Справа № 495/1727/19
Номер провадження 2/495/454/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Завацькій І.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському заяву адвоката Каланжова Владислава Івановича про застосування заходів дисциплінарного впливу у вигляді штрафу до відповідача, у зв`язку з зловживання процесуальними правами під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Адвокат Каланжов Владислав Іванович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся 29.01.2020 року до суду з заявою про застосування заходів дисциплінарного впливу у вигляді штрафу відповідача, у зв`язку з зловживання процесуальними правами під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В судове засідання, позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак адвокат Каланжов Владислав Іванович, який діє в його інтересах, згідно поданої заяви просив розглянути зазначену заяву у його відсутність, заяву підтримує, просить її задовольнити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не з`явилася, але адвокат Васильєв Павло Олегович, який діє в її інтересах надав заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо 187 відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та доводи заявника щодо обґрунтування своєї заяви, суд приходить до наступних висновків.

Представник позивача адвокат Каланжов Владислав Іванович обґрунтовує свою заяву тим, що позивач звернувся із позовною заявою до суду ще в лютому 2019 року. 01 березня 2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу про відкриття спрощеного провадження по даній справі. Відповідачка добре знала про існування судового процесу, навіть подала відзив до суду, який попередньо був надісланий позивачеві, що свідчило про активність її позиції щодо заперечень проти задоволенні позову. Втім, відповідачка, із значним пропущенням строків, вирішила все ж таки подати апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження 03 червня 2019 року. Після того, як вже чотири місяці вона достеменно знала про існування процесу та нею було отримано ухвалу про відкриття провадження. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.06.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було залишено без руху. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.11.2019 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 у зв`язку з невиконанням скаржником ухвали Одеського апеляційного суду від 26.06.2019 року. На думку адвоката Каланжова В.І. вказане може свідчити про зловживання апелянтом процесуальними правами та втрату процесуальної зацікавленості.

Станом на теперішній час справа перебуває в провадженні вже майже рік, що порушує строки, передбачені ЦПК України щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а саме не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

Частина перша статті 2 ЦПК України визначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свободи чи інтересів фізичних осіб,правта інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язок керуватися завданнями цивільного судочинства покладається не лише на суд, але й на учасників цивільного процесу.

Таким чином, сторони процесу не мають прямого юридичного обов`язку сприяти суду в правильному і своєчасному розгляді та вирішенню цивільної справи, але за ними закріплено обов`язок утримуватися від дій, які можуть завадити досягненню завдань цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно із частиною першою статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Статтею 148 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Суду у справі "Шульга проти України") і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення Суду у справі "Мусієнко проти України" ).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначалося вище, статтею 148 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Відповідно до вимог ч.3 ст.148 ЦПК України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Враховуючи викладене, застосування заходів дисциплінарного впливу є правом, а не обов`язком суду.

Оскільки судом не вбачаються в діях відповідачки ОСОБА_3 зловживання процесуальними правами, а оскарження ухвали про відкриття провадження по справі до Одеського апеляційного суду є її процесуальним правом, яке передбачено нормами діючого законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до відповідачки заходів дисциплінарного впливу у вигляду штрафу.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 143, 148 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Каланжова Владислава Івановича про застосування заходів дисциплінарного впливу у вигляді штрафу до відповідача ОСОБА_3 , у зв`язку з зловживання процесуальними правами під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя :