ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року

м.Суми

Справа №592/6302/20

Номер провадження 22-ц/816/2476/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Сумська міська рада, державний реєстратор Комунального підприємства «Центр реєстрації майнових прав» Лебединської районної ради Сумської області Недведська Олеся Алейзівна,

третя особа приватний нотаріус Дуванова Тамара Петрівна,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2020 року про зупинення провадження у справі у складі судді Корольової Г.Ю., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Сумської міської ради, державного реєстратора КП «Центр реєстрації майнових прав» Лебединської районної ради Сумської області Недведської О.А., третя особа: приватний нотаріус Дуванова Т.П., про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами та на 1/3 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 592/6205/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Дуванова Т.П., про визнання недійсним договору про поділ спадкового майна та поділ спадкового майна, від якого залежить вирішення даної справи.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, просить скасувати ухвалу про зупинення провадження у справі, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 592/6205/20, не мотивував належним чином свою ухвалу, не зазначив яким чином рішення справі № 592/6205/20 може у майбутньому вплинути на підстави та вимоги її позову.

Вказує, що позовна заява ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про поділ спадкового майна та поділ спадкового майна не стосується поділу житлового будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, оскільки це домоволодіння не було предметом добровільного поділу спадкового майна. На зазначений будинок не було правовстановлюючих документів і з цих підстав нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 адвокат Джепа Г.В. просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та вказує, що предметом спору у справі № 592/6205/20 за позовом ОСОБА_3 є в тому числі поділ житлового будинку з надвірними спорудами та земельна ділянка, що знаходяться у АДРЕСА_1 . Зазначене вище спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що справа № 592/6205/20 не має приюдиційного значення для розгляду справи за її позовом.

В іншій частині ухвала суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За пунктом 14 частини 1 статті 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України), розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що визнання недійсним договору про поділ спадкового майна може напряму вплинути на вирішення по суті цієї справи.

Колегія суддів не погоджується із висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що з травня 2020 року в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває справа № 592/6302/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Сумської міської ради, державного реєстратора КП «Центр реєстрації майнових прав» Лебединської районної ради Сумської області Недведської О.А., третя особа: приватний нотаріус Дуванова Т.П., про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами та на 1/3 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

Також з травня 2020 року у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться справа № 592/6205/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Дуванова Т.П., про визнання недійсним договору про поділ спадкового майна та поділ спадкового майна (а.с. 106-108).

Як вбачається, предметом спору у справі, ухвала у якій переглядається (№ 592/6302/20), є визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами та на 1/3 частину земельної ділянки у порядку спадкування за законом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 1-3).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилалася на те, що їй, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину шляхом фактичного проживання, належить 1/3 частини будинку з надвірними спорудами та 1/3 частини земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1 .

Предметом спору у справі № 592/6205/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Дуванова Т.П., є визнання недійсним договору про поділ спадкового майна від 22 лютого 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , та поділ спадкового майна, а саме: ОСОБА_3 просила виділити їй 1/3 частки з наступного майна: житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; двоповерхового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіля КАМАЗ, р.н. НОМЕР_1 ; автомобіля NISSAN, р.н. НОМЕР_2 , частки у статутному капіталі ТОВ «Агрофірма ЛАН», що становить 25% (а.с. 102-105).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у ньому, або якщо ці справи є взаємовиключними.

Разом з тим, суд першої інстанції, не звернув уваги на склад спадкового майна, яке розподілене між спадкоємцями за оскаржуваним у справі № 592/6205/20 договором про поділ спадкового майна від 22 лютого 2016 року, та постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, не навів мотивів, які факти можуть бути встановлені або спростовані за наслідками розгляду цивільної справи № 592/6205/20, яка перебуває у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми, та їх вплив на вирішення цієї справи.

Окрім того, суд першої інстанції не перевірив належним чином, чи є спільним предмет доказування в обох справах та, чи є вимоги в цих справах такими, що нерозривно пов`язані між собою, що давало б підстави встановити об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Такі ж правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року (справа № 755/4039/17, провадження № 61-19434св18).

З роз`яснень, наданих у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК (у новій редакції ст. 251 ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Колегія суддів вважає, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не вказав обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі № 592/6205/20 виключає можливість на підставі наданих доказів встановити та оцінити при розгляді цієї справи обставин, які є предметом судового розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні процесуального питання щодо зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 592/6205/20, яка перебуває у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми, допущено неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2020 року в частині зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Сумської міської ради, державного реєстратора КП «Центр реєстрації майнових прав» Лебединської районної ради Сумської області Недведської Олесі Алейзівни, третя особа: приватний нотаріус Дуванова Тамара Петрівна, про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами та на 1/3 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом, до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 592/6205/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Дуванова Тамара Петрівна, про визнання недійсним договору про поділ спадкового майна та поділ спадкового майна, а справу направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко