Справа №2-н-1357/10
Провадження №.6/522/124/20
УХВАЛА

04 лютого 2020 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони у судовому наказі, поновлення пропущеного строку пред`явлення судового наказу до виконання, видачу дублікату судового наказу по цивільній справі №2-н-1357/10 за заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту.

Приморським районним судом м.Одеси 01.06.2010 року, за заявою ПАТ «УкрСиббанк», видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 91 389,75 грн. та судові витрати в сумі 486,95 грн.

03.12.2019 року до суду надійшла заява представника ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну стягувача (сторони у виконавчому документі, у виконавчому провадженні), а саме, стягувача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» у справі №2-н-1357/10, оскільки між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 08.12.2011 року було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк», а ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, укладеного 21.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 . 11.05.2019 року між заявником та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір №1369/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ Дельта Банк» відступило ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку», а ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, укладеного 21.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 09.12.2019 року було призначене судове засідання з приводу розгляду заяви ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну стягувача (сторони у виконавчому документі, у виконавчому провадженні), поновлення пропущеного строку пред`явлення судового наказу до виконання, видачу дублікату судового наказу на 18.12.2019 року.

У судове засідання призначене на 18.12.2019 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 30.01.2020 року.

У судове засідання призначене на 30.01.2020 року представник ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» не з`явився, 02.01.2020 року на адресу суду надав заяву щодо розгляду справи за заявою без участі представника Товариства.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 04 лютого 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту.

Приморським районним судом м.Одеси 01.06.2010 року, за заявою ПАТ «УкрСиббанк», видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 91 389,75 грн. та судові витрати в сумі 486,95 грн.

27.07.2010 року представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу. Приморським районним судом м.Одеси 30.08.2010 року заявнику було видано судовий наказ від 01.06.2010 року, який було передано для виконання до виконавчої служби та постановою старшого державного виконавця ВДВС Любашівського районного управління юстиції Одеської області Глізнуца М.М. від 17.09.2010 року було відкрито виконавче провадження за судовим наказом від 01.06.2010 року. .

Також з матеріалів справи вбачається, що 08.12.2011 року між ПАТ УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк», а ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, укладеного 21.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Представник ПАТ «Дельта Банк» звертався до Любашівського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області з запитом про хід виконавчого провадження за вищевказаним судовим наказом, та з відповіді на запит за №238/16 від 13.06.2016 року вбачається, що дійсно в провадженні Любашівського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2н-1357/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 91 389,75 грн. на користь ПАТ «УкрСиббанк», провадження за яким закрито на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення ОСОБА_2 за належністю до іншого відділу ДВС), але надати більше детальну інформацію не може, оскільки виконавче провадження передано до архіву та знищено, у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

В подальшому, 11.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», відповідно до вимог чинного законодавства України, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону №UA-EA-2019-03-26-000009-b 17.04.2019 року, був укладений Договір №1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком прав вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, укладеного 21.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

З представлених заявником документів вбачається, що ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» набуло право вимоги за судовим рішенням ухваленим у даній справі.

Станом на момент звернення до суду з зазначеною заявою, заборгованість за кредитним договором не погашена.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно вимог ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно Правової позиції, висловленої Верховним Судом України в Постанові від 20.11.2013 року (справа №6-122цс13), виходячи зі змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Для правонаступника усі дії, вчиненні до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ч.5 ст.442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зі змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 6 Конвенції проголошує право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових аспектів до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось на шкоду однієї зі сторін. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення суду, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення у справі «Горнсбі проти Греціїї» (980-079) від 19 березня 1997 року). Права особи вважаються захищеними після повного виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну стягувача обґрунтованою, заявленою на законних підставах, та такою, що підлягає задоволенню.

З приводу вимог заяви ТОВ «ФК «ЄФКР» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд прийшов до наступного.

Згідно 17.4 Розділу XIII ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕННЬ ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час набрання законної сили судовим рішенням (судовий наказ), на підставі якого було виданого копію судового наказу, набрало законної сили 09.08.2010 року), Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: п.1 виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років;

2. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду, міг бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, суд звертає увагу, що 05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року втратив чинність (крім статті 4).

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності з 09 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Оскільки виконавчий документ видавався 30.08.2010 року, то суд може видати його дублікат лише до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тобто протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

У даному випадку такий строк закінчився та заявник звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого документу поза встановлений законом строк.

Разом з тим, пропущений строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання, може бути поновлений за заявою стягувача.

Відповідно до ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.6 ст.12 ЗУ „Про виконавче провадженя" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Строк може бути поновленим у разі поважності причин його пропущення.

Так, з матеріалів справи та заяви вбачається, що 08.12.2011 року між ПАТ УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, укладеного 21.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

В свою чергу, 11.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону №UA-EA-2019-03-26-000009-b 17.04.2019 року, був укладений Договір №1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком прав вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, укладеного 21.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Заявник ТОВ «ФУ «ЄФКР» в заяві про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання зазначив, що відповідно до інформації з Автоматичної системи виконавчих проваджень, відкритих виконавчих проваджень на виконанні вищевказаного рішення немає.

З відповіді Любашівського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області від 13.07.2016 року, з якої вбачаються, що на виконанні Любашівського ВР ДВС ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2н-1357/10, виданого Приморським районним судом м.Одеси 01.06.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 91 389,75 грн. на користь ПАТ «УкрСиббанк». Також в листі зазначено, що вищевказане виконавче провадження знищено та надано довідку щодо ВП 21401063 від 28.11.2019 року (а.с.73).

З Інформації про виконавче провадження, сформованої 28.11.2019 року вбачається, що дійсно на виконанні Любашівськогог РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження ВП 21401063 з виконання судового наказу №2н-1357/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 91 389,75 грн. на користь ПАТ «УкрСиббанк», але постановою від 27.06.2012 року вищевказане виконавче провадження було завершено, згідно з вимогами п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) (а.с.73 зв.)

Також з матеріалів справи вбачається, що стягувач ПАТ «Дельта Банк» в період часу з 08.12.2011 року (з моменту набуття прав вимоги за кредитним договором) до 18.06.2016 року (направлення запиту до виконавчої служби про хід ВП), не цікавився по хід виконання вищевказаного наказу.

Крім того, з моменту отримання відповіді на запит від 13.07.2016 року, стягувач з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до вина конання та видачу дублікату виконавчого документу (судового наказу) до суду не звертався.

Враховуючи, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документу (судового наказу) відносно боржника ОСОБА_1 по справі №2-1357/10 за заявою ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 91 389,75 грн. та судові витрати в сумі 486,95 грн., після переривання встановлюється з дня його повернення, тобто з 27.06.2012 року, то відповідно цей строк закінчився 27.06.2015 року.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78, 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 1 та 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази, що стягувач протягом з вересня 2010 року по червень 2016 року цікавився рухом виконавчого провадження та звертався до органу виконавчої служби із відповідними запитами та заявами про рух виконавчого провадження, намагався ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження чи вживав інші дії, спрямовані на отримання інформації за виконавчим провадженням.

Крім того, отримавши відповідь про хід виконавчого провадження у липні 2016 року, стягувач будь-яких дій до 2019 року не вживав.

Одночасно заявник не надав доказів про наявність обставин, які утруднювали або унеможливлювали б звернення стягувачів до Відділу ДВС з відповідними заявами щодо руху виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 протягом більше ніж 9 років.

Доказів поважності причини пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого документу (судового наказу) відносно боржника ОСОБА_1 представником ТОВ «ФУ «ЄФКР» не надано, так само і не зазначено причин такого пізнього звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, визнання поважними причини пропуску та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При таких обставинах у суду відсутні підстави для поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Відсутність підстав для поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа, унеможливлює задоволення заяви стягувача про видачу дублікату виконавчого листа.

З огляду на викладене, в частині заяви ТОВ «ФУ «ЄФКР» щодо видачі дублікату судового наказу, визнання поважними причини пропуску та поновлення строку для його пред`явлення до виконання відносно боржника ОСОБА_1 суд відмовляє.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст.ст.10-13, 247, 258-261, 268, 433, 442, ЦПК України, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони у судовому наказі, поновлення пропущеного строку пред`явлення судового наказу до виконання, видачу дублікату судового наказу по цивільній справі №2-н-1357/10 за заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання судового наказу Приморського районного суду м.Одеси від 01.06.2010 року по справі №2н-1357/10 за заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту, а саме: з Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (код , місцезнаходження: 04050, м.Київ, вул.Глибочицька, 40х).

В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про поновлення пропущеного строку пред`явлення судового наказу до виконання, видачу дублікату судового наказу відносно боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Повний текст ухвали суду виготовлено 04 лютого 2020 року.

Суддя Л.В.Домусчі