Ухвала

22 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 674/395/19

провадження № 61-11705ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 липня 2020 року усправі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард», третя особа - Філія «Птахофабрика «Авіс» Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

04 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від19 лютого 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 липня 2020 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року заявника звільнено від сплати судового зборуза подання касаційної скарги та залишено касаційну скаргу без руху з наданням строку для усунення її недоліків.Вказаний строк продовжено ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 направила до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги, копії такої скарги та доданих до неї матеріалів у відповідності до кількості учасників справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Як на підставу касаційного оскарження заочного рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2020 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 23 липня 2020 року ОСОБА_1 посилається, зокрема, на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, щосуди в оскаржуваних судових рішенняхзастосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові ПленумуВерховного СудуУкраїни від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

При цьому, посилання на постанову Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» не може прийматись як обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки зазначена постанова не є постановою Верховного Суду, в якій викладено висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, прийнятою за результатами касаційного розгляду конкретної справи.

Отже, особі, яка подала касаційну скаргу необхідно подати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скаргина заочне рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від19 лютого 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 липня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов