Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" грудня 2020 р. Справа № 596/114/20

Провадження № 2/596/198/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Митражик Е.М.

за участю: секретаря судового засідання Кузик М.Я.

за участю: представника позивача-адвоката Книша Р.В.

представника третьої особи Мальського Б.О.

розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Васильковецька сільська рада Гусятинського району Тернопільської області про відновлення межі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Васильковецька сільська рада Гусятинського району Тернопільської області та просить відновити межу, яка поділяє земельні ділянки по АДРЕСА_1 , відповідно до генерального плану забудови земельних ділянок та у відповідності з даними земельно-кадастрової документації. Посилається на те, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 та з його земельною ділянкою межує земельна ділянка площею 0,2500 га відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка знаходиться у їхній спільній сумісній власності. Між ними виник спір щодо межі, він запропонував відповідачам перенести межу назад, щоб вона відповідала його генеральному плану забудови земельної ділянки, але вони добровільно цього зробити не хочуть. При встановленні огорожі (межі) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до органу місцевого самоврядування, який уповноважений вирішувати дані питання не зверталися і не погоджували встановлення межової лінії з ним, як сусіднім землекористувачем. При зверненні до комісії Васильковецької сільської ради, яка неодноразово складала акти відносно спору з межі та 18.06.2019 року складено акт обстеження земельної ділянки, встановлення та погодження зовнішніх меж, фактичного землекористування на місцевості та виявлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлюючи огорожу (межу) між їхніми земельними ділянками не погоджувала встановлення межової лінії, як сусіднім землекористувачем. Проведені заходи з метою встановлення межової лінії, проте її конфігурація носить складний характер і без залучення геодезичної організації її встановлення є неможливим. Було рекомендувано для встановлення межових знаків в натурі на місцевості сусіднім землекористувачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залучити землевпорядну організацію і поворотні точки закріпити відповідними межовими знаками в присутності комісії Васильковецької сільської ради. Просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення межі відповідно до генерального плану забудови земельних ділянок та у відповідності з даними земельно-кадастрової документації.

Представник позивача адвокат Книш Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та уточнив, що відповідачі повинні усунути перешкоди шляхом відновлення межі наступним способом-зобов`язати відповідачів перенести забор(огорожу), яку вони встановили без погодження з ним та органом місцевого самоврядування та поставити її у відповідності до генерального плану забудови його садиби. Порушення прав ОСОБА_1 відповідачами полягає в тому, що останні поставили забор без погодження з ним межової лінії як з сусіднім землекористувачем та з Васильковецькою сільською радою. Пояснив, що невідомо на чиїй земельній ділянці поставлено відповідачами забор, оскільки конфігурація земельних ділянок носить складний характер і встановити це може виключно геодезична організація, проте вважає, що має місце порушення земельних прав ОСОБА_1 .

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Відзиву на позов не подавали.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області Мальський Б.О. в судовому засіданні вважає, що позовні вимоги підставні та пояснив, що до них звертались сторони з приводу межі та їм було рекомендовано звернутись до землевпорядної організації і закріпити поворотні точки відповідними межовими знаками встановленого зразка згідно Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в присутності комісії Васильковецької сільської ради. Під час обстеження було встановлено факт будівництва огорожі зі сторони ОСОБА_2 , яка до органу місцевого самоврядування попередньо не зверталась.

Суд, заслухавши пояснення учасників, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами першою, другою та пунктом «б» частини третьої статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Частинами другою та третьою статті 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до статті 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Статтею 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Згідно з положеннями статті 55 Закону України "Про землеустрій" установлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів, здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Відповідно до статей 106, 107 Земельного кодексу України статей 14, 55 Закону України "Про землеустрій" та з метою визначення порядку встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками Наказом Державного комітету із земельних ресурсів № 376 від 18 травня 2010 року затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. Ця Інструкція визначає механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 розділу ІІ Інструкції встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Розділом IV Інструкції передбачено порядок відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок (п. 4.1). Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними (п. 4.2). Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) п.4.3). У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки встановити неможливо, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У разі коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема зі встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин (п. 4.4).

Позивач ОСОБА_1 є власником домоволодіння, що АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу 29.10.1979 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідченого державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1017 (а.с.5-6). Рішенням 22 скликання 13 сесії Крогулецької сільської Ради народних депутатів Гусятинського району Тернопільської області від 22.11.1997 року передано ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку розміром 0,84 га, яка розміщена в с. Крогулець Гусятинського району, в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,24 га, для ведення підсобного господарства 0,60 га (а.с.7). Між сторонами існує межовий спір, з приводу чого вони неодноразово звертались до органу місцевого самоврядування. Як слідує із змісту акта обстеження земельних ділянок громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , складеного комісією 03.06.2016 року, в результаті обстеження встановлено, що у користуванні громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 перебуває земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га, що посвідчується записами в земельно-кадастровій книзі. В користуванні ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2400 га, що посвідчується записами в земельно-кадастровій книзі. Земельні ділянки суміжних землекористувачів розділяє металева сітка на залізобетонних стовбцях. Декілька бетонних стовбців похилені, 4 стовбці пошкодженні. Комісією проведена спроба встановлення межі сусідніх земельних ділянок по існуючій загорожі методом її вирівнювання згідно кадастрового плану земельної ділянки, яка занесена в базу державного земельного кадастру 11.01.2014 року і присвоєний кадастровий номер :02:001:0233, але згоди суміжніх землекористувачів не було досягнуто. Сторона ОСОБА_1 спирається на план забудови садиби, який був розроблений архітектором Гусятинського району і затверджений 16.04.1972 року, де вказана ширина присадибної земельної ділянки 24,5 м. При обмірах земельної ділянки ОСОБА_1 в одній точці було зафіксовано 23,5 м. Комісією рекомендовано встановити межі сусідніх земельних ділянок по існуючій загорожі методом її вирівнювання. (а.с.10).

Згідно Акту комісії по розгляду заяв жителів села Крогулець Гусятинського району ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 18.06.2019 року встановлено факт будівництва огорожі зі сторони ОСОБА_2 . В ході огляду будівельної конструкції виявлено те, що фундамент майбутньої огорожі будується в створі існуючих бетонних стовпців. які частково похилені та частково пошкоджені. Відносно існуючих стовпців фундамент огорожі знаходиться зі сторони домогосподарства ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . При встановлені даної огорожі ОСОБА_2 до сільської ради, як органу місцевого самоврядування, який уповноважений вирішувати дані питання не зверталася, і не погоджувала встановлення межової лінії з сусіднім землекористувачем ОСОБА_1 . Було рекомендовано для встановлення межових знаків в натурі на місцевості сусіднім землекористувачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залучити землевпорядну організацію і поворотні точки закріпити відповідними межовими знаками встановленого зразка згідно Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками в присутності комісії Васильковецької сільської ради. (а.с.8-9).

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

На підтвердження позовних вимог позивач також надав генплан забудови садиби виготовлений 16 квітня 1972 року архітектором Гусятинського району, в якому посилання на номер, дату рішення Гусятинської районної Ради депутатів трудящих, яким надано дозвіл на забудову із зазначенням площі земельної ділянки відсутні(а.с.11) та непідписаний уповноваженими особами кадастровий план ПП «Вектор» 2019 року, що не може являтись належними та допустимими доказами.

В судовому засіданні учасники не заперечували тієї обставини, що у зв`язку з складністю конфіругації для встановлення межових знаків в натурі на місцевості сусіднім землекористувачам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 органом місцевого самоврядування було рекомендовано звернутись до землевпорядної організації, у складі якої є сертифіковані інженери-землевпорядники та геодезисти, до якої сторони не звертались.

Подані позивачем Акти не можуть слугувати достовірним та достатнім доказом на підтвердження позовних вимог, оскільки не дають змоги суду зробити висновок про порушення відповідачами права землекористування позивачеві.

Клопотань від сторін до суду не надходило.

Отже, наданими ОСОБА_1 на підтвердження позовних вимог матеріалами, що містяться в справі та в судовому засіданні не доведено, що відповідачами порушено його права як сусіднього землекористувача, яке слід усунути шляхом зобов`язання відповідачів перенести забор(огорожу) у відповідності до генерального плану забудови його садиби, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 89, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя с. Крогулець, Гусятинського району, Тернопільської області) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Васильковецька сільська рада Гусятинського району Тернопільської області (адреса місцезнаходження: 48257, с. Васильківці, Гусятинського району, Тернопільської області, ) про відновлення межі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області, або безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду виготовлено 16 грудня 2020 року.

Суддя Е.М. Митражик