Справа № 132/4138/19
Провадження № 22-ц/801/2124/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю. О.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Сопруна В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу особи, яка не брала участі в розгляді справи ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Аліменка Ю. О. в м. Калинівка Вінницької області, без участі сторін,

у цивільній справі № 132/4138/19 за заявою ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванів Калинівського району Вінницької області померла її рідна тітка, сестра покійної матері заявниці ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Мати заявниці ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Іванів Калинівського району Вінницької області.

Заявниця здійснила поховання тітки, так як ніяких родичів крім неї, у тітки не було, тому вона є спадкоємцем ОСОБА_4 другої черги.

Вона фактично прийняла спадщину після померлої ОСОБА_4 , у неї знаходяться документи на ім`я померлої тітки.

Проте для оформлення права заявниці ОСОБА_2 на спадкове майно, яке залишилось після смерті її тітки ОСОБА_4 , необхідно встановити факт прийняття нею спадщини в порядку спадкування за законом. За вказаних обставин просила її заяву задовольнити.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2019 року заяву задоволено, встановлено факт прийняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщини в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Іванів Калинівського району Вінницької області, рідної сестри ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Іванів Калинівського району Вінницької області.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд першої інстанції визнав вимоги заявниці доведеними, тому дійшов висновку про можливість встановлення факту, про який просить заявник.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, особа, яка не брала участь у справі, але вважає, що оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про її права та інтереси ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вказане судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки воно грубо порушує її права на нерухоме майно. Зокрема вказала, що оскаржуваним рішенням було встановлено, що ОСОБА_2 прийняла все майно ОСОБА_4 , яке їй належало на момент смерті. Проте, 14.10.2002 ОСОБА_4 склала заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповіла їй, ОСОБА_1 . Вказаного заповіту на день смерті заповідача не змінено та не скасовано. Крім того, цей заповіт чинний і на момент ухвалення рішення. На підставі вищезазначеного заповіту, рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22.07.2014 в справі № 132/2202/14-ц за нею було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на право на земельну частку (пай), розміром 2,13 в умовних кадастрових гектарах. Також на підставі цього рішення суду за нею було зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Тобто, суд не встановивши усіх обставин справи, прийняв зазначене рішення без урахування тієї обставини, що усе майно, включаючи вищезгадану земельну ділянку, належить їй. Крім того, на підставі оскаржуваного рішення, ОСОБА_2 , як спадкоємець ОСОБА_4 , подала позовну заяву про скасування вказаного заповіту. Так, ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року в справі № 132/3150/20 відкрито провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 відповідно до діючого Цивільного кодексу Української РСР на момент смерті ОСОБА_4 , не мала права успадковувати майно в порядку черговості. Крім того, заявниця не підтвердила належними та допустимими доказами те, що вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. Отже, враховуючи наявність дійсного заповіту, який встановлює, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , суд не міг розглядати дану справу в рамках окремого провадження.

Заявниця ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що вважає вказану скаргу безпідставною та необґрунтованою, у зв`язку з чим просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника заявниці ОСОБА_5 та представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції вважав встановленими такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванів Калинівського району Вінницької області померла рідна тітка заявниці, сестра покійної матері заявниці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Мати заявниці ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Іванів Калинівського району Вінницької області.

Заявниця здійснила поховання тітки, так як ніяких родичів крім неї у тітки не було, тому є спадкоємцем ОСОБА_4 другої черги.

Заявниця фактично прийняла спадщину після померлої ОСОБА_4 , оскільки у неї знаходяться документи на ім`я померлої тітки.

Проте для оформлення права заявниці ОСОБА_2 на спадкове майно, яке залишилось після смерті її тітки необхідно встановити факт прийняття нею після померлої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванів Калинівського району Вінницької області спадщини в порядку спадкування за законом.

Факт прийняття заявницею спадщини після смерті її тітки ОСОБА_4 та родинний зв`язок заявниці ОСОБА_2 з померлою ОСОБА_4 , підтверджується довідкою Іванівської сільської ради № 2586 від 18.10.2019 (а.с.9).

За вказаних обставин суд вважає за можливе встановити факт, прийняття ОСОБА_2 спадщини в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванів Калинівського району Вінницької області, рідної сестри померлої ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Іванів Калинівського району Вінницької області.

З висновком суду першої інстанції щодо необхідності задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, погодитися не можна, він зроблений з порушенням норм процесуального права.

З вищенаведених обставин вбачається, що заявниці встановлення факту необхідно для отримання спадщини після смерті тітки ОСОБА_4 сестри її покійної матері ОСОБА_3 .

Проте, 14.10.2002 ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно заповіла ОСОБА_7 , після укладення шлюбу - ОСОБА_1 , що підтверджується відповідною копією дубліката заповіту (а.с.39). Вказаного заповіту на день смерті заповідача не змінено та не скасовано. Крім того, цей заповіт чинний і на момент ухвалення рішення.

На підставі вищезазначеного заповіту, рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22.07.2014 в справі № 132/2202/14-ц за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на право на земельну частку (пай), розміром 2,13 в умовних кадастрових гектарах (а.с.38).

Тобто, суд не встановивши усіх обставин справи, прийняв зазначене рішення без урахування тієї обставини, що усе майно, включаючи вищезгадану земельну ділянку, належить ОСОБА_1 .

З долученої до апеляційної скарги копії позовної заяви про визнання недійсним дубліката заповіту вбачається, що на підставі оскаржуваного рішення ОСОБА_2 , як спадкоємець ОСОБА_4 , звернулась з позовом до ОСОБА_1 (а.с.41,42).

Відповідно до копії ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року в справі № 132/3150/20 відкрито провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним дубліката заповіту (а.с.40).

Згідно з нормами частини шостої статті 294 ЦПК України у випадку виникнення під час розгляду справи у порядку окремого провадження спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заінтересованим особам їхнє право на подання позову на загальних підставах. Аналогічне роз`яснення викладене в абзаці третьому пункту третього постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Отже, за обставинами цієї справи встановлено, що існує спір про право, а тому відповідно до вимог статті 294 ЦПК України, суд повинен був залишити заяву без розгляду, роз`яснивши заявниці її право на подання позову на загальних підставах.

Частиною першою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставою для скасування рішення суду першої інстанції є порушення норм процесуального права.

Статтями 374, 377 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково, чи залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково. Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Враховуючи, що суд помилково не застосував статтю 294 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з залишенням заяви без розгляду.

Колегія суддів роз`яснює заявниці, що вона має право на загальних підставах подати позов з порушеного питання.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 377, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці її право на загальних підставах подати позов з порушеного питання.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2020 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

В. В. Сопрун