Справа № 539/4346/20
Провадження № 2-з/539/29/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про забезпечення позову
23 грудня 2020 року м. Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у рамках цивільної справи № 539/4346/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування частини житлового будинку удаваним та визначення його договором купівлі продажу, визнання частини житлового будинку об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна подружжя, - ВСТАНОВИВ:
17.12.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила: накласти арешт на нерухоме майно - 11/20 частин житлового будинку з відповідною частиною побудов, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається з житлового будинку: літ. А-1 житловою площею 52,9 кв м, загальна площа становить 80,2 кв м, вбиральня «В», огорожа № 1, розміщених на земельній ділянці держфонду, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
Одночасно зі зверненням до суду з заявою про забезпечення позову заявник звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору дарування частини житлового будинку удаваним та визначення його договором купівлі продажу, визнання частини житлового будинку об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна подружжя.
Позивач вважає за необхідне та прохає суд разом з відкриттям провадження у справі забезпечити позов шляхом накладення арешту на належний відповідачу будинок до вирішення справи по суті та набрання рішенням у цій справі законної сили для того, щоб забезпечити позивачу гарантовану реальну можливість захистити свої порушені та невизнані права в судовому порядку.
В випадку не забезпечення позову вказаним чином існує реальна загроза безпідставного позбавлення позивача законного права на визнання за ним в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на 1/2 частини будинку, як об`єкту права спільної сумісної власності подружжя.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі №539/4346/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування частини житлового будинку удаваним та визначення його договором купівлі продажу, визнання частини житлового будинку об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна подружжя.
Вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, вважаю, що вона підлягає задоволенню виходячи з такого.
Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Предметом позову є поділ в рівних частках набутого ними за час шлюбу нерухомого майна - житлового будинку , як об`єкту спільної сумісної власності.
Таким чином, у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 може призвести до неможливості виконання чи утруднення виконання рішення суду.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено такий вид забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У цьому контексті суд зазначає і те, що метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, а також те, що заявник фактично просить заборонити відповідачам вчиняти певні дії щодо відчуження квартири з метою виконання у подальшому рішення суду, суд, враховуючи потенційну можливість відповідачів здійснити розпорядження належною квартирою, для усунення у майбутньому загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду за результатами розгляду справи вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на
11/20 частин житлового будинку з відповідною частиною побудов, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається з житлового будинку: літ. А-1 житловою площею 52,9 кв м, загальна площа становить 80,2 кв м , вбиральня «В», огорожа № 1, розміщених на земельній ділянці держфонду, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, що направлені на відчуження вказаного будинку.
Копію ухвали направити заявнику та відповідачу.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не припиняє її виконання.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса проживання/реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Лубенського

міськрайооного суду О.С.Алтухова