Справа № 539/38/20
Провадження № 2/539/424/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області про визнання дій незаконними, визнання незаконно та скасування постанови, визнання незаконним та скасування акту про передачу майна стягувачу.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області про визнання дій незаконними, визнання незаконно та скасування постанови, визнання незаконним та скасування акту про передачу майна стягувачу.

Згідно автоматизованої системи документообігу дана справа розподілена для розгляду суддею Іващенко Ю.А.

До суду з заявою про самовідвід звернувся суддя Іващенко Ю.А., мотивуючи тим, що в його провадженні перебувала цивільна справа № 539/2814/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням суду від 23.04.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 10.07.2016 року в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США.

По даній цивільній справі ухвалою суду від 02.11.2017 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, з метою забезпечення позову заборонено ОСОБА_2 здійснювати відчуження нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті.

Крім цього, по даній цивільній справі ухвалою суду від 12.11.2018 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, з метою забезпечення позову накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Також ухвалою суду від 5.12.2018 року скасовано заходи забезпечення позову, які застосовані ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.11.2018 року у справі № 539/2814/17, провадження № 2-з/539/15/2018 у вигляді накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Дану ухвалу мотивовано тим, що станом на час постановлення ухвали про забезпечення позову відповідач ОСОБА_2 вже не була власником майна, на яке судом накладено арешт, а саме житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , а тому вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню. Також вказано, що суд вважає, що подальший арешт даного майна у даній справі порушує право власності ТОВ ТД «Лубнигаз» на дане майно.

Таким чином суддею вже фактично висловлювалася думка щодо обставин, які мають істотне значення для вирішення спору.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 березня 2019 року ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 грудня 2018 року скасовано, у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальності «Торговий дім «Лубнигаз» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 22.04.2019 року в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 12.11.2018 року відмовлено.

Крім цього, враховуючи що ухвали суду від 01.11.2017 р. та 12.11.2018 р. про забезпечення позову ОСОБА_1 винесені під головуванням судді фактично ВДВС Лубенського МРУЮ виконані не були, а тому вирішення вимог ОСОБА_1 у даній справі пов`язане із їх правовою оцінкою щодо порядку виконання даних ухвал, оскільки виконання судового рішення становить сферу регулювання ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі у справі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи викладені обставини, про які зазначено у заяві про самовідвід, суд вважає, що суддею Іващенко Ю.А. в ході розгляду цивільної справи № 539/2814/17 висловлювалася думка, яка має істотне значення для даної справи, а саме хто саме, на якій підставі та коли саме став власником нерухомого майна щодо якого заявлено вимоги, також вирішення даного спору пов`язане із правовою оцінкою винесених під головуванням судді Іващенка Ю.А. ухвал про забезпечення позову відносно спірного майна, щодо порядку їх виконання, а також діями суду, пов`язаними із виконанням цих ухвал та дані обставини можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді в учасників справи.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву судді Іващенка Юрія Анатолійовича про самовідвід задовольнити.

Суддя Ю.А. Іващенко