КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/398/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді доповідача Білич І.М.

суддів Болотова Є.В., Іванченка М.М.

при секретарі Кемському В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 що діє в інтересах ОСОБА_3 в справі за апеляційною скаргою адвоката Мегедь Лілії Ніазівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г.

по цивільній справі № 754/16215/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

в с т а н о в и л а :

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому ставив питання про визнання ОСОБА_1 ( як бувшого власника квартири) такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 20.09.2017 року між ПАТ «Дельта Банк» та ним укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 . Після придбання квартири позивачу стало відомо, що в ній зареєстрована та проживає відповідач. Враховуючи, що будь-яких прав щодо вказаного нерухомого майна ОСОБА_1 не має, а факт її реєстрації в спірній квартирі перешкоджає позивачеві в повному обсязі здійснювати права власника, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, так як судом при ухваленні рішення було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначаючи в апеляційній скарзі також, що в спірній квартирі відповідач проживала з 2007 року як власник, у подальшому між нею та ТОВ «Український промисловий банк» був укладений кредитний договір та договір іпотеки спірної квартири. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору була розпочата процедура звернення стягнення на нерухоме майно, в результаті якої кінцевим власником квартири став ОСОБА_3 .

Для врегулювання спірних відносин 12 березня 2018 року між нею та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири, згідно якого вона знову отримала у власність квартиру АДРЕСА_1 . Відтак, на час постановлення судового рішення вона була власником квартири.

У ході судового розгляду представник позивача подав заяву про відмову від позову обґрунтовуючи її тим, що 20.09.2017 року між ОСОБА_3 та ПАТ „Дельта Банк" було укладено договір купівлі - продажу квартири. У придбаній квартирі без будь-яких на те правових підстав була зареєстрована та проживала відповідач, що і стало підставою для його звернення до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 такою що втратила право користування квартирою. У березні 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 . Продаж квартири здійснено з розстрочкою платежу на шість місяців, до 30.08.2019 року за ціною 652 250 гривень що еквівалентно 25 тисячам доларів. При укладенні договору ОСОБА_1 запевнила ОСОБА_3 у своїх щирих намірах впродовж 6 місяців сплатити в повному обсязі вартість квартири. ОСОБА_3 проявив людське розуміння та співчуття і погодився з проханням надавши відповідачу розстрочку на 6 місяців. Після перших платежів відповідач перестала виконувати свої обіцянки, почала порушувати умови договору, не виконувала грошові зобов`язання за договором та впродовж встановленого строку не сплатила обумовлену суму за квартиру.

На даний час у провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення. Тобто питання про зняття з реєстраційного обліку буде вирішено шляхом отримання рішення про виселення відповідача.

Заявник зазначав також, що відмова ОСОБА_4 від позову не спростовує ту обставину, що на час звернення з позовом до суду у лютому 2018 року ОСОБА_1 проживала у квартирі без будь-яких правових підстав, а відтак не мала права користування нею.

Відповідач ОСОБА_1 не заперечувала проти задоволення заяви.

Колегія суддів оговоривши заявлене клопотання, перевіривши повноваження представника позивача та матеріали справи, вислухавши думку сторін, вважає, що подана заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК України у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідає вимогам ст.ст. 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Представнику позивача роз`яснено наслідки відповідних процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 373, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Прийняти відмову ОСОБА_2 що діє в інтересах ОСОБА_3 від позову.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В., про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 січня 2020 року.

Суддя - доповідач

Судді