Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2020 р. Справа № 596/1060/20

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Перцовій В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позивних вимог посилається на те, що в АДРЕСА_1 розміщений житловий будинок садибного гину, який належав в цілому ОСОБА_3 , як єдиному члену колгоспного двору, оскільки вона проживала і була зареєстрована в даному житловому будинку станом на 15.04.1991 року, проте, за життя не зареєструвала право власності на вищевказаний житловий будинок. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батько ОСОБА_2 прийняв спадщину після її смерті, в силу ст.549 ЦК України (1963 року), проте не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , залишивши заповіт, відповідно до якого, все своє майно він заповів йому. У встановлений законодавством строк позивач прийняв спадщину, так як звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_2 , йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. А тому, просить суд визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 ..

Позивач в підготовче засідання не з`явився, однак, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають.

Відповідно до ст. 200 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 04 липня 1966 року.

Житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 215 від 30.06.2020 року.

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 належав на праві приватної власності ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , повторно виданим 11 січня 2018 року Гусятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_3 у вищезазначеному будинку разом із нею проживав та був зареєстрований син ОСОБА_2 , що стверджується довідкою Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 217 від 30.06.2020 року.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Спадкові відносини виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, що є підставою для застосування правил Цивільного кодексу Української PCP (в ред. від 18 липня 1963 року). Відповідно до ст.549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст.548 ЦК України (1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК України (1963 року).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Яблунівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 21 квітня 2012 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_2 у вищезазначеному будинку разом із ним проживала та була зареєстрована внучка ОСОБА_4 , що стверджується довідкою Яблунівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 319 від 26.07.2018 року.

Проте, як вбачається із заяви ОСОБА_4 від 27 липня 2018 року, посвідченої секретарем виконкому Яблунівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області Тхір Н.С. 27 липня 2018 року, зареєстрованої в реєстрі за №104, вона відмовляється від прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_2 , спадкувати не бажає.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , так як 03 жовтня 2012 року подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №517, на підставі якої заведено спадкову справу №238/2012 до майна померлого ОСОБА_2 ..

Проте, ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавця, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою в.о. державного нотаріуса Гусятинської державної нотаріальної контори Дідик І.О. від 26.02.2020 року за №167/02-14.

Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_2 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому набув права на спадкування майна покійного за законом.

Позивач прийняв спадщину, однак, не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на нерухоме майно судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок садибного типу, загальною площею 56,8 м2, житловою площею 44,1 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, ст.ст. 120, 548, 549, 553 ЦК УРСР від 1963 року, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 80, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , жителя с. Марково, Богородчанського району, Івано-Франківської області) до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області (, місцезнаходження якої м. Копичинці, вул. 22 Січня, 29, Гусятинського району, Тернопільської області) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , жителем с. Марково, Богородчанського району, Івано-Франківської області) право власності на майно в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_2 , а саме, на житловий будинок садибного типу, загальною площею 56,8 м2, житловою площею 44,1 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 11 серпня 2020 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна