Справа № 428/190/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Баронін Д.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути, зокрема, зазначено: повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) заявника і боржника, їх місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника, а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Суд звертає увагу на те, що заявником у заяві про видачу судового наказу не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків її та боржника, а також номер і серію паспорта боржника.

Разом з тим, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність, яка проявляється в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Отже, в цивільному судочинстві суд не може виходити за межі заявлених вимог та ухвалювати будь-які судові рішення на підставі припущень про те, які саме вимоги бажала заявити особа.

На думку суду, вищевказані положення ЦПК України передбачають необхідність вказівки заявником у прохальній частині заяви про видачу судового наказу прізвища, імені та по-батькові тієї дитини, на утримання якої мають бути стягнені аліменти.

З заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі «однієї чверті половини» заробітку. При цьому, у прохальній частині заяви ОСОБА_1 не вказує прізвища, імені та по-батькові дитини.

Таким чином, відсутність чіткого розміру аліментів, який заявник бажає стягувати, позбавляє суд можливості визначити дійсний зміст вимог заявника.

Отже, за відсутності у прохальній частині заяви прізвища, імені та по-батькові дитини, на утримання якої необхідно стягнути аліменти, а також за відсутності повної та зрозумілої вказівки на те, в якому саме розмірі заявник бажає стягувати аліменти, суд констатує невідповідність заявлених вимог тим вимогам, які передбачені в статті 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, а також якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , адже заявником заява подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України та заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 165, 166, 258, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з вищевказаних підстав, не позбавляє заявника права на повторне звернення із заявою про видачу судового наказу за умови вказівки реєстраційного номеру облікової картки платника податків заявника та боржника або номера і серії паспорта боржника, якщо такі відомості відомі заявнику, а також за умови вказівки у прохальній частині заяви прізвища, імені та по-батькові дитини, на утримання якої необхідно стягнути аліменти, та чіткого розміру аліментів, який заявник бажає стягувати.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Д.Б. Баронін