ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2723/20 Справа № 182/7579/17 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
04 лютого 2020 року м.Кривий Ріг
Справа № 182/7579/17
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Комунальне підприємство «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 3 ст. 270 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за власною ініціативою, питання про ухвалення додаткового рішення у справі по апеляційній скарзі відповідача Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року, яке ухвалено суддею Рунчевою О.В. у місті Нікополі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 31 жовтня 2019 року, -
26 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради № 263/к від 13 грудня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади ловця бездоглядних тварин за п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді ловця бездоглядних тварин дільниці бездоглядних тварин Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради з 13 грудня 2017 року.

Стягнуто з Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 943,20 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 89 005 грн. 27 коп., без утримання податку та інших платежів.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді ловця бездоглядних тварин Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради з 13 грудня 2017 року та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 4 151,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 1 921 грн.

В апеляційній скарзі відповідач Комунальне підприємство «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та надав невірну оцінку доказам у справі, що потягло за собою ухвалення незаконного рішення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради задоволено частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради про стягнення з Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 943,20 грн. скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року в частині розміру судового збору, стягнутого з Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради на користь держави, змінено та зменшено цей розмірі з 1 921,00 гривень до 1 920,00 гривень.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем Комунальним підприємством «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради на подання апеляційної скарги, що є підставою для ухвалення додаткового рішення суду.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України

Згідно п.8 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч.1, п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції на час подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною-особою підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць на 1 січня 2017 року становив 1 600,00 грн., тобто за подання позовної заяви з вимогами майнового характеру судовий збір не може бути меншим 640,00 грн. та не може перевищувати 8 000,00 грн.

Враховуючи викладене, за подання апеляційної скарги на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року, в частині оскарження рішення суду щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради про стягнення з Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 943,20 грн., відповідачем Комунальним підприємством «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради було сплачено судовий збір у розмірі 960,00 грн. (а.с. 224).

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, вимоги апеляційної скарги відповідача Комунальним підприємством «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради в частині оскарження рішення суду щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради про стягнення з Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 943,20 грн. задоволено у повному обсязі, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, понесені відповідачем судові витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню позивачем ОСОБА_1 .

При цьому, необхідно зауважити на тому, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою в розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», а тому не входить до структури заробітної плати, у зв`язку з чим пільги, передбачені п. 1 ч. 1 с. 5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору, в даній частині позовних вимог на позивача ОСОБА_1 не поширюються.

Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Доповнити резолютивну частину постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року у справі по апеляційній скарзі відповідача Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року, яке ухвалено суддею Рунчевою О.В. у місті Нікополі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 31 жовтня 2019 року, абзацом наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради судові витрати, понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги, в розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: