Провадження № 2/686/139/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач вказав, що продовження його дискримінації та знущання над ним, всупереч чинному законодавству держави Україна та в порушення ст.19 Конституції України і чинного КПК держави Україна слідчий СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Рой С.П. не вніс відомості в ЄРДР. Внаслідок цієї незаконної та протиправної бездіяльності йому завдано майнової та моральної шкоди. Моральна шкода, завдана йому полягає моральних стражданнях та переживаннях, які він переніс під час цієї очевидно незаконної бездіяльності слідчого ОСОБА_2 , оскільки правомірні очікування на правомірне внесення відомостей в ЄРДР, які не підтвердились, посилювали відчуття душевного болю та привели до розчарування в національній поліції як правоохоронного органу, відчуття несправедливості стосовно нього плавно переросли в дискримінацію його, а відчуття невизначеності посилювало негативні емоції, що в цілому привело до хронічного стресу, наслідком чого стало посилення страху перед поліцаями в формі та передчасного старіння. Крім цього він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а необхідність поновлення його прав змусила його вживати додаткових заходів для їх захисту в суді, що він сприймає як зверхнє ставлення до нього як до людини, з чого він відчув себе приниженим і морально подавленим та ці відчуття продовжуються і понині. Крім цього, він вчергове змушений звертатись до суду, що вимагає від нього додаткових витрат його дорогоцінного часу з його безцінного життя та свідчить про моральне та психологічне насилля над ним шляхом неналежного виконання своїх службових обов`язків слідчим ОСОБА_2 , що привело до порушення його честі та гідності.

Внаслідок незаконної та протиправної бездіяльності слідчого ОСОБА_2 порушено його права, а саме право: на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність працівників органів державної влади, в тому числі і працівника ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 ; споживача на доброякісну послугу від органів державної влади держави Україна в особі національної поліції в частині правомірності та добросовісності; конституційне право на свободу пересування територією України, оскільки дана бездіяльність породила для нього певні права та обов`язки і він вимушений був відновлювати свої права в суді, куди змушений був звертатись і на це він не планував витрачати свій дорогоцінний час з його безцінного життя; на честь і гідність та інші немайнові права. Таким чином, значна глибина моральних страждань, завданих йому порушенням його немайнових прав, сильна і руйнівна біль для його душевного стану, яка має тяжкий характер моральних страждань, завданих йому, довічні та непоправні втрати немайнового характеру підлягають безумовному відшкодуванню. Тому він вважає, що заявлена ним моральна шкода у розмірі одного мільярда гривень буде адекватним відшкодуванням його моральних страждань, а підставами для її відшкодування є статті 23,269,270,271,273,276,280 та 1174 ЦК України.

Також для написання скарги про визнання незаконної та протиправної бездіяльності слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Рой С.П. та відновлення порушених його прав він витратив дві години його дорогоцінного часу з його безцінного життя, та одну годину для проїзду та подачі її до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду та десять гривень на проїзд маршруткою №30. Для участі в слуханні скарги в слідчого судді ним витрачено одну годину його дорогоцінного часу з його безцінного життя. Тобто фактично витрачено ним власного часу три годин, які він оцінює у 30000 грн. та десять гривень на проїзд в маршрутному таксі №30. Окрім цього, він витрачав власний папір, електроенергію і фарбу картриджа лазерного принтера на написання скарги. Таким чином майнова шкода складає 40010 грн. і являє собою витрати, пов`язані з відновленням порушених прав, які мають бути відшкодовані у відповідності до статтей 22, 1174 ЦК України.

Ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 24.10.2017 року (справа №686/7017/17) і зафіксовані у ній відомості є належним, достовірним, допустимим і достатнім доказом завдання йому як майнової, так і моральної шкоди. Відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 3, 6, 8, 19, 55, 56, 68, 124, 129 Конституції України, положеннями ЦПК України, в тому числі і статтями 263,265,388,389, 390,392,409, ст.ст.36,110 чинного КПК України, ст.21 Закону «Про захист прав споживачів» та ЦК України, в тому числі ст.ст.22,23,269,270,271,273,276,280 та 1174, позивач просить: стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу на його користь один мільярд гривень моральної шкоди, завданої незаконною та протиправною бездіяльністю слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Рой С.П.; стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу на його користь п`ятдесят тисяч двадцять гривень майнової шкоди, завданої йому незаконною та протиправною бездіяльністю слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Рой С.П.; судові витрати та видатки і можливі податки, платежі та збори покласти на відповідача.

В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив слухання справи по суті заявленої вимоги проводити без його участі, на підставі наданих ним доказів.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подав до суду листа, в якому просив справу розглянути без його участі, зазначив, що позов не визнає з підстав, викладених у відзиві та просить відмовити в задоволенні позову.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими. Позивачем не було вказано яке саме його право порушено Державною казначейською службою України та не наведено доказів заподіяння останньому моральної шкоди. Державна казначейська служба України не перебувала із позивачем у цивільно-правових відносинах, а тому не завдала останньому шкоди чи будь-яких інших втрат.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.10.2017 року, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення задоволено та зобов`язано начальника слідчого відділу ХВП ГУНП в Хмельницькій області забезпечити внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 07.04.2017 року.

Зі змісту вказаної ухвали суду вбачається, що 07.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до слідчого ЗВП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Роя С.П. із заявою, в якій просив внести до ЄРДР відомості щодо неправомірних дій посадових осіб ПФ «Діта» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та директора Хмельницького обласного ліцею-інтернату Курманського Ю., які дали безпосередню вказівку будівельникам продовжувати злочин у вигляді незаконного будівництва, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.197 КК України та розпочати досудове розслідування. На момент звернення до суду за даним фактом жодного процесуального рішення слідчим не прийнято.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами скарги ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого №686/7017/17.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1, п.2.ч.2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокре ма, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме - у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Тобто за відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами - така шкода відшкодовується на загальних підставах, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (стаття 1174 цього Кодексу).

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що внаслідок невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 07.04.2017 року, йому було заподіяно шкоди його правам та інтересам, в тому числі моральної та майнової шкоди, а також на підтвердження її розміру.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.24 КПК Укпаїни, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.10.2017 року, зобов`язано начальника слідчого відділу ХВП ГУНП в Хмельницькій області забезпечити внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 07.04.2017 року. Вказана ухвала не доводить заподіяння позивачу шкоди та не підтверджує наявності причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області та настанням шкоди.

Права позивача, у зв`язку із невнесенням слідчим відомостей про вчинене кримінальне правопорушення в ЄРДР, були відновлені ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 24 жовтня 2017 року,

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 15, 22, 23, 1166, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, ст..ст. 24,303,307 КПК України, ст.ст.4, 12, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , житель: АДРЕСА_1 ).

Відповідачі: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області (, пошт.індекс: 29017, м.Хмельницький, вул.Зарічанська 7); Державна казначейська служба України ( 01601, м. Київ, Печерський, вул. Бастіонна, 6).

Дата складання повного тексту рішення суду 24.07.2020 року.

Суддя: