Справа № 204/3633/20
Провадження № 2/204/1229/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 5 березня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис 105. В обґрунтування вимог зазначає, що від спільного подружнього життя вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з 2014 року їхнє сімейне життя почало псуватися, постійно виникають сварки та побутові непорозуміння, які в більшості випадків виникали на фоні зловживання дружиною алкогольними напоями. У 2018 році він вже звертався до суду з позов про розірвання шлюбу, однак того разу вдалося примиритися, заради спільних дітей. На даний час сварки між ними знову виникають, дружина знову вживає алкогольні напої та на прохання припинити зловживати спиртними напоями, не реагує. З 25 червня 2020 року між ними припинено сімейні стосунки. Подальше збереження шлюбу та примирення з відповідачкою є неможливим та суперечить інтересам сім`ї.

У судове засідання позивач не з`явився, але від нього до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу без його участі, зазначивши що сімейні відносини за час наданий судом на примирення, не відновлені. У судовому засіданні 24.09.2020 року позовні вимоги підтримував, зазначив що примирення не можливо. Він вже звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу у 2018 році, але погодився на прохання дружини примиритися заради спільних дітей, однак його дружина не змінила свого ставлення до нього. Вважає що примирення є неможливим, оскільки він втратив почуття любові до своєї дружини, а постійні сварки між ними лише негативно впливають на дітей. З 25 червня 2020 року він проживає окремо від своєї сім`ї та веде окремо господарство.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Однак, у судовому засіданні 24.09.2020 року була присутня зі своїм представником, позовні вимоги не визнала, просила суд надати строк на примирення, оскільки бажає зберегти сім`ю. Підтвердила, що її чоловік дійсно з кінця червня проживає окремо. На запитання суду зазначила, що за період з кінця червня по день розгляду справи вона одного разу спробувала примиритися, але її чоловік не бажає цього робити. Вона вважає, що необхідний ще час для примирення.

У судовому засіданні 24 вересня 2020 року за клопотанням відповідачки судом було надано сторонам строк на примирення 2 місяці.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи раніше надані пояснення сторін, а також ту обставину, що за наданий судом строк на примирення сімейні відносини сторін не відновилися, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права.

Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 5 березня 2005 року уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис 105. Від шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть з 25 червня 2020 року. Як зазначає позивач у нього з відповідачкою постійно відбуваються сварки, які погано впливають не тільки на його здоров`я, а і на психологічний стан дітей. У зв`язку з чим, він був вимушений переїхати до іншого місця проживання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з вказаним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Судом були прийняті міри для збереження сім`ї та наданий строк на примирення. Однак, після наданого судом строку на примирення, сторони не примирилися, позивач наполягає на розлученні, а тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу носить формальний характер та збереження його суперечить інтересам однієї із сторін шлюбу. А тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 24, 110, 112 СК України, ст. ст. 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) зареєстрований 5 березня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис 105, від якого є діти розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська