ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

22 липня 2020 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Баранюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном,-

встановив:

07 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном.

У позовній заяві, уточненій під час розгляду справи, покликається на ту обставину, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 24.04.2009р. та двох земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

На земельній ділянці площею 215 м.кв.знаходиться квартира відповідача, а на земельній ділянці площею 15 м.кв. - господарська будівля, вбиральня з вигребом.

Позивач зазначає, що він є власником квартири, розташовані на суміжній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 та орендарем земельної ділянки під нею.

Відповідачем по справі було самовільно облаштовано каналізацію і прокладено труби від її власної квартири по АДРЕСА_3 до вигребу надвірної вбиральні, та здійснюється відвід каналізаційних стоків у вигріб надвірної вбиральні.

Такі дії відповідача, які полягають у відведенні каналізаційних стоків до вигребу надвірної вбиральні, як і сама наявність вигребу надвірної вбиральні є протиправними.

Вказує, що відповідачем самовільно, без погодження проєкту з органами санепідслужби, облаштовано каналізацію - прокладено труби від квартири до вигребу надвірної вбиральні, та здійснюється відвід каналізаційних стоків у вигріб надвірної вбиральні. Розміщення дворової вбиральні не відповідає п. 3.26 ДБН360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та Державним санітарним нормам та правилам утримання територій населених місць - віддалені від стін житлових та громадських будівель і споруд на відстань менше 20 м.

Вигріб не є водонепроникним та не має щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу не розрахований на об`єм рідких відходів, які в нього скидаються.

Вигріб відповідачем не очищається в міру заповнення. Дані обставини підтверджуються Актом обстеження від 10.04.2017 року.

Крім того, згідно Генерального плану забудови земельної ділянки індивідуальним житловим будинком по АДРЕСА_3 , відповідачем ОСОБА_2 , проєктною документацією передбачено влаштування автономної каналізації, гідно проектної документації на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 - забудовнику ОСОБА_2 замість згаданої вище вигрібної ями запроектовано влаштування автономного септика «Топас», експлуатація якого не передбачає використання для його очищення послуг асенізаторного автомобіля.

Відповідач ОСОБА_2 проектантом була ознайомлена і з таким проєктним рішенням та погодила його. Проте, на даний час вимоги проєкту відповідачем не виконані - автономний септик «Топас» не облаштовано.

Порушення відповідачем діючих будівельних та санітарних норм - самовільне облаштування каналізації та експлуатація вигребу під надвірною вбиральнею, створює перешкоди позивачу в користуванні належним майном, спричиняє шкоди сусідній земельній ділянці позивача та псує атмосферу біля квартири позивача, створює антисанітарні умови - велику кількість мух влітку біля вікон квартири позивача.

Невідповідність будівельним нормам вигребу та його експлуатація створюють небезпеку руйнування квартири позивача - утилізація рідких відходів біля спільної межі між сусідніми земельними ділянками та відсутність інженерної споруди виконаної з водотривкого матеріалу, призводить до надмірного зволоження грунту в місці розташування фундаменту будівлі і з часом призведе до його руйнування, внаслідок просідання.

Таким чином, відповідачем допущено порушення прав позивача, як власника квартири з гаражем по АДРЕСА_4 та землекористувача земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку - кадастровий номер :01:004:7487.Просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою та земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_4 , шляхом демонтажу (знесення) самочинно влаштованої за адресою АДРЕСА_3 , вигрібної ями та стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 02 січня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 27 лютого 2018 року за заявою позивача витребувано докази у справі, а підготовче провадження закрито.

16 березня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому вона просить відмовити в задоволенні даного позову.

28 березня 2019 року за клопотанням представника позивача у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, а провадження у справі на час її проведення - зупинено.

20 червня 2019 року ухвалою суду провадження у справі було поновлено, у зв`язку з поверненням ухвали суду про проведення експертизи без виконання.

Ухвалою суду від 28 березня 2019 року повторно призначено судову будівельно-технічну експертизу і зупинено провадження у справі на час її проведення.

02 квітня 2020 року ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням до суду висновку експертизи.

У судове засідання для участі у розгляді справи позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчать відповідні поштові відправлення, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин неявки.

У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 24.04.2009р. та двох земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

На земельній ділянці площею 215 м.кв.знаходиться квартира відповідача, а на земельній ділянці площею 15 м.кв. - господарська будівля, вбиральня з вигребом.

Дані обставини стверджується копіями правовстановлюючих документів.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої на суміжній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 та орендарем земельної ділянки під нею, що стверджується копіями правовстановлюючих документів на його ім`я.

Позивач вказує як на підставу свого позову, що відповідачем по справі було самовільно облаштовано каналізацію і прокладено труби від її власної квартири по АДРЕСА_3 до вигребу надвірної вбиральні, та здійснюється відвід каналізаційних стоків у вигріб надвірної вбиральні.

Такі дії відповідача, які полягають у відведенні каналізаційних стоків до вигребу надвірної вбиральні, як і сама наявність вигребу надвірної вбиральні, є протиправними.

Вказує, що відповідачем самовільно, без погодження проєкту з органами санепідслужби, облаштовано каналізацію - прокладено труби від квартири до вигребу надвірної вбиральні, та здійснюється відвід каналізаційних стоків у вигріб надвірної вбиральні. Розміщення дворової вбиральні не відповідає п. 3.26 ДБН360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та Державним санітарним нормам та правилам утримання територій населених місць - віддалені від стін житлових та громадських будівель і споруд на відстань менше 20 м.

Вигріб не є водонепроникним та не має щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу не розрахований на об`єм рідких відходів, які в нього скидаються.

Вигріб відповідачем не очищається в міру заповнення. Дані обставини підтверджуються Актом обстеження від 10.04.2017 року.

Крім того, згідно Генерального плану забудови земельної ділянки індивідуальним житловим будинком по АДРЕСА_3 , відповідачем ОСОБА_2 , проєктною документацією передбачено влаштування автономної каналізації, гідно проектної документації на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 - забудовнику ОСОБА_2 замість згаданої вище вигрібної ями запроектовано влаштування автономного септика «Топас», експлуатація якого не передбачає використання для його очищення послуг асенізаторного автомобіля.

Відповідач ОСОБА_2 проектантом була ознайомлена і з таким проєктним рішенням та погодила його. Проте, на даний час вимоги проєкту відповідачем не виконані - автономний септик «Топас» не облаштовано.

Порушення відповідачем діючих будівельних та санітарних норм - самовільне облаштування каналізації та експлуатація вигребу під надвірною вбиральнею, створює перешкоди позивачу в користуванні належним майном, спричиняє шкоди сусідній земельній ділянці позивача та псує атмосферу біля квартири позивача, створює антисанітарні умови - велику кількість мух влітку біля вікон квартири позивача.

Невідповідність будівельним нормам вигребу та його експлуатація створюють небезпеку руйнування квартири позивача - утилізація рідких відходів біля спільної межі між сусідніми земельними ділянками та відсутність інженерної споруди виконаної з водотривкого матеріалу, призводить до надмірного зволоження грунту в місці розташування фундаменту будівлі і з часом призведе до його руйнування, внаслідок просідання.

Таким чином, відповідачем допущено порушення прав позивача, як власника квартири з гаражем по АДРЕСА_4 та землекористувача земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку - кадастровий номер :01:004:7487.

У ч.1 ст.15 ЦК визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приймаючи рішення про задоволення позову за встановлених обставин, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Згідно ч. 1 ст. 321ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України)

У відповідності до положень ч. ч. 2-3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач, може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своєю власністю на власний розсуд. При здійсненні своїх прав власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власник не може використовувати своє право власності на шкоду правам та свободам громадян. Діяльність власника може були припинена чи обмежена у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлене договором або законом.

Статтею 376 ЦК України врегульовані питання з приводу набуття права власності на самочинне будівництво. Згідно ч. 1 даної статті, житловий будинок, будівля, споруда вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без залежного дозволу чи належно затвердженого проєкту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проєкту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проєкту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проєкту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини сьомої ст. 376 ЦК України зобов`язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об`єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проєкту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати цю перебудову.

Судом встановлено, що відповідачем самовільно, без погодження проєкту з органами санепідслужби, облаштовано каналізацію - прокладено труби від квартири до вигребу надвірної вбиральні, та здійснюється відвід каналізаційних стоків у вигріб надвірної вбиральні. Розміщення дворової вбиральні не відповідає п. 3.26 ДБН360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та Державним санітарним нормам та правилам утримання територій населених місць - віддалені від стін житловихта громадських будівель і споруд на відстань менше 20 м.

Вигріб не є водонепроникним та не має щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу не розрахований на об`єм рідких відходів, які в нього скидаються.

Вигріб відповідачем не очищається в міру заповнення. Дані обставини підтверджуються Актом обстеження від 10.04.2017 року та висновком судової будівельно-технічної експертизи у справі №8715 від 23.03.2020 року.

Крім того, згідно Генерального плану забудови земельної ділянки індивідуальним житловим будинком по АДРЕСА_3 , відповідачем ОСОБА_2 , проєктною документацією передбачено влаштування автономної каналізації, гідно проектної документації на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 - забудовнику ОСОБА_2 замість згаданої вище вигрібної ями запроектовано влаштування автономного септика «Топас», експлуатація якого не передбачає використання для його очищення послуг асенізаторного автомобіля. Відповідач ОСОБА_2 проектантом була ознайомлена і з таким проєктним рішенням та погодила його. Проте, на даний час вимоги проєкту відповідачем не виконані - автономний септик «Топас» не облаштовано.

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що внаслідок самочинно облаштованої без відповідних дозволів та проекту вигрібної ями, яка не відповідає вимогам п. 3.26 ДБН360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та Державним санітарним нормам та правилам утримання територій населених місць, відповідачем порушуються права позивача ОСОБА_1 , зазначені ним у позові, а тому їх слід захистити в судовому порядку шляхом задоволення його позовних вимог.

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та оплатою вартості експертизи, суд, задовольняючи позов повністю, покладає на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.319, 322, 376 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою та земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_4 , шляхом демонтажу (знесення) самочинно влаштованої за адресою АДРЕСА_3 , вигрібної ями.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. та витрати по сплаті за судову будівельно-технічну експертизу у розмірі 7536 грн., а всього стягнути з неї в його користь 8176 грн. 00 коп. понесених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення складено 27 липня 2020 року.

Головуючий: /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області О.В. Лященко