ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 січня 2020 року

м. Харків

справа № 646/7092/19

провадження № 22-ц/818/563/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2019 року, постановлену під головуванням судді Теслікової І.І. в місті Харкові, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2019 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаним позовом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а також вирішити питання судових витрат.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що суд першої інстанції помилково відмовив у відкритті провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України, оскільки не враховано, що при поданні даної позовної заяви змінився предмет, а саме строк непроживання особи за адресою. Внаслідок чого змінились обставини та обсяг доказів, що підтверджують позовні вимоги, тому ухвала підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що є рішення суду, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Відповідно до наведеної норми суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Відсутність хоча б однієї з наведених складових не дає суду підстави відмовляти у відкритті провадження у справі.

Необхідність застосування вказаної норми зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову.

Судом встановлено, що з липня 2019 року в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа №646/4687/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом у квартирі АДРЕСА_1 . Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. Зазначене судове рішення від 19 вересня 2019 року учасниками справи не оскаржувалось та набрало законної сили. (а.с.16-18)

Наразі предметом позовних вимог ОСОБА_1 є визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом у тій саме квартирі.

При цьому убачається, що позивач наводить такі ж самі підстави позову, які вже були предметом розгляду. Інших підстав позову у позовні заяві від 15 жовтня 2019 року не зазначено.

Таким чином, позови співпадають за складом учасників справи, мають ті самі підстави та той самий предмет позову.

Тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Посилання апелянта на те, що у обох позовних заявах вимогою є визнання особи такою, що втратила право користування житлом, проте змінився предмет, а саме строк непроживання відповідача, - не відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 10.01.2020 року.