Справа №487/7143/19
Провадження №2/487/504/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21.01.2020 Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Рурич І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

23.09.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 11.07.2015 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб про що Заводським відділом державної реєстрації актівивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 350. Подружні відносини фактично припиненні, примирення та збереження сім`ї неможливе.

Ухвалою суду від 07.10.2019 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до розгляду.

У судове засідання представник позивача не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, поважних причин неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 11.07.2015 року сторони зареєстрували шлюб про що Заводським відділом державної реєстрації актівивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 350.

Від шлюбу дітей не мають.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю.

Статтею 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги.

Сторони з 2018 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо.

Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Крім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 769 грн., відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 76, 89, 263-265 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Миколаєва, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІНН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Чайковського Пермської області Російська Федерація, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ІНН НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) і ОСОБА_2 , 11.07.2015 року у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 350 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 769 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя С.В.Щербина