РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/5271/19

Провадження № 22-ц/4815/106/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач ПАТ "Страхова компанія "АХА страхування",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2019 року (ухвалене у складі судді Харечка С.П.; повний текст рішення суду виготовлено 05 листопада 2019 року) у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

15 березня 2019 року ПАТ "СК "АХА Страхувння" звернулося до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява мотивована тим, що 21.03.2016 року між ними та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 75999а6р, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Mazda СХ5, д.р.н. НОМЕР_1 .

22.03.2016 року о 19:23 в м. Рівне, на перетині пр-кт Миру та вул. С. Петлюри сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Mazda СХ5, д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_3 та автомобіля NISSAN PRIMERA, д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Mazda СХ5.

Страхувальник звернувся до ПАТ "СК "АХА Страхувння" з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2100966 від 04.07.2016 року, умов Договору страхування № 75999а6р від 21.03.2016, та Угоди про погодження розміру страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 75999а6р від 21.03.2016р., розмір страхового відшкодування склав 100 000,00 грн.

AT "СК "АХА Страхування" виплатило вказане страхове відшкодування згідно платіжного доручення № 252 932 від 05.07.2016 року.

Згідно вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 19.09.2017 року, ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 18.01.2018 року, дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункту 16.6 ПДР України.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу NISSAN PRIMERA, д.р.н. НОМЕР_2 була застрахована відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" згідно полісу № АЕ/4305233.

Ліміт за шкоду майну, згідно поліса № АЕ/4305233 становить 50 000,00 грн.

Однак, згідно вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 19.09.2017 року з ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" було стягнуто страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн, отже, підстави для звернення Позивача до ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" про стягнення страхового відшкодування відсутні.

Таким чином, до ПAT "СК "АХА Страхування" перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Mazda СХ5, д.р.н. НОМЕР_1 .

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПAT "СК "АХА Страхування" 100 000, 00 грн шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в розмірі 1921, 00 грн..

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2019 року позов приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА страхування" 50 000 грн шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в розмірі 1921 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у зв`язку з чим до нього в порядку суброгації перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки тому наявні підстави для стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 50 000, 00 грн, оскільки страхова компанія в межах суми страхового полюсу здійснила виплату потерпілому ОСОБА_3 за майнову шкоду згідно вироку.

04 грудня 2019 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована незаконністю оскаржуваного рішення суду.

Вказує, що у спірних правовідносинах мали місце три зобов`язання: деліктне зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП; договірне зобов`язання між ним та ПрАТ "СК "Провідна" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; договірне зобов`язання між позивачем і потерпілим ОСОБА_2 за договором добровільного майнового страхування.

При розгляді кримінального провадження за фактом даної ДТП, водій автомобіля ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся з цивільним позовом до ПрАТ СК "Провідна" та ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої в результаті пошкодження автомобіля ОСОБА_2

24.02.2017 року та 18.09.2017 року ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди було передано ОСОБА_3 кошти на загальну суму 121 000,00 гр.

Вироком Рівненського міського суду від 19 вересня 2017 року по справі № 569/15935/16-к стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Провідна" 50 344,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної шкоди життю та здоров`ю та 50000,00 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Кім того, даним вироком Рівненського міського суду від 19.09.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 добровільно відшкодовано шкоду заподіяну в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди в сумі 121 000,00 грн. особі, що на відповідній правовій підставі володіла пошкодженим транспортним засобом - ОСОБА_3 .

Таким чином шкода заподіяна автомобілю Mazda СХ5, д.р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 під час ДТП в повному обсязі відшкодована особі, що на момент ДТП володіла вказаним транспортним засобом - ОСОБА_3 .

У разі, якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Станом на момент звернення позивача до суду деліктне зобов`язання, право вимоги за яким перейшло до нього, перестало існувати в зв`язку з відшкодуванням вказаної ОСОБА_3 шкоди на загальну суму 121000,00 гр та ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" на суму 50 000,00 грн відповідно до вироку Рівненського міського суду від 19 вересня 2017 року по справі №569/15935/16-к.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом встановлено, що 22.03.2016 року о 19:23 в м. Рівне, на перетині пр-кт Миру та вул. С. Петлюри сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mazda СХ5 (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_3 (власник автомобіля ОСОБА_2 ) та автомобіля марки NISSAN PRIMERA (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 19.09.2017 року, який залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 18.01.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом вищевказаної ДТП (а.с. 10-12).

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу NISSAN PRIMERA (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" згідно полісу № АЕ/4305233.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 19.09.2017 року цивільний позов ОСОБА_3 до ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" задоволено частково та стягнуто з ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" на користь ОСОБА_3 50 344 грн в рахунок заподіяної шкоди життю та здоров`ю та 50 000 грн в рахунок заподіяної шкоди майну.

21.03.2016 року між ПрАТ "Страхова компанія "АХА страхування" та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 75999а6р, відповідно до умов якого транспортний засіб Mazda СХ5 (д.р.н. НОМЕР_1 ) застраховано на страхову суму 987783,21 грн (а.с. 26).

26.03.2016 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ "Страхова компанія "АХА страхування" з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 20, 37).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2100966 від 04.07.2016 року, умов Договору страхування № 75999а6р від 21.03.2016 року та Угоди про погодження розміру страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 75999а6р від 21.03.2016 року, розмір страхового відшкодування склав 100 000,00 грн.

Згідно платіжного доручення № 252932 від 05 липня 2016 року страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн перераховано 05.07.2016 року виконавцю ремонтних робіт ФОП ОСОБА_4 (а.с. 9).

Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування").

Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України "Про страхування".

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Отже, відносини між ПрАТ "Страхова компанія "АХА страхування" та ОСОБА_1 у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування".

Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ОСОБА_1 , в порядку суброгації.

Встановивши, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у зв`язку з чим до нього в порядку суброгації перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 суми страхового відшкодування лише у розмірі 50 000, 00 грн, оскільки страхова компанія в межах суми страхового полюсу здійснила виплату потерпілому 50000 майнової шкоди згідно вироку.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук