Справа № 681/700/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщар А.Г.

за участю секретарів судового засідання Салюк Т.М., Будника Д.О.,

прокурора Мацюка О.Ю.

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Назаренко В.В.

представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Ковби Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання недійсним наказу та зобов`язання повернути земельну ділянку,

встановив:

30 травня 2018 року Шепетівська місцева прокуратура в інтересах держави звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила: визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі Держгеокадастр) № 22-21888-СГ від 25 серпня 2016 року, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :06:004:0014, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області; витребувати у ОСОБА_1 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області зазначену вище земельну ділянку; стягнути з відповідачів на користь прокуратури Хмельницької області судовий збір в загальній сумі 3524 грн.

В обґрунтування вимог представник позивача вказував, що на підставі зазначеного наказу державним реєстратором комунального підприємства «Спецбудресурс» Хмельницької районної ради 31 серпня 2016 року зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вказану вище земельну ділянку, котру він в подальшому продав для ОСОБА_4 , а він, в свою чергу, для ОСОБА_3 , котра також продала дану земельну ділянку для ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не повідомив, що вже раніше у 2016 році скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства та отримав у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0148, що розташована на території Соснівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, внаслідок чого він отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для певної категорії потреб.

Прокурор при розгляді справи позов підтримав та просив вимоги Шепетівської місцевої прокуратури задовольнити із наведених вище підстав.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Ковба Б.О. при розгляді справи проти позову прокурора заперечив з мотивів, викладених у відзиві, а саме, що ОСОБА_2 при зверненні до Держгеокадастру із заявою повідомляв, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався. Відтак, згідно положень ЗК України не було підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою, затвердження цієї документації та виділення земельної ділянки у власність.

При цьому, у своєму відзиві відповідач вказав, що наказ Держгеокадастру про передачу земельної ділянки у власність є актом індивідуальної дії і вичерпує себе в момент його прийняття, тому відновлення можливого порушеного права держави є не скасування наказу Головного управління, а визнання недійсним права власності ОСОБА_2 , котрий навмисно ввів в оману Держгеокадастр. Тому, вважає, що відсутні підстави для стягнення судового збору з Держгеокадастру.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися.

ОСОБА_2 подав суду письмову заву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, при вирішенні спору поклався на розсуду суду.

ОСОБА_1 свої інтереси доручила представляти для адвоката Назаренко В.В., котра позов Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави не визнала з мотивів, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, пояснивши, що Держгеокадастр при видачі оспорюваного наказу діяв у спосіб та в межах наданих йому повноважень, а оскільки не ведеться облік того скільки разів особа отримала у власність земельні ділянки одного і того ж призначення, тому неможливо було встановити факт використання ОСОБА_2 права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а відтак згаданий наказ видано правомірно та у відповідності до вимог земельного законодавства. Щодо вимоги про витребування земельної ділянки у ОСОБА_1 представник відповідача також заперечила та вказала, що дана ділянка наразі не є власністю останньої, оскільки об`єднана з іншими ділянками, внаслідок чого утворено земельну ділянку площею 20 га, котру в грудні 2018 року відчужено для ОСОБА_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 в засідання також не з`явилася, хоч про дату, час та місце розгляду справи, вважається повідомленою належним чином, так як за зареєстрованою адресою місця проживання вона відсутні, про що проставлені відмітки у поштових повідомленнях.

При цьому, третя особа ОСОБА_3 29 грудня 2018 року надала суду письмові пояснення, в яких проти позову, зокрема в частині витребування земельної ділянки, заперечила, вказавши, що вона 05 лютого 2017 року на підставі договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_4 земельну ділянку кадастровий номер :06:004:0014 для ведення особистого селянського господарства та на той момент вона не знала і не могла знати про незаконність її набуття ОСОБА_2 . В подальшому вона продала дану ділянку для ОСОБА_1 , котра також являлася добросовісним набувачем, а відтак, на її думку, відсутні підстави для витребування даної земельної ділянки.

Згідно ухвали суду від 18 квітня 2019 року провадження по справі було зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення по цивільній справі № 587/430/16-ц з підстав неоднакового застосування ст.23 Закону України «Про прокуратуру» у подібних правовідносинах щодо дотримання прокурором порядку звернення до суду для представництва в суді законних інтересів держави.

31 жовтня 2019 року, у зв`язку із закінченням перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах, провадження у справі поновлено.

Заслухавши пояснення прокурора, представників відповідачів: Держгеокадастру Ковби Б.О., ОСОБА_1 адвоката Назаренко В.В., дослідивши позов та додані до нього докази, суд зазначає наступне.

Встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-21888-СГ від 25 серпня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :06:004:0014, що знаходиться за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного наказу державним реєстратором комунального підприємства «Спецбудресурс» Хмельницької районної ради Олійником В.В. 31 серпня 2016 року зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.

Як вбачається з інформації про права власності (інформаційні довідки №№ 123848990, 123848756 від 15.05.2018 року) ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 882 від 28 вересня 2016 року продав зазначену земельну ділянку для ОСОБА_4 , котрий в свою чергу 05 лютого 2017 року на підставі договору купівлі-продажу № 333 продав земельну ділянку для ОСОБА_3 , а остання 01 березня 2018 року згідно договору купівлі-продажу № 176 продала вказану ділянку для ОСОБА_1 .

В подальшому ОСОБА_1 11 червня 2018 року згадану земельну ділянку об`єднано із іншими ділянками :06:004:0014, :06:004:0024, :06:004:0040, :06:004:0025, :06:004:0031, 06:06:004:0036, :06:004:0035, :06:004:0015, :06:004:0011) внаслідок чого утворено земельну ділянку за кадастровим номером :06:004:0054 площею 20 га, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та вказані обставини стверджуються даними відповідного реєстру та технічною документацією з об`єднання земельних ділянок.

За даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки: 193585945 від 18.12.2019 року) 06 грудня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу № 1823 ОСОБА_1 продала утворену земельну ділянку з кадастровим номером :06:004:0054 для ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання правомірності позовних вимог, суд вказує про таке.

На підставі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 названого Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина 1).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина 3).

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (частина 4).

Відповідно до ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2 гектара.

Разом з тим, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_2 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21 квітня 2016 року № 22-9520-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 02 червня 2016 року) земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:019:0148, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Соснівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області.

Отже, відповідач на час отримання спірної земельної ділянки використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельної ділянки для даного виду використання.

Таким чином, всупереч вимог ст.ст.116, 118, 121 ЗК України, ОСОБА_2 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою (заява зареєстрована Головним управлінням 13.06.2016 року) надав недостовірну інформацію про те, що не використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

За наведених обставин, суд вважає, що позивачем доведено правомірність позовних вимог в цій частині, а відтак оспорюваний наказ підлягає визнанню недійсним.

Щодо вимоги про витребування земельної ділянки у ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Земельна ділянка площею 2,0000 га (кадастровий номер :06:004:0014), що знаходиться за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області вибула із земель запасу державної власності внаслідок незаконного повторного використання ОСОБА_2 права на безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду використання.

При цьому, ОСОБА_4 придбав спірну земельну ділянку у особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права її отримувати та відчужувати та, в свою чергу, ОСОБА_4 продав земельну ділянку ОСОБА_3 , а остання для ОСОБА_1 .

За положеннями ч.1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно із п.3 ч.1 ст.388 цього Кодексу якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Однак, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 вчинила дії по об`єднанню оспорюваної земельної ділянки з іншими ділянками, в результаті чого утворилася земельна ділянка площею 20 га, яку вона відчужила для ОСОБА_5 , тому витребувати земельну ділянку з кадастровим номером :06:004:0014 саме у ОСОБА_1 , як про це заявлено прокурором у позові, не є можливим, а тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів Держгеокадастру та ОСОБА_2 на користь прокуратури Хмельницької області підлягає стягненню сплачений судовий збірз кожного по 881 грн.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 25.08.2016 року № 22-21888-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :06:004:0014) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області

В решті вимог позову - відмовити.

Стягнути на користь прокуратури Хмельницької області витрати по сплаті судового збору з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та ОСОБА_2 з кожного по 881 (вісімсот вісімдесят одній) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено - 03 лютого 2020 року.

Позивач: Шепетівська місцева прокуратура Хмельницької області в інтересах держави, що знаходиться в м. Шепетівка, вул. Сергія Оврашка, 43, Хмельницької області, поштовий індекс 30400,

Відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, що знаходиться в м. Хмельницький, вул. Інститутська 4/1, , адреса електронної пошти: , поштовий індекс 29016,

ОСОБА_2 , що проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_1 , що проживає та зареєстрована в АДРЕСА_2 ,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , що проживає та зареєстрована в АДРЕСА_3 .

Головуючий: