Справа №242/6979/19
Провадження №2-о/242/13/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Селидове в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Військово-цивільна адміністрація м.Авдіївка Донецької області, про встановлення факту правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування заяви зазначила, що 26.09.2000 р. вона на підставі договору купівлі-продажу придбала квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . На час укладення договору її анкетні дані, згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області 14.04.1999 р., в перекладі на українську мову були записані « ОСОБА_1 . 10.06.2019 р. вона отримала паспорт нового зразку, де її дані записані як « ОСОБА_1 ».

Виправлення помилки не є можливим, тому вона вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме належності договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2000 р.

Ухвалою суду від 09.12.2019 р. відкрито провадження по справі та призначено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Заявник - ОСОБА_1 - у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник заінтересованої особи - Військово-цивільна адміністрація м.Авдіївка Донецької області- у судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу на розсуд суду у відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги заявника законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з доказів в матеріалах справи, 14.04.1999 р. Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Білицьке м.Добропілля Донецької області» (а.с.7-8).

10.06.2019 р. заявнику видано паспорт громадянина України нового зразка № НОМЕР_2 , де її дані записані як « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Білицьке Добропільського района Донецької області» (а.с.6).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу та його нотаріально засвідченого перекладу, прізвище заявника українською мовою - « ОСОБА_2 » (а.с.9-10).

Згідно договору купівлі продажу від 26.09.2000 р. ОСОБА_1 придбала квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Відповідно до ст.. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, помилка допущена договорі купівлі-продажу квартири не дозволяє заявниці оформити належним чином свої права.

Усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності вказаного документу заявниці, неможливо.

Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу особі.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Так, аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт належності ОСОБА_1 договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , від 26.09.2000 р. , в якому її прізвище зазначено як " ОСОБА_3 ".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 15, 16, 234, 256, 258 ЦК України. 13, 19, 81, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зацікавлена особа - Військово-цивільна адміністрація м.Авдіївка Донецької області, , юридична адреса: Донецька область, м.Авдіївка, вул..Молодіжна,5, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт, що правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу квартири НОМЕР_4 , яка складається з двох кімнат, загальною площею 47,6 кв.м., приведена площа 51,8 кв.м., у тому числі жилою площею 27,2 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 від 26.09.2000 року, посвідчений державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Лук`янець Л.В., зареєстрований у реєстрі за № 3309, зареєстрований у БТІ м.Донецька за № 4908 від 05.10.2000 р., записаний у реєстрову книгу за № 29 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення було складено та підписано 09.01.2020 року.

Суддя