УХВАЛА

21 грудня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Панас О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, -

встановив:

На розгляд до Рівненського міського суду надійшла позовна заява неповнолітнього ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав.

В поданій до суду заяві позивач просить змінити розмір аліментів, стягнутих з відповідача в користь його ОСОБА_1 4000,00 грн. аліментів, та позбавити ОСОБА_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно нього.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При подачі позову до суду судовий збір не сплачено.

Не сплативши судовий збір за подання до суду позовної заяви, позивач посилається на п.14 ч.2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», згідно з яким судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Положення пункту 14 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір" не можуть бути застосовані, оскільки позов про позбавлення батьківських прав відповідача не вирішує питання прав та обов`язків малолітньої дитини, а стосується лише прав та обов`язків відповідача як батька дитини, яких останній може бути позбавлений у разі ухвалення рішення про задоволення позову. Правові наслідки позбавлення батьківських прав визначені у статті 166 Сімейного кодексу України; - щодо можливості застосування пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" у справах щодо захисту прав малолітніх чи неповнолітніх осіб (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб). Судова практика застосування цієї норми свідчить, що Закон України "Про судовий збір" не відносить неповнолітніх дітей та батьків, які звертаються в їхніх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору (постанова Верховного Суду від 13.06.2018 у справі N 367/5983/16-ц (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 74963296). В даному випадку законний представник ОСОБА_2 є особою, яка звернулася до суду в інтересах неповнолітнього.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Вимога про позбавлення батьківських прав є вимогою немайнового характеру, позивач є фізичною особою. Згідно п.п.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивач при подачі позову повинен сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відтак, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав. Крім того, позовна заява повинна відповідати вимогам ст. ст.175,177 ЦПК України, та містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, підстави для позбавлення батьківських прав, відповідно до ст. 164 СК України, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Позивач, заявляючи вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав не надає характеристику на відповідача та докази, що відповідач дійсно ухиляється від батьківських обов`язків, на які суд може посилатись при постановленні рішення суду та встановлення істини по справі. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Однак позивачем до позовної заяви не долучено належних доказів щодо попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання позивача, тощо. Окрім того, позивачем не враховано, що вимога про позбавлення батьківських прав може бути подана за зареєстрованим місцем проживання відповідача відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК (підсудність справ). Права вибору у даній категорії справ у позивача згідно ст. 28 ЦПК немає. Відповідно до ст. 188 ЦПК, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної) вимоги. Позовна заява не містить обгрунтування пред`явлення в одній позовній заяві вимог які регулюються різними статтями СК України, та виникають з різних правовідносин, та на які поширюєються різні вимоги щодо визначення підсудності. Також вважаю за доцільне вказати на той факт, що прохальна частина позовної заяви викладена юридично некоректно. Як вбачається зі змісту позовної заяви , рішенням суду стягнуті аліменти на утримання дитини на користь матері. У разі задоволення позову стягнення аліментів за попереднім рішенням припиняється, проте до позову не долучено ні копії рішення, ні позовна заява не містить посилань на номер справи. У п.1 прохальної частини позову не вказано імені (прізвище, ім`я по батькові) особи з якої просять стягувати аліменти та на який період і з якого часу стягувати аліменти. Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Частиною 2 ст. 185 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає до залишення без руху через наявність недоліків, а саме, оплати судового збору в розмірі 840,80 грн. та подачі оригіналу квитанції до суду, надати суду докази, що підтверджують вказані в позові обставини, та врахувати обставини викладені в ухвалі суду щодо недоліків позованої заяви. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ухавалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали, а саме:

- оплатити судовий збір в сумі 840,80 грн. та подати до суду квитанцію про сплату судового збору;

-надати суду докази, що підтверджують вказані в позові обставини. Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://rvm.rv.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В.Панас