ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2020 року м. Кропивницький

справа № 398/2614/19

провадження № 22-ц/4809/189/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Орендовського В.В. від 04 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 06 червня 2008 року її мати ОСОБА_2 з ОСОБА_3 уклала у простій письмовій формі договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Між сторонами було досягнуто усіх обов`язкових умов щодо купівлі-продажу квартири, передані кошти, ключі від квартири та технічна документація, але причини по яким її мати та ОСОБА_3 не звернулися до нотаріуса їй невідомі. Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українських виробників обладнання для станцій технічного обслуговування автомобілів» від 10.06.2008 року № 59/10/06-2008 визнано дійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 червня 2008 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі виконавчого листа на рішення третейського суду з тих підстав, що у даній категорії справ виконавчі листи не видаються, а відповідно до п.2.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 року № 6/5 до БТІ, разом із заявою про державну реєстрацію прав додаються правовстановлюючі документи, а згідно з пунктом 10 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, є зокрема рішення судів, третейських судів про встановлення права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати померла. Вона є єдиним спадкоємцем за законом та у встановлений законом термін звернулася до приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Кібальник О.Ф. з документами для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі на вказану квартиру.

Постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2019 року № 131/02-31 - їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 , з тих підстав рішення третейського суду не є правовстановлюючим документом на квартиру.

Посилаючись на ці обставини, просила визнати право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а також на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 /а.с.10 - 13/.

06.06.2008 року ОСОБА_4 уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , з ОСОБА_3 . Даний договір був укладений у простій письмовій формі та підписаний сторонами /а.с.14/.

Рішенням постійнодіючого третейського суду при Асоціації «Українських виробників обладнання для станції технічного обслуговування автомобілів» від 10.06.2008 року визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , 06.06.2008 року та визнано право власності на вказану квартиру за ОСОБА_4 / а.с.15-16/

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 червня 2008 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі виконавчого листа згідно рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Українських виробників обладнання для станції технічного обслуговування автомобілів" по справі № 59/10/06-2008 про визнання договору дійсним та визнання права власності на майно /а.с.17/.

Відповідно до архівної довідки № 654 від 27.07.2018 року право власності на квартиру по АДРЕСА_1 за архівними даними КП "ОМБТІ" належало ОСОБА_2 на підставі вказаного вище рішення третейського суду /а.с.19/.

У встановлений законом строк, 29 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Кібальнік О.Ф. із заявою про прийняття спадщини/а.с.43-42/.

На підставі заяви на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2019 року, ОСОБА_1 було видане 25.07.2019 року свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, ⅔ частки якого успадковуються, загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 24,1 кв.м., до нього примикають господарсько-побутові будівлі: колодязь літ. "Ж", огорожа літ. № 1 /а.с.19, 67/.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 липня 2019 року приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кібальнік О.Ф. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що рішення постійнодіючого третейського суду при Асоціації «Українських виробників обладнання для станції технічного обслуговування автомобілів» від 10.06.2008 року по справі №59/10/06-2008 про визнання дійсним договору купівлі продажу та визнання права власності на квартиру не є правовстановлюючим документом /а.с.18/.

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно із частинами першою та третьою статті 206 ЦК України визначено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Частиною 2 статті 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 , обґрунтувала його тим, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно здійснюється, зокрема на підставі рішення третейського суду.

Третейські суди не віднесені до системи судів загальної юрисдикції (стаття 125 Конституції України та стаття 18 Закону України «Про судоустрій України»), а тому вони не здійснюють правосуддя, а їх рішення не є актами правосуддя.

Згідно з положеннями частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. В свою чергу, відповідно до Закону третейські суди приймають рішення тільки від свого імені (стаття 46), і саме ці рішення, ухвалені в межах чинного законодавства, є обов`язковими лише для сторін спорів (пункт 5 статті 4).

Сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень (стаття 50 Закону).

У свою чергу, виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документа (частина третя статті 55 Закону).

Тому, для здійснення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно на підставі рішення третейського суду, до бюро технічної інвентаризації має надаватися виконавчий документ, виданий компетентним судом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у визнанні права власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на вказану квартиру.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.02.2020 року.

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І. Чельник