Номер провадження: 22-ц/813/4682/20
Головуючий у першій інстанції Коблова О.Д.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 05 листопада 2019 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

22 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування власної позиції позивач посилався на ті обставини, що сторони з 2000 року знаходились у зареєстрованому шлюбі та мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наразі ОСОБА_3 є повнолітнім. Однак продовжує навчатися у Льотній академії Національного авіаційного університету та є курсантом 1 курсу факультету льотної експлуатації, денної форми навчання.

У зв`язку з викладеним, позивач звернулась з даним позовом до суду, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на користь сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 22.08.2019 року і до 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 аліменти на користь сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 22.08.2019 року і до 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнено з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в мінімальному рекомендованому розмірі аліментів до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років, в решті позовних вимог відмовити, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст відзиву ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_3 дійсно є курсантом другого курсу факультету льотної експлуатації Льотної академії Національного авіаційного університету, що підтверджується довідкою №199/19 від 20.12.2019р. Крім того, позивач зазначає, що ОСОБА_3 перебуває на державному забезпеченні та стипендія курсанта складає 650 гривень, з яких роблять вирахування за гуртожиток (290 гривень).

Сповіщення сторін та заяви у справі.

У судове засідання, призначене на 04 листопада 2020 року, сторони у справі не з`явились, були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

03 листопада 2020 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Павел О.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке вмотивовано тим, що ОСОБА_5 бажає взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості у зв`язку з обмежувальними заходами, зумовленими карантином.

Розглянувши вказане клопотання, судова колегія дійшла до висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Поважність причин неявки відповідача судом апеляційної інстанції не встановлена, заявники реалізували своє право на викладення відповідних аргументів та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю сторін у справі.

Крім того, судом апеляційної інстанції у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи з обов`язковою участю сторін суд апеляційної інстанції не знаходить.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 22 грудня 2020 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторони з 2000 року знаходились у зареєстрованому шлюбі та мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюб було розірвано 31 жовтня 2003 року.

Наразі ОСОБА_3 є повнолітнім. Однак продовжує навчатися у Льотній академії Національного авіаційного університету та є курсантом 1 курсу факультету льотної експлуатації, денної форми навчання.

Згідно з ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою ст. 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви . Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач є дієздатною, працездатною людиною. Обставини, які б спростовували зазначене, відсутні.

Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ст. 198 батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Як регламентує ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню 1/2 частини від усіх видів доходу відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ч.1, 6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд першої інстанції вважав обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору у розмірі 768,40 гривень.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є повнолітнім сином сторін та проходить навчання в Льотній академії Національного авіаційного університету України, перебуває на державному утриманні у навчальному закладі з дня призначення на посаду курсанта із 01 вересня 2018 року з терміном навчання 4 роки.

Згідно Довідки про грошове забезпечення за І-півріччя 2019 р., виданої відповідачу полковнику медичної служби ОСОБА_1 від 06.09.2019 року вих. №4118, ОСОБА_1 всього було виплачено за І-півріччя 2019 року 135 463,64 (сто тридцять п`ять тисяч чотириста шістдесят три гривні шістдесят чотири коп) гривень.

Згідно Довідки про заробітну плату, виданої Одеським національним медичним університетом 11.10.2019 року №524 ОСОБА_1 в тому, що він дійсно працює в Одеському національному медичному університеті, на посаді Доцент, його заробіток за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року складає: всього нараховано - 23 509, 24 грн; середній заробіток 4 701, 85 грн; всього по ПДФО 4 231, 64 грн; середній заробіток по ПДФО 846, 33 грн; всього по ЄСВ 0, 00 грн; середній заробіток по ЄСВ 0, 00 грн; всього по Військовий збір 352, 63 грн; середній заробіток по Військовий збір 70, 53 грн.

Окрім ОСОБА_3 , на утриманні Відповідача перебуває також ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є донькою Відповідача від шлюбу з гр. ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , про що в книзі записів актів громадянського стану народження 16 жовтня 2004 року зроблено запис за №872. А отже, Відповідач фінансово забезпечує також потреби доньки, забезпечує доньці харчування, одяг, здійснює фінансування навчання та інших потреб доньки.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

Статтею 199 СК України встановлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

ОСОБА_3 перебуває на повному державному утриманні, необхідність найму житла поза межами навчального закладу та понесення витрат на інші потреби сина в навчанні позивач не довела.

Однак відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в мінімальному рекомендованому розмірі аліментів до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років, то апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позову частково, а саме визначивши суму грошового утримання 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 22.08.2019 року, і до закінчення сином ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним віку 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову частково.

Порядок касаційного оскарження.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь сина ОСОБА_3 аліменти у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 22.08.2019 року, і до закінчення сином ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним віку 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2020 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк