2/465/1164/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

05.02.2020 року місто Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Марків Ю.С.,

секретар судового засідання Цунівська А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, котра продовжує навчання,

встановив:

позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, на час його навчання з 26.07.2018 року, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий навчається на ІV курсі НУ «Львівська політехніка». Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, його матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти на його утримання, а тому просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримала повністю та просить такий задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, свого відношення до позову не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Тому суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечила.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.04.2011 року (зроблений запис №4043).

Повнолітній син ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 . Відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, таким чином не виконує свого прямого батьківського обов`язку.

Як вбачається з довідки №9 від 15.01.2019 року виданої директором відокремленого структурного підрозділу технологічного коледжу НУ «Львівська політехніка», ОСОБА_3 навчається у даному інституті на ІV курсі денної форми навчання та закінчує навчання 29.06.2019 року, а згідно довідки №186 від 25.09.2019 року ОСОБА_3 дійсно навчається на ІІ курсі денної стаціонарної форми навчання Інституту комп`ютерних технологій, інформатики та метрології НУ «Львівська політехніка» та закінчує навчання 30.06.2022 року.

Згідно положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України).

Як вбачається з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому такі слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину.

При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров`я дитини, нормальний стан здоров`я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів.

За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1, 2 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищенаведене, з врахуванням положень ч.1 ст.182 СК України, якою передбачені підстави, які враховуються судами при вирішенні розміру аліментів, з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2020р.», беручи до уваги відсутність домовленостей щодо участі відповідача в утриманні дитини, що обов`язок по його утриманню до досягнення ними повноліття покладено на обох батьків.

Враховуючи, що дитина потребує матеріальної допомоги, самій позивачці матеріально важко утримати сина, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 3000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною двадцяти трьох років, при цьому достроково припинити стягнення аліментів у разі закінчення навчання.

Разом з тим, відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому задовольняючи частково позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дитину лише від дня пред`явлення позову, а саме з 01.04.2019 року.

Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З наведених міркувань та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 280 ЦПК України, ст.ст.180-184 Сімейного Кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 01.04.2019 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років, при цьому достроково припинити стягнення аліментів у разі закінчення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на кожну дитину

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН № НОМЕР_2 , проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Марків Ю.С.