Справа № 372/3918/18
Провадження № 2-72/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.

при секретарі Авсюкевич Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки майна, що знаходиться у спільній власності, в натурі,

В С Т А Н О В И В:

10.12.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, мотивуючи вимоги тим, що йому належить по праву спільної часткової власності 1/2 частини житлового будинку та прибудинкових споруд, що знаходитяся за адресою АДРЕСА_1 , Ѕ частини земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:012:0002, Ѕ частини автомобіля БМВ-730 д.н.з. НОМЕР_1 та Ѕ частини автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , інша 1/2 частина переліченого майна належеть ОСОБА_2 Будинок має два окремих входи та фактично розділений між позивачем та відповідачем. Розподіл було вчинено таким чином, що кімнати визначенні у технічному паспорті під цифрами: кімната - 1.1 площею 4.3 кв.м, кімнату - 1.2 площею 18.5 кв.м., кімнату - 2.1 площею 4.1 кв.м, кімнату - 2.2 площею 16.9 кв.м, кімнату - 2.3 площею 12.0 кв.м та 9.3 кв.м. кімнати 1.3 площею 15.3 кв.м, що складає 65.1 кв.м від загальної площі будинку отримав у фактичне користування позивач, арешту приміщень визначених у технічному паспорті отримала відповідач. Позивач неодноразово пропонував відповідачу добровільно поділити майно в натурі, проте відповідач відмовилась, а тому позивач просить виділити його частку будинку та земельній ділянці в натурі.

01.07.2019 позивач подав заяву, в якій просив кімнату 1.3 площею 15,3 кв.м. залишити відповідачу повністю.

04.02.2020 позивач подав заяву, в якій відкликав своє клопотання про призначення експертизи та позовну вимогу щодо виділення в натурі Ѕ частини спірної земельної ділянки.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заву про слухання справи без його участі, позовні вимоги з урахуванням поданих уточнень підтримав, не заперечує, щодо винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлялася, заяв, клопотань до суду не надала.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням обухівського районного суду Київської області від 12.04.2018, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя, задоволено частково. Визнано спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок та прибудинкові споруди по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,250 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:012:0002, автомобіль БМВ-730 д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку та прибудинкових споруд по АДРЕСА_1 , іншу 1/2 частину будинку та прибудинкових споруд залишити ОСОБА_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:012:0002, решту 1/2 частину земельної ділянки залишити ОСОБА_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля БМВ-730 д.н.з. НОМЕР_1 , та право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , іншу 1/2 частину автомобіля БМВ-730 д.н.з. НОМЕР_1 , та 1/2 частину автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , залишити ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 01.11.2018, рішення Обухівського районного суду Київської області від 12.04.2018 залишено без змін.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, з технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, шо він належить по Ѕ частини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

З довідки № 132/02-26 виданої виконавчим комітетом Копачівської сільської ради вбачається, що згідно рішення виконавчого комітету сільської ради № 32 від 12.09.2014 «Про встановлення адреси житловим будинкам та присадним земельним ділянкам на території населених пунктів копачівської сільської ради» та рішення №84 від 19.02.2016 року шостої сесії сьомого скликання Копачівської сільської ради «Про перейменування вулиць, провулків в населених пунктах К;опачів і Застугна Копачівської сільської ради Обухівського району Київської області», земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,2500га, кадастровий номер :01:012:0002 та житловому будинку розташованому на ній, присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_2 . Попередня адреса: АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорта, виготовленого 06.12.2018 року ФОП ОСОБА_4 , до складу домоволодіння АДРЕСА_1 , входить житловий будинок під літерою «А» загальною площею 130,2 кв.м.

Між співвласниками склався прядок користування приміщеннями житлового будинку, а саме: кімната - 1.1 площею 4.3 кв.м, кімнату - 1.2 площею 18.5 кв.м., кімнату - 2.1 площею 4.1 кв.м, кімнату - 2.2 площею 16.9 кв.м, кімнату - 2.3 площею 12.0 кв.м та 9.3 кв.м. кімнати 1.3 площею 15.3 кв.м, що складає 65.1 кв.м від загальної площі будинку отримав у фактичне користування позивач, арешту приміщень визначених у технічному паспорті отримала відповідач.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток ( поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ ( поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ ( виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі ( виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Разом з тим, з поданої позивачем заяви вбачається, що він просить кімнату 1.3. площею 15.3 кв.м. повністю залишити відповідачу та не заявляє вимоги щодо грошової компенсації за зменшення його частки у спільній власності.

Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до п.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом /квартиру/. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Зазначена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року.

Згідно ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 не виявив бажання на отримання від іншого співвласника грошової компенсації вартості його частки, а тому суд, не вирішує питання щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 такої компенсації.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також відсутність доводів відповідача, які б спростовували докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позов з урахуванням всіх уточнень підлягає задоволенню шляхом здійснення поділу житлового будинку АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 317, 321, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, відповідно до ст. ст. 4, 12, 81, 197, 200,263-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на наступні приміщення відповідно до технічного паспорту: кімнату 1.1. площею 4.3 кв.м, кімнату 1.2 площею 18.5 кв.м, кімнату 3.1 площею 4.1 кв.м, кімнату 2.2 площею 16.9 кв.м, кімнату 2.3 площею 12 кв.м., загальною площею 55.8 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_2 та визнати за нею право сласності на наступні приміщення відповідно до технічного паспорту: кімнату 1.3 площею 15.3 кв.м., кімнату 1.4 площею 7.4 кв.м, кімнату 1.5 площею 12.8 кв.м, кімнату 1.6 площею 11.6 кв.м., кімнату 1.7 площею 8.4 кв.м. та кімнату 1.8 площею 18.9 кв.м, загальною площею 74.4 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .

Господарські прибудинкові споруди та приміщення відповідно до технічного паспорту залишити в спільному корисуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 04 лютого 2020.

Суддя: О.Б. Тиханський