Справа № 200/5565/16-ц
Провадження №4-с/932/70/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - Лукінової К.С.

При секретарі Івановій А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу комунального підприємства «Зооконтроль» Дніпровської міської ради на дії державного виконавця Індустріального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 15.10.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2019 року комунальне підприємство «Зооконтроль» Дніпровської міської ради звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на дії державного виконавця Індустріального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 15.10.2019 року. В обгрунтування поданої скарги посилалися на те, що 15.10.2019 року державним виконавцем Індустріального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області на виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 200/5565/16-ц за виконавчим листом від 17.09.2019 року було винесено постанову про арешт коштів боржника (ВП № 60124064). Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження». Скаржник вказує на те, що перед тим, як застосовувати заходи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження та встановити факт отримання боржником цієї постанови. Проте скаржник самостійно ознайомився з постановою про відкриття виконавчого провадження 24.10.2019 року отримавши поштою 24.10.2019 року постанову про арешт майна боржника, з`ясувавши, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 20.09.2019 року. Скаржник вважає, що постанова про арешт майна боржника від 15.10.2019 року винесена державним виконавцем з порушеннями законодавства, а тому підлягає скасуванню. Скаржник не знав про наявність виконавчого листа та про наявність виконавчого провадження. 25.10.2019 року КП «Зооконтроль» ДМР подало апеляційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2018 року у справі № 200/5565/16-ц. Просили визнати дії державного виконавця Індустріального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Якименко А.О. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника неправомірними та зобов`язати його скасувати постанову про арешт коштів боржника від 15.10.2019 року за виконавчим провадженням № 60124064 і зняти арешт з коштів КП «Зооконтроль» ДМР накладений на підставі цієї постанови.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2020 року вказану скаргу 15.12.2020 року було передано для розгляду судді Лукіновій К.С.

Ухвалою від 15.12.2020 року розгляд скарги було призначено на 23.12.2020 року.

В судове засідання стягувач ОСОБА_1 не з`явилась, направивши заяву про розгляд скарги в її відсутності.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 подану скаргу підтримала зазначивши, що на даний час арешт знятий, а виконавче провадження закрите через виконання рішення суду, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.12.2020 року. Однак, скаргу вона підтримує виходячи з того, що державний виконавець був зобов`язаний спочатку направити на їх адресу копію постанови про відкриття виконавчого провадження і пересвідчитись в її отриманні боржником, а потім накладати арешт і примусово виконувати рішення суду, що передбачено ст.ст. 28, 31 ЗУ «Про виконавче провадження». Це передбачено строками проведення виконавчих дій, що визначені ЗУ «Про виконавче провадження». При цьому скаржниця послалася на практику ВС, що викладена в постанові у справі № 554/13775/15-ц.

В судовому засіданні представник Індустріального ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Іванов В.С. надав письмові заперечення на скаргу, які усно підтримав в ході розгляду скарги та зазначив, що у їх відділі перебувало виконавче провадження № 60124064 з примусового виконання виконавчого листа № 200/5565/16-ц від 17.09.2019 року, що видав Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська про стягнення з КП «Зооконтроль» ДМР на користь ОСОБА_1 боргу 148229,60 грн. 20.09.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60124064, яка направлена сторонам виконавчого провадження. 20.09.2019 року було винесено постанову про стягнення виконавчого збору. З метою своєчасного та неупередженого виконання рішення суду 25.09.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника. Згідно інформації наданої ДПС було встановлено, що у боржника наявні відкриті рахунки у фінансових установах. 15.10.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ «Державний ощадний банк». 15.11.2019 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти у розмірі 163552,50 грн. Стягнуті кошти були перераховані на користь стягувача та до державного бюджету України. 20.11.2019 року було винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника, а 27.11.2019 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, що були зібрані за скаргою вважає, що подана скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено наступне.

Згідно копії заяви ОСОБА_1 від 20.09.2019 року вона просила прийняти виконавчий лист Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська дщо виконання (а.с. 49).

Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2019 року ВП № 60124064 було відкрито виконавче провадження та стягнуто виконавчий збір в сумі 14822,96 грн. (а.с. 51-52).

Згідно копії постанови про стягнення виконавчого збору від 20.09.2019 року ВП № 60124064 було стягнуто з боржника КП «Зооконтроль» ДМР виконавчий збір у розмірі 14822,96 грн. (а.с. 54-55).

Згідно копії постанови про арешт майна боржника від 25.09.2019 року ВП № 60124064 було накладено арешт на майно, що належить боржнику: все рухоме та нерухоме майно боржника КП «Зооконтроль» ДМР (а.с. 57-58).

Згідно копії відповіді № від 26.09.2019 року ДФС України було виявлено рахунки боржника в установах банків (а.с. 61).

Згідно копії постанови про арешт коштів боржника від 15.10.2019 року ВП № 60124064 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: КП «Зооконтроль» ДМР (а.с. 64-65).

Згідно копії постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 60124064 від 18.11.2019 року було стягнуто з боржника витрати на проведення виконавчих дій у сумі 499,94 грн. (а.с. 70-71).

Згідно копії постанови про зняття арешту з коштів від 20.11.2019 року ВП № 60124064 видно, що було знято арешт з коштів боржника, який був накладений постановою про арешт коштів боржника від 15.10.2019 року (а.с. 73-74).

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 60124064 від 27.11.2019 року видно, щовиконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 200/5565/16-ц виданого 17.09.2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з КП «Зооконтроль» ДМР на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 148229,60 грн. закінчено та припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 82-83).

Як вбачається з копії даного виконавчого провадження, всі вищеперелічені документи направлялись боржнику, але доказів їх отримання боржником матеріали справи та копії виконавчого провадження не містять.

Суд дійшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги, виходячи з такого.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції України).

Оскаржувані виконавчі дії були вчинені 15.10.2019 року, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, що діяв станом на дату вчинення виконавчої дії, яка оскаржується, тобто в редакції від 19.01.2019 року.

Як за текстом поданої скарги, так і з пояснень представника скаржника можна встановити, що підставою для подання скарги є Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, який втратив чинність 02.06.2016 року. Тому суд не погоджується з твердженнями та посиланнями скаржника на нібито порушення державним виконавцем під час накладення арешту на кошти боржника та винесення постанови від 15.10.2019 року у ВП № 60124064, що виразилися в порушенні ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд вважає, що під час винесення оскаржуваної постанови ВП № 60124064 від 15.10.2019 року державний виконавець діяв у спосіб та порядку, визначеному ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній редакції, а тому підстав для визнання його дій неправомірними немає з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (ред. 19.01.2019 року) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи дана вимога була дотримана в повному обсязі.

Згідно ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (ред. 19.01.2019 року) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів.

За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

У разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою.

На підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку.

Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Однак, скаржник не оскаржує бездіяльності державного виконавця, що виразилась в невиконанні чи неналежному виконанні ст. 28 цього Закону, а пов`язує невиконання/неналежне виконання цієї норми Закону із необхідністю визнання дій державного виконавця незаконними при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 15.10.2019 року.

При цьому згідно ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (ред. 19.01.2019 року) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Виявлені під час опису цінні папери, ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лом і окремі частини таких виробів, на які накладено арешт, підлягають обов`язковому вилученню і не пізніше наступного робочого дня передаються на зберігання банкам України відповідно до умов договорів, укладених з органами державної виконавчої служби або приватними виконавцями. Арешт на цінні папери накладається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що не є обов`язковою умовою для винесення постанови про накладення арешту на майно (кошти) боржника державним виконавцем наявність підтвердження про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження боржникові. Крім цього, постанова про арешт майна (коштів) боржника може бути винесена разом із постановою про відкриття виконавчого провадження, що виключає необхідність спершу направити державним виконавцем і пересвідчитись в отриманні постанови про відкриття виконавчого провадження боржником.

До того ж, станом на день розгляду скарги судом рішення суду першої інстанції було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.12.2020 року (а.с.37-44), виконане боржником в повному обсязі, застосовані арешти майна та коштів боржника скасовані, а виконавче провадження закінчено.

При розгляді даної скарги крім іншого, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (в ред. від 19.01.2019 року), ст. ст. 447-451, 259 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу комунального підприємства «Зооконтроль» Дніпровської міської ради на дії державного виконавця Індустріального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 15.10.2019 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 15 днів.

Повний текст ухвали складений 23.12.2020 року.

Суддя К.С. Лукінова