсотків від вартості об`єкта будівництва (а.с. 16).

Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 15 ЦК України гарантує захист своїх цивільних прав в разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 627, 630 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 та 9 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції Закону, яка діяла до 01.01.2020 року, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Разом з тим, згідно п.п. 3 п.13 розділу І Закону України від «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20 вересня 2019 року № 132-IX, у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., № 34, ст. 343 із наступними змінами): згадану вище статтю 40 було виключено.

При цьому відповідно до п.п. 2 п. 1 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 132-IX визначено, що вказані зміни набирають чинності з 1 січня 2020 року. Згідно п. 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 132-IX договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання. Установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку:

1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):

для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 року №1231-38 на виконання Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» затверджено Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста», у якому визначено величину пайової участі 7 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для замовників для нежитлових будівель та споруд.

Однак, виходячи з принципу верховенства права, ст. 10 ЦПК України, з урахуванням виключення на день розгляду справи норми ст. 40 Закону України Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» суд першої інстанції обґрунтовано не застосував назване положення до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, за загальним правилом про дію цивільно-правових актів у часі, закріпленим в ч.1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відповідні цивільно-правові відносини з дня набрання ними чинності.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо акт цивільного законодавства, що регулював цивільні відносини, втратив чинність, новий нормативно-правовий акт з моменту набрання ним чинності застосовується до юридичних фактів цивільного права та породжуваних ними цивільних прав і обов`язків.

Згідно пункту 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», що набрав законної сили 01.01.2020 року, встановлено, що договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Відповідно до п.п.3 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва.

10.03.2020 ОСОБА_1 отримала талон про реєстрацію адміністратвиної послуги для підготовки договору (довідки/розрахунку) про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, виконавець фінансове управління виконавчого комітету міської ради (а.с. 103).

З копії зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва торгово-офісного будинку на АДРЕСА_1 , який складений в поточних цінах станом на 10.02.2020 року загальна вартість будівництва становить 200014 грн (а.с.105-125).

28 травня 2020 року відповідач ОСОБА_1 сплатила місцевому бюджету м. Івано-Франківська 8000,60 грн (призначення платежу за інженерно-транспортну та соціальну інфраструктуру міста) ( а.с.146).

Відповідно до ст. 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом, ч. 1 ст. 649 ЦК України.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку, ч. 1 ст. 643 ЦК України.

У даному випадку відповідач не прийняла пропозицію позивача укласти договір на запропонованих умовах після отримання цієї пропозиції та проекту договору. Оскільки договір є укладений лише з дня набрання чинності рішення суду, тобто спірні правовідносини тривали на день набрання Законом України № 132-IX, який припинив дію норми ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», змінив порядок укладення договору про пайову участь та зменшив її розмір, то відповідно до наведеної норми ч.3 ст. 5 ЦК України до спірних правовідносин на день розгляду справи судом застосовується новий акт цивільного законодавства, а не згадана норма ст. 40, як правильно вирішив суд першої інстанції.

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованості висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду 06 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 23 грудня 2020 року.