Справа № 706/874/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області

В складі головуючого - судді Орендарчука М.П.

при секретарі Карбівської Я.Є.,

за участі позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивач: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

відповідача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Добровеличківська державна нотаріальна контора про визнання частково свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом недійсним та визнання права власності на обов`язкову Ѕ частку спадкового майна.

встановив:

19 червня 2018 року ОСОБА_6 через свого представника ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Добровеличківська державна нотаріальна контора про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане 15.03.2017 року Державним нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори Кіровоградської області на ОСОБА_5 , щодо успадкування земельної ділянки після смерті ОСОБА_7 та визнання права власності за ОСОБА_6 на обов`язкову Ѕ частку спадкового майна у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.6053 га. Яка розміщена на території Ботвинівської сільської ради та підтверджено державним актом на право власності на землю від 04.10.2002 року , кадастровий № :04:001:0070.

25 червня 2018 року судом відкрито провадження у справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_6 померла.

17 грудня 2018 року провадження у справі зупинено .

12.11.2018 до суду із заявами про залучення їх у якості правонаступників померлої ОСОБА_6 звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У заявах вказали, що повністю підтримують позовні вимоги первісного позивача.

24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залучені до участі у справі в якості позивачів.

13 листопада 2019 року закрито підготовче провадження і справа призначені до розгляду, обґрунтування позову, а також позовні вимоги залишилися незмінними.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що позивач є матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про що свідчить свідоцтво про його народження видане Юр`ївською сільрадою Добровеличківського району Кіровоградської області від 19.01.1960 р. актовий запис № 2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Добровеличківка Кіровоградської області помер син позивачки ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від ?6 08.2016 р. актовий запис № 38.

Мати та інші родичі за власні кошти похоронили покійного та здійснили всі поминальні обряди. Мати прийняла спадщину шляхом вступу у володіння і користування майном сина, а саме користувалась його сільськогосподарським інструментом, господарським інвентарем, особистими речами.

Син був зареєстрований в с. Юр`ївка та проживав разом з матерю у її будинку АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 з листопада 2013 року вони разом, постійно з матір`ю почали проживати та всти спільне господарство в АДРЕСА_3 , про що свідчать акт від 25.05.2018 р., довідка Юр`ївської сільради від 25.05.2018 р. № 351, довідка № 2195 від 29.05.2018 р. Добровеличківської селищної ради, Домова книга по АДРЕСА_3 .

До серпня ІНФОРМАЦІЯ_4 року син проживав у с Гребля Христинівському районі Черкаської області.

На початку весни 2018 року Позвачці стало відомо, що у сина була у власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,6053 га. яка розміщена на території Ботвинівської сільської ради та підтверджено Державним актом на право власності на землю від 04.10.2002 р., кадастровий № :04:001:0070.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого Добровеличківською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області від 13.12.2016 р. після смерті сина позивачки була заведена спадкова справа № 59970114.

Як стало відомо, що вищевказану земельну ділянку сина успадкував за заповітом відповідач ОСОБА_5 . Про наявність даного заповіту позивачці нічого не було відомо, як і про наявність земельної ділянки. Син склав заповіт 30 серпня 2010 року у приватного нотаріуса Христинівського районного нотаріального округу коли уже постійно проживав у с. Юр`ївка і не виїжджав із села. Чому був складений заповіт на незнайому особу, яка не перебуває у родинних стосунках із її сином та чому все це перебувало в таємниці позивачка не знає.

Таким чином, між сторонами виник спір у зв`язку із спадкуванням за заповітом, який регулюється положеннями Цивільного кодексу України, а саме Главою 85.

В судовому засіданні представник позивачів надав пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Вважає, що акт про фактично проживаючих поданий позивачами в якості доказу у справі є таким. Що встановлює факт проживання ОСОБА_8 з первісним позивачем ОСОБА_6 .

Позивачі пояснень не надали. Підтримали пояснення надані їх представником.

З судових дебатах представник позивачів змінив позовні вимоги та просив визнати прав власності на обов`язкову Ѕ частку спадкового майна у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.6053 га., яка розміщена на території Ботвинівської сільської ради та підтверджено державним актом на право власності на землю від 04.10.2002 року, кадастровий № :04:001:0070 за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. У письмових поясненнях зазначає, що поступив відповідно закону. На протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. При цьому, він звернувся до сільської ради де отримав довідку про місце проживання спадкодавця і постійно проживаючих з ним у якій окрім спадкодавця нікого зазначено не було.

Також вказав, що, первісний позивач із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини отримання свідоцтва на спадщину не зверталась. Не є такою, що постійно проживала зі спадкодавцем, спадщину своєчасно не прийняла у зв`язку з чим у задоволенні позову, на його думку, має бути відмовлено.

Представник відповідача надав пояснення аналогічні письмовим поясненням. Вважає , що факт постійного проживання спадкодавця з первісним позивачем стороною позивачів не доведений , а тому ОСОБА_6 не є такою, що прийняла спадщину у зв`язку з чим вважає за можливе відмовити в задоволенні позову повністю.

08.08.2018 року Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Добровеличківська державна нотаріальна контора надіслала до суду заяву згідно якої проти задоволення позову заперечували. Просили справу розглядати без участі їх представника.

Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши подані докази з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку:

Суд вважає зміну позовних вимог (предмету позову) в судових дебатах неприйнятною в силу положень статей 13, 49, 242 ЦПК у зв`язку з чим у цьому рішенні, суд виходить з позовних вимог сформульованих у позовній заяві, з урахуванням повної їх (позовних вимог) підтримки позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у своїх заявах про залучення їх в якості позивачів у справі від 12.11.2018 року згідно з положеннями статті 1276 ЦК Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Встановлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 що стверджується паспортом громадянина України на її ім`я серії НОМЕР_1 виданий 11.02.1997 року Добровеличківським РВ УМВС України в Кіровоградській області. Позивач є пенсіонером за віком, що підтверджується посвідченням, яке видано Добровеличківським УПФУ 19.05.2006 року на бланку НОМЕР_2 .

ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в сім`ї ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження на бланку серії НОМЕР_3 .

Згідно записів у домовій книзі за адресом АДРЕСА_3 значиться зареєстрованим з 03.04.2015 року ОСОБА_8 , знятий з реєстрації 07.09.2016 року по причині смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер в смт Добровеличківка Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим повторно 13.12.2016 року на бланку серії НОМЕР_4 Добровеличківським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області.

29.05.2018 року Добровеличківською селищною радою видана довідка ОСОБА_6 , яка зареєстрована в с. Юр`ївка Добровеличківського району про те, що вона станом на 29.05.2018 року проживає по АДРЕСА_3 .

Згідно акту про фактично проживаючих від 25 травня 2018 року погодженого головою Добровеличківської селищної ради Погрібніченко І.І. комісія в складі ОСОБА_11 депутат селищної ради, ОСОБА_12 сусідка, ОСОБА_13 сусідка склали акт про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав за адресом АДРЕСА_3 з листопада 2013 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_8 проживав разом з матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка знаходилась на його утриманні. Він здійснював догляд за матір`ю, тому, що вона потребувала постійного стороннього догляду . Достовірність даної інформації засвідчують свідки, а саме сусіди ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Згідно відповіді управління соціального захисту населення Добровеличківської РДА на адвокатський запит від 17.08.2018 року ОСОБА_6 яка зареєстрована за адресом с.Юрївка перебуває на обліку, як отримувач житлової субсидії з 23.04.2015 року. ОСОБА_8 зареєстрований за адресом АДРЕСА_3 перебував на обліку в управлінні , як отримувач житлової субсидії з 23.04.2015 року по 01.09.2016 року.

З копії матеріалів спадкової справи №414/2016, яка надіслана суду державним нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори встановлено наступне:

13 грудня 2016 року відповідач ОСОБА_5 звернувся до Добровеличківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 .. Цього ж дня заведена спадкова справа №414/2016.

Згідно заповіту, який посвідчений 30.08.2010 року приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Черкаської області та зареєстрований в реєстрі №4781, ОСОБА_8 зроблено заповідальне розпорядження згідно якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна є ОСОБА_5 .

Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР №014158 виданого Ботвинівською сільською радою 04 жовтня 2002 року та витягу ДЗК спадкодавцю ОСОБА_8 за життя належала земельна ділянка площею 2.6053 га. , що знаходиться на території Ботвинівської сільської ради Христинівського району Черкаської області.

Згідно витягу ДЗК від 13.03.2017 року НВ 017 кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0070.

Довідкою Юрївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області № 01-20-55 від 13.12.2016 року відстверджується, що ОСОБА_8 проживав в с.Юрївка одиноко до дня смерті. Помер в смт Добровеличківка .

15.03.2017 року державним нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.6053 га., яка розміщена на території Ботвинівської сільської ради та підтверджено державним актом на право власності на землю від 04.10.2002 року , кадастровий № :04:001:0070, на ім`я відповідача ОСОБА_5 ..

Дослідивши матеріали спадкової № 414/2016 справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 , відомостей про звернення до нотаріуса із заявами позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в матеріалах спадкової справи не виявлено.

11 липня 2019 року ухвалою суду витребувано від управління соціального захисту населення Добровеличківської РДА копії довідок, актів про місце проживання будь-яких інших документів, Які підтверджують місце проживання (перебування) і містяться в матеріалах справ про призначення житлових субсидій ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за період 2012-2016 років.

На виконання ухвали управління соціального захисту населення Добровеличківської РДА надіслало відповідь № 01-26/40/1 від 14.11.2019 року згідно якої ОСОБА_6 яка зареєстрована за адресом с.Юрївка перебуває на обліку, як отримувач житлової субсидії з 23.04.2015 року. ОСОБА_8 зареєстрований за адресом АДРЕСА_3 перебував на обліку в управлінні , як отримувач житлової субсидії з 23.04.2015 року по 01.09.2016 року. До відповіді надані копії довідок про проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Отже, Позивачами у справі було заявлено позовні вимоги про визнання недійсності свідоцтва про право на спадщину в Ѕ частині, та визнання права на обов`язкову Ѕ частку у праві на спадкове майно за позивачем ОСОБА_6 .

Позовної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини чи факту постійного проживання зі спадкодавцем на час смерті не заявлялось.

Предметом доказування у цій справі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і саме вони підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, а саме :

обставини про недійсність свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого на ім`я відповідача державним нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори ;

право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_8 у ОСОБА_6 чи його відсутність;

існування підстав для визнання права власності на Ѕ частку спадкового майна після смерті ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 .

За правилами статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У відповідності до положень статті 49 ЦПК крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Згідно з положеннями статті 77 ЦПК Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У зв`язку з тим, що факт постійного проживання позивача ОСОБА_6 зі спадкоємцем ОСОБА_8 не є предметом доказування суд не бере до уваги докази які подавалися на підтвердження цього факту.

За правилами статті 1241 ЦК Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Визначення терміну Непрацездатні громадяни міститься у Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», такими визнаються - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

Позивач ОСОБА_6 на час відкриття спадщини мала повних 86 років, досягла пенсійного віку, була пенсіонером за віком, а тому на думку суду мала право на обов`язкову частку у спадщині після смерті сина ОСОБА_8 .

Як встановлено статтею 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до положень статті 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

За правилами статті 1268 ЦК. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивачі у справі не надали суду доказів, які б підтверджували обставини прийняття спадщини ОСОБА_6 та її звернення до нотаріуса за свідоцтвом про спадщину, що не дає права суду задоволити позовної вимоги про визнання за нею права на обов`язкову Ѕ частку спадкового майна у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.6053 га. Яка розміщена на території Ботвинівської сільської ради та підтверджено державним актом на право власності на землю від 04.10.2002 року , кадастровий № :04:001:0070.

Згідно з положеннями статті 1301 ЦК Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідач ОСОБА_5 мав право на спадщину після смерті ОСОБА_8 згідно заповіту який посвідчений 30.08.2010 року приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Черкаської області та зареєстрований в реєстрі №4781. Стороною позивачів не наведено жодних обставин , які б вказували на існування інших випадків , встановлених законом , що дозволяють визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 15.03.2017 року Державним нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори Кіровоградської області на ОСОБА_5 , щодо успадкування земельної ділянки після смерті ОСОБА_7 .

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачам у задоволенні позову повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 1233, 1261, 1268, 1270, 1301 ЦК України, п.27 абз. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 12, 81,82,141,159, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Добровеличківська державна нотаріальна контора про визнання частково свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом недійсним та визнання права власності на обов`язкову Ѕ частку спадкового майна, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

повний текст рішення виготовлено та підписано 03.02.2020 року.

Суддя: М.П. Орендарчук