справа № 489/54/20 провадження №2/489/1189/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного підприємства «Житлобуд» (далі - ДП «Житлобуд») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

У січні 2020 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування кімнатою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.12.2014 за актом прийому - передачі ДП «Житлобуд» було передано державне майно, у тому числі гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 .

09.08.1990 ОСОБА_1 отримала кімнату АДРЕСА_1 у вказаному гуртожитку та була зареєстрована за даною адресою разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідачі до 2013 року проживали за даною адресою, але вже більше шести років у вказаній кімнаті не проживають, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою та їх особисті речі в кімнаті відсутні.

15.05.2019 працівниками ДП «Житлобуд» проводилась інвентаризація житлового фонду під час якої було встановлено, що відповідачі по справі у кімнаті АДРЕСА_1 не проживають, про що було складено акт про непроживання за № 2 .

26.12.2019 було проведено повторну перевірку осіб, які не проживають, за результатами якої складено акт про непроживання № 13. Перешкод у користуванні кімнатою відповідачам ніхто не чинив. Будівля гуртожитку не належить позивачу на праві приватної власності, а є державною власністю. ДП «Житлобуд» є балансоутримувачем, правовідносини між позивачем та відповідачами щодо оренди житлового приміщення врегульовані нормами Житлового кодексу України. Враховуючи те, що відповідачі понад встановлені законом строки не проживають за місцем своєї реєстрації та не користуються даним майном, просять суд визнати їх такими, що втратили право користування кімнатою у гуртожитку.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання, призначене на 09.07.2020 на 08:10 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідачі відзиву на позовну заяву не надали, причини своєї неявки суду не повідомили. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.

Відповідно до Акту прийому - передачі державного мана (житлового фонду) від 15.12.2014 ДП «Житлобуд» прийняв державне майна (житловий фонд) серед якого гуртожиток розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до відомостей, наданих на запит суду Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради та відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Дані щодо місця реєстрації неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , є відповідач ОСОБА_2 - відсутні.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У постанові Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права громадян на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій в здійсненні покладених на них завдань по управлінню житловим фондом, експлуатації і збереженню його.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням, у разі користування житловим приміщенням у будинках державного і громадського фонду, регулюються статтями 71, 72 ЖК України.

Згідно статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у встановлених випадках.

Відповідно до частин першої, третьої статті 12 та частин першої, шостої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, при цьому жодного належного і допустимого доказу на підтвердження непроживання відповідачів у кімнаті гуртожитку, причин такого непроживання, несплату комунальних послуг, відсутності в ній речей відповідачів, матеріали справи не містять. У позовній заяві представник позивача посилається на той факт, що не проживання відповідачів по справі зафіксовано актами, складеними працівниками ДП «Житлобуд», хоча в якості доказів вказані акти про непроживання суду не надані. Крім того, одним з відповідачів є ОСОБА_3 , 2012 року народження, яка є малолітньою особою, але з метою не порушення прав неповнолітньої особи позивачем в якості третьої особи не було залучено службу в справах дітей.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через недоведеність.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Державного підприємства «Житлобуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, згідно пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відомості про учасників справи:

позивач - Державне підприємство «Житлобуд», , місцезнаходження: м. Миколаїв, пр. Миру, 22;

відповідач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

відповідач - ОСОБА_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 24.07.2020.

Суддя І.В.Коваленко