ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 січня 2020 року

м. Харків

справа №640/10473/19

провадження №22-ц/818/371/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків,

треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Чугуївська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Чугуївська міська рада про зобов`язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2019 року, постановлене під головуванням судді Губської Я.В., в залі суду в місті Харкові, -
в с т а н о в и в:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Чугуївська міська рада про зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2019 року позов задоволено. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова направити до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 .Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.
В апеляційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що Кабінетом Міністрів затверджено певний Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. В ньому зазначено, що військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Позивач перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні у загальній черзі з 03.02.2006 року за №236, та першочерговій (УБД (АТО)) з 27.09.2019 року. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків не заперечує проти того, що позивач має право на вибір способу забезпечення житлом, але не ігноруючи порядок та механізм такого забезпечення. Якщо відповідачем буде подано клопотання до Чугуївської міської ради про виключення квартири з числа службового житла без дотримання черговості, будуть порушені норми Закону та переважне право на житло інших військовослужбовців, які знаходяться в першочерговій черзі перед позивачем та проходять військову службу. Факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Крім того відповідач вказує, що чинним законодавством не визначено правових норм, які зобов`язують підприємства та організації, яким належить службовий фонд, змінювати статус квартири у разі наявності у працівника відповідного трудового стажу. Подання клопотання про виключення житла з числа службового не є обов`язком Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, а є правом, яке установа може реалізувати, якщо відпала потреба в його використанні як службового. Тому відповідач вважає, що правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 надала відзив на апеляційну скаргу, просила залишити апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2019 року без змін.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, але постійного житла не отримав. Чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ м. Харкова у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради.Таким чином, внаслідок бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло. Тому наявні підстави для зобов`язання відповідача направити до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у трикімнатній квартирі АДРЕСА_2 (а.с.15), яка має статус службового житла.
Разом з позивачем у вказаній квартирі зареєстровані та мешкають члени сім`ї позивача: ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_3 - донька, ОСОБА_6 син (а.с.32).
Позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , має військове звання: старший прапорщик; його вислуга років станом на час видачі довідки від 27.05.2019 року складає 24 роки 10 місяців 9 днів (а.с. 81-82).
Згідно протоколу засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2006 року ОСОБА_1 разом з сім`єю зараховано на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 для отримання житлової площі з 08.02.2006 року (а.с. 23-25).
24.01.2008 року на засіданні житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 надано службову житлову площу за адресою: АДРЕСА_3 . Житлова площа квартири складає 40,6 кв.м. (а.с.26, 27).
24.04.2008 року виконавчий комітет Чугуївської міської ради Харківської області видав ОСОБА_1 ордер на житлове приміщення №015218, яким позивачу разом з його родиною надано право на заняття приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі рішення №244 від 09.04.2008 року (а.с.27).
05.11.2014 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 розглянуто питання щодо надання згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_1 разом з родиною (а.с.28).
Відповідно до витягу з наказу № 1799 від 30.09.2019 року та витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №9 від 27.09.2019 року ОСОБА_1 зараховано на першочергову чергу для отримання житла, як учасника бойових дій.
07.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до КЕВ м. Харкова із заявою щодо виключення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , з числа службових, однак 14.05.2019 року отримав відмову, обґрунтовану тим, що виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком; оскільки позивач має вислугу проходження військової служби менше 25 років, підстави для розгляду питання виключення житлового приміщення з числа службових відсутні, роз`яснено право на можливість оскарження даного рішення в установленому законом порядку (а.с.31,79,80).
Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що відмова відповідача у задоволенні його клопотання про подання до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , житловою площею 40,6 кв.м., - є протиправною, оскільки він, як особа, яка проходить службу у Збройних силах України, має військове звання: старший прапорщик, календарну вислугу - більше 20 років та статус учасника бойових дій, - має право на виключення вищевказаної квартири з числа службового житла. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив суд зобов`язати відповідача направити до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службового житла зазначеної трикімнатної квартири.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 47 Конституції України гарантує кожному мати право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.
Основні підстави забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей закріплені в Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Пунктом 3 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 року встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями у п. 11 встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно - експлуатаційного органу.
Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 30 листопада 2011 року № 737, регламентовано процедуру виключення житла з числа службового.
Пунктом 2.2. зазначеної Інструкції передбачено, що всі рішення щодо включення (виключення) житлового приміщення до (із) числа службового приймаються Міністром оборони України. У подальшому житлове приміщення включається (виключається) до (із) числа службового за рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженим з начальником відповідних територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь.
Згідно пункту 3.5 Інструкції, для включення (виключення) квартир до (із) числа службових на підставі наказу начальника гарнізону про визначення кількості службових жилих приміщень та жилих приміщень КЕВ (КЕЧ) району направляються листи до сільських, селищних, міських, районних у місті (у разі їх створення) рад (відповідних державних адміністрацій) про включення (виключення) квартири до (із) числа службових. До листа щодо виключення квартир із числа службових обов`язково додається відповідний протокол засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України».
Також згідно абз.16 п.п. 3.3 Інструкції рішення (пропозиції) Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України є остаточними для начальника гарнізону, керівника квартирно-експлуатаційного органу, голови гарнізонної житлової комісії та командира військової частини.
За змістом абзаців 4, 5 п.п. 3.5 Інструкції для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена у запас (відставку), подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї.
Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.
Пунктом 2 розділу 7 вказаної Інструкції визначено, що житлові приміщення, які надаються військовослужбовцям для постійного проживання, мають відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей не менше рівня забезпеченості громадян житловою площею.
Відповідно до постанови виконавчого комітету Харківської обласної Ради народних депутатів та президії обласної Ради профспілок від 11.01.1985 року, яка є чинною, рівень середньої забезпеченості житловою площею, який враховується при наданні житлових приміщень у м. Харкові та області, становить 8,3 кв.м.
Матеріали справи свідчать про те, що службова квартира АДРЕСА_2 , яку займає позивач зі своєю родиною, є тримнатною, житлова площа квартири складає 40,6 кв.м. На кожного із чотирьох проживаючих в ній осіб припадає 10,15 кв.м. житлової площі.
Надання позивачеві цієї квартири у разі її виключення із числа службового відповідає нормам забезпеченості житлової плащі та має наслідком зняття його з черги.
Питання виключення квартир з числа службових на засіданнях Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України слід розглядати за такими критеріями: для військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі не менше 20 календарних років, а для осіб, звільнених у запас або відставку, які звільнені з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі - незалежно від вислуги років; для сімей померлих (загиблих) військовослужбовців, сімей, які мають у своєму складі інвалідів та тяжкохворих».
З матеріалів справи убачається, що позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією, зокрема, на цей час позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі, має календарну вислугу 24 роки 10 місяців 9 днів, є учасником бойових дій, перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні у загальній черзі з 08.02.2006 року, але постійного житла до цього часу не отримав.
Питання виключення житла з числа службового має вирішуватися виконавчим комітетом Чугуївської міської ради, а не Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова.
Відповідач лише повинен подати клопотання за заявою військовослужбовця про розгляд цього питання разом з клопотанням начальнику гарнізону та командира військової частини.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що неподаючи відповідне клопотання, квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в той час як чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради.
Внаслідок бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відсутності підстав для зобов`язання відповідача направити до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій позивач, в силуст. 12 ЦПК України, зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.
Висновок суду першої інстанції про те, що наявні підстави для задоволення позовних вимог, - відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Посилання відповідача на недотримання правил черговості на отримання житла у разі звернення із клопотанням про виключення квартири із числа службових, - не спростовують висновків суду, оскільки клопотання про виключення квартири з числа службових лише створить правові умови для реалізації позивачем його права на житло.
"Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями" передбачає виключення квартири з числа службових за умови перебування військовослужбовців і осіб звільнених у запас або відставку на квартирному обліку в ЗСУ і відповідність займаного житла нормам законодавства, а не згідно настання черги на отримання житла.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 10.01.2020 року.