Справа № 188/1860/19
Провадження № 2/188/145/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Петропавлівський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Олійник В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі опікуна ОСОБА_3 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно ,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звертаються до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у зв`язку з наступним.

Спірне спадкове майно складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд (згідно технічного паспорту БТІ), розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно висновку про грошову оцінку даного майна, його ринкова вартість станом на 17.12.2019 р., складає 35 282,00 грн.

Спірний житловий будинок був збудований батьком спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (дідом позивача- 1 та батьком позивача -2) у 1968 році (згідно техпаспорту БТІ). У даному будинку ОСОБА_5 прожив усе життя до смерті.

Факт родинного зв`язку між спадкодавцем - ОСОБА_4 та її батьком підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 від 26.08.1953 р., та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 28.09.1974 р.

Факт родинного зв`язку між позивачем - 1 та його матір`ю (спадкодавцем) ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження Позивача 1 серії НОМЕР_3 від 17.03.1976 року.

Родинний зв`язок позивача- 2 - ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_5 , підтверджується копією свідоцтва про народження Позивача 2 серії НОМЕР_4 від 25.04.1964 року.

Згідно даних погосподарського обліку Дмитрівської сільської ради власником (головою домогосподарства) спірного житлового будинку і всього домоволодіння є ОСОБА_5 , що підтверджується копією довідки Дмитрівської сільської ради від 29.10.2019 р., №2638.

Згідно з довідкою Дмитрівської сільської ради від 29.10.2019 р., №2639, при спірному житловому будинку числяться земельні ділянки 0,25 га., - для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,25 га., - для ведення особистого селянського господарства, які за життя ОСОБА_5 , не були приватизовані.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.12.2019 року право власності на будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано. Також вказаною інформацією підтверджується, що право власності на земельні ділянки по АДРЕСА_1 не було зареєстровано.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_5 від 01.03.2004 р.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт від 14.11.1990 року, згідно з яким усе своє майно заповів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується дублікатом вказаного заповіту, посвідченого секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за №183.

Спадкодавець - ОСОБА_4 спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Петропавлівської Державного нотаріальної контори. Але за життя ОСОБА_4 , не встигла оформити свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 .

Позивач 2 ОСОБА_2 , також на дату смерті батька - ОСОБА_5 , була зареєстрована разом з ним за однією адресою, у зв`язку з чим вважається такою, що прийняла спадщину за законом відповідно до ст. 1241 ЦК України.

ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_5 не прийняла, разом з ним на дату смерті не проживала і не була зареєстрована.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 07.07.2014 р., серії НОМЕР_6 .

Згідно з довідкою Дмитрівської сільської ради від 26.09.2017 р., №1691 на день смерті разом з ОСОБА_4 була зареєстрована її сестра (Позивач 2) ОСОБА_2 , яка є інвалідом І групи з дитинства. Згідно рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2014 р., її опікуном призначено ОСОБА_3 .

Позивач - І спадщину після смерті матері прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини за законом.

За життя спадкодавець ОСОБА_4 , заповіту не складала, у зв`язку з чим у даному випадку має місце спадкування за законом.

Позивач -1 та опікун позивача- 2 звернулися до Петропавлівської державної нотаріальної контори та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.2019 р., на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва:

ОСОБА_1 успадкував 3/4 частки земельної ділянки після смерті ОСОБА_4 ;

ОСОБА_2 успадкувала 1/4 частку земельної ділянки в порядку ст. 1241 ЦК України після смерті ОСОБА_5

13.11.2019 року позивачі звернулися до Петропавлівської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок. Але нотаріус своєю постановою від 13.11.2019 р., відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на це майно.

Також нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії роз`яснив позивачам про необхідність звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат Позивача -1 по даній справі складає 768,40 грн., = 35 282,00 грн., Х 1% (ставка судового збору), але не менше 0,4 Х 1921 грн. (розмір прожиткового мінімуму на 1 працездатну особу станом на 01.01.2019 р.).

Позивач -2 як інвалід І групи звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Позивачі підтверджують, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом спору та з тих самих підстав.

З заявами про забезпечення позову та доказів до пред`явлення даної позовної заяви позивачі до суду не зверталися. Заходи досудового врегулювання спору позивачами не проводилися. Оригінали доказів, що додаються до цього позову, перебувають у позивачів та відповідача.

Просять суд :

1) Прийняти до розгляду дану позовну заяву та відкрити провадження у справі.

2) Прийняти рішення, яким визнати за гр. ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_7 ), як спадкоємцем за законом, право власності на 3/4 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

3) Прийняти рішення, яким визнати за гр. ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_8 ), як спадкоємцем за законом, право власності на 1/4 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

4) Витрати по сплаті судового збору залишити за Позивачами.

Сторони в судове засідання не з"явилися. В своїх заявах просять суд справу розглянути без їхньої участі. Позивачі позов підтримують . Відповідач позов визнає .

Суд ували справу розглянути без участі сторін на підставі наявних у справі матеріалів .

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню .

Судом встановлено , що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області помер ОСОБА_5 ( копія свідоцтва про смерть НОМЕР_5 , видане 01.03.2004 р. виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівськго району Дніпропетровської області .

Крім того , ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 61 рік в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_4 ( копія свідоцтва про смерть НОМЕР_6 , видане 07.07.2014 р. виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівськго району Дніпропетровської області .

Факт родинних відносин між позивачами та вищезазначеними померлими спадкодавцями підтверджується копіями свідоцтва про народження позивача , серії НОМЕР_9 , виданого 17.03.1976 р. міським відділом ЗАГС м. Павлограда Дніпропетровської області та свідоцтвом про укладення шлюбу його матері ( копія свідоцтва про народження . серії НОМЕР_2 , видане 28.09.1974 р. м/в ЗАГ м.Павлограда Дніпропетровської області.

В заповіті від 14.11.1990 р. , посвідченого секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області Мітін Микола Федорович зробив заповідальне розпорядження на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно довідок Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 26.09.2017 р. ( №1693 ) вбачається , що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на день смерті був зареєстрований та проживала в АДРЕСА_1 . Разом з нею проживала та була зареєстрована донька ОСОБА_2 .

Нотаріус постановою від 13.11.2019 р., відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на це майно.

Також нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії роз`яснив позивачам про необхідність звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2014 р. заяву органу опіки та піклування Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про зміну опікуна та призначення опікуном над недієздатною особою було задоволено. Над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 було призначено опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 …

Іншим рішенням Петропавлівськогого районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2019 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини було задоволено та визначено ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за законом , що залишилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищезазначені рішення суду набрали законної сили.

У свідоцтві на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР зазначається , що ОСОБА_5 є забудовником будівництва за адресою Дніпропетровська область Петропавлівського району Дніпропетровської області , земельна ділянка виділена площею 0.50 га , і будівництво дозволено рішенням виконкому Дмитрівської сільської ради від 15.02.1967 р. за типовим проектом будівля № 130-45. Жилий будинок на три кімнати , з житловою площею 31.8 кв.м. Строк початку та закінчення будівництва 1967-1968 р.

Приймаючи рішення про задоволення позову суд бере до уваги наступне .

Пунктом 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивачі спадщину після смерті спадкодавців прийняли, але не можуть належно розпоряджатися даним майном у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та неможливості їх оформлення через органи нотаріату.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р., № 24-753/0/4-13 передбачено наступне:

«Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо».

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно з ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, відповідачем по даній справі має виступати саме Дмитрівська сільська рада, на території якої розташоване зазначене у даному позові майно.

Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав кожного позивача в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України , шляхом визнання права власності житловий будинок в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачі надали достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтували свій позов.

Також суд вважає звільнити відповідача від сплати судових витрат , понесених позивачами , так як спірні відносини виникли не з вини відповідача.

На підставі викладеного , керуючись ст.. 4 ,12, 13, 81, 141,259, 263-265 ЦПК України , ст.328 ,1216, 1217 , 1268 ,1269 , 1272 ЦК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі опікуна ОСОБА_3 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі .

Визнати за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_7 ), як спадкоємцем за законом, право власності на 3/4 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

Визнати за ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_8 ), як спадкоємцем за законом, право власності на 1/4 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

Копію рішення направити сторонам для відома.

Відповідача звільнити від сплати судових витрат .

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. П. Полубан