16.06.2020 Справа № 756/4920/18
Унікальний №756/4920/18
Провадження №2/756/451/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

16 червня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Парфенчик К.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого жилого приміщення та стягнення завданих збитків, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про виселення останнього з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення, стягнення завданих збитків у розмірі 69 920,00 грн. та заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 9 033,00 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.2017 року, він ОСОБА_1 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 у вказаній квартирі вселений зі згоди колишнього власника ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла . На даний час відповідач створює позивачу перешкоди у розпорядженні квартирою, у зв`язку із чим останній звернувся до суду.

16.05.2019 року позивач через канцелярію суду подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме, окрім виселення відповідача, просив стягнути з останнього упущеної вигоди у розмірі 259 440, 00 грн. коп. та заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 25 157,79 грн.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення вимог підтримали, проти винесення заочного рішення суду не заперечували.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.10).

Із матеріалів справи вбачається, що у квартиру АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_3 вселений колишнім співвласником квартири ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла .

Відповідно до ст. 41 Конституції України, «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним».

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Частиною 3 ст. 116 ЖК України визначено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач, як власники квартири, позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки у вказаній мешкає відповідач, який на даний час не має відношення до цієї квартири.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач за період з дати звернення до суду та до подання уточненої позовної заяви сплачував за житлово-комунальні послуги за утримання квартири АДРЕСА_1 , що підтвердив платіжними дорученнями.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи що відповідач у судові засідання не з`явився для спростування доводів позивача, суд приходить до висновку, що відповідач займає та користується житловою квартирою без будь - яких правових підстав, що у свою чергу перешкоджає законному власнику реалізувати своє право на користування, а тому позов в частинах виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 , а також стягнення з особи, яка користувалась помешканням, але не платила за нього, вартості сплачених ОСОБА_1 комунальних послуг підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якщо її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 4 ст. 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) повинні враховуватися заходи вжиті особою щодо їх одержання.

Дана норма зобов`язує особу своєчасно отримувати докази щодо здійснення конкретних заходів для забезпечення отримання доходів (укладення відповідних договорів, підготовки виробничого обладнання, приміщень тощо). Це положення орієнтує сторону на необхідність доведення фактів, які б підтверджували, що вона дійсно планувала отримати відповідні доходи, все зробила для їх отримання, мала для цього усі можливості і неодмінно отримала б такий дохід, якби зобов`язання було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, позивач заявляючи вимогу про стягнення із відповідача упущеної вигоди у розмірі 259 440,00 грн. не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження реальної можливості отримання доходу від використання, або намірів отримання доходу від використання вказаної квартири.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89,141, 280, 259, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого жилого приміщення та стягнення завданих збитків, - задовольнити частково.

Усунути перешкоди у володінні та користуванні житловою квартирою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) шляхом виселення ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) із квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) суму сплаченого коштів за житлово-комунальні послуги у розмірі 25 157 (двадцять п`ять тисяч сто п`ятдесят сім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1 494 (одна тисяча чотириста дев`яносто чотири) гривні 33 копійки.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.В. Шевчук