Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1687/19 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 50 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

цивільну справу №274/1687/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 вересня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Корбута В.В. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 . Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання у твердій грошовій формі у розмірі 1 500 грн., починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання - 30 червня 2020 року. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач є її батьком, який проживає окремо від неї та її матері, оскільки шлюб між її батьками розірваний. Рішенням суду з батька були присуджені аліменти на її утримання у розмірі ј частини від його доходу до досягнення нею повноліття. 20 лютого 2019 року вона досягла повноліття та продовжує навчання в Комунальному закладі «Бердичівський педагогічний коледж» за денною формою навчання. Через навчання вона не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги, бо з січня 2017 року не отримує стипендії. Її мати, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не має можливості їй допомоги у зв`язку з тим, що на її утриманні перебуває ще двоє молодших доньок. Наполягає на тому, що з відповідача інших відрахувань за виконавчими листами не здійснюється, останній не має будь-яких утриманців та постійного заробітку, а його доходи є мінливими та нерегулярними.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути аліменти на період навчання у розмірі 1 500 грн., щомісячно. Зокрема посилається на те, що у зв`язку з необхідністю отримання освіти вона навчається на 3-му курсі КЗ «Бердичівський педагогічний коледж» на денній формі навчання та у зв`язку із цим не має змоги працювати і потребує матеріальної допомоги від батька. Проте, при ухваленні рішення суд першої інстанції врахував лише доводи відповідача про те, що він не працює, на обліку як безробітний не перебуває та доходів не отримує, а тому дійшов висновку про те, що він не може надавати матеріальної допомоги. На думку скаржника, її позовні вимоги щодо потребування нею матеріальної допомоги до уваги судом першої інстанції не бралися. Окрім того, суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що її мати не має матеріальної можливості їй допомогти, оскільки на її утриманні перебуває ще двоє доньок та вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і одержує соціальну допомогу в розмірі 860 грн. Разом із тим, при денному навчанні вона потребує зошитів, підручників, додаткових занять у репетиторів, одягу, взуття, а також змушена сплачувати за навчання. При цьому відповідач має задовільний стан здоров`я - інвалідності, психічних розладів та інших хвороб не має. Також їй відомо про те, що відповідач постійно підробляє на неофіційних роботах як в Україні, так і за її межами.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, але представник відповідача, повноваження якої підтверджені нотаріально посвідченою довіреністю, спрямувала довідку про відсутність у відповідача доходів у першому та другому кварталах 2019 року, а також копії чеків про перерахування на користь позивача коштів на погашення заборгованості за аліментами: у березні 2019 року - 500 грн., у квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні та жовтні 2019 року - по 1000 грн. кожного місяця.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Згідно з частиною першою ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин першої та третьої ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, із ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У 2003 році рішенням суду до досягнення позивачем повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідача на утримання доньки були присуджені аліменти у розмірі ј частки від його доходу (а.с.8).

Шлюб між батьками позивача розірваний (а.с.7). Відповідач у 2006 році зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 та змінив прізвище з « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 » (а.с.9).

Місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5 зворот).

Як убачається із довідок №№15,38 учбового закладу позивач навчається на 3-му курсі Комунального закладу «Бердичівський педагогічний коледж» Житомирської обласної ради 1-го рівня акредитації на денній формі навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року та не отримує стипендії з січня 2017 року (а.с.10,11).

Мати позивача у 2005 році уклала шлюб із ОСОБА_9 та у цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_10 , але у 2015 році даний шлюб рішенням суду був розірваний, а на утримання доньки ОСОБА_11 з її батька присуджені аліменти в розмірі ј частини від доходу платника аліментів (а.с.12-14). У 2017 році мати позивача зареєструвала шлюб із ОСОБА_12 та у цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_13 (а.с.16). Мати позивача з вересня 2018 року по лютий 2019 року одержувала соціальну допомогу в розмірі 860 грн. щомісяця (а.с.17).

Із матеріалів справи також вбачається, що від другого шлюбу відповідач також має доньку ОСОБА_14 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та наразі не досягла повнолітня, а тому знаходиться на його утриманні (а.с.31). Відповідач не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності (а.с.30). Згідно з копії трудової книжки та довідки центра зайнятості останній не працевлаштований та на обліку не перебуває. Інформація про доходи відповідача у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відсутня (а.с.35). У заяві від 06 серпня 2019 року представник відповідача стверджує про те, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання позивача погашає вона (а.с.27).

Отже, матеріали справи не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що відповідач не може надавати матеріальної допомоги позивачу, оскільки зворотного належними та допустимими доказами не доведено.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач постійно підробляє на неофіційних роботах як в Україні, так і за її межами не підтверджені жодними доказами, а судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, не доведено придбання відповідачем нерухомого або рухомого майна, вартість якого б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, або наявність грошових коштів, що передбачено приписами ст.182 СК України.

Не підтверджується матеріалами справи й та обставина, що позивач змушена сплачувати за навчання, на чому наголошується в апеляційній скарзі. Довідки ж учбового закладу підтверджують лише ті обставини, що позивач продовжує навчання у відповідному навчальному закладі на денній формі навчання та у першому семестрі першого навчального року одержувала стипендію, що не є тотожним сплаті за навчання.

Не доведена й вартість підручників, а також необхідність та вартість додаткових занять у репетиторів.

ОСОБА_1 навчається у педагогічному коледжі, який знаходиться за місцем її проживання, тобто у місті Бердичеві.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач має задовільний стан здоров`я та мати не має можливості надавати їй утримання ще не є достатніми підставами для скасування рішення суду першої інстанції з огляду на вищевикладене, а також те, що можливість надання утримання другим батьком приймається до уваги при визначенні розміру аліментів, але розмір аліментів є похідним від можливості надання матеріальної допомоги, а не навпаки.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, то відповідно до ст.375 ЦПК України воно залишається без змін.

Керуючись ст.ст.367-368,374-375,381-382,384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: