ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/721/18 Номер провадження 22-ц/814/2684/20Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

Головуючого: судді Триголова В.М.

Суддів: Панченка О.О., Лобова О.А.

секретар: Ачкасова О.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах Лубенської міської ради Полтавської області

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року

у справі за позовом Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_1 , площею 1,3924 га без правоустановчих документів у період з 01.03.2015 року по 31.10.2017 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідно до договору купівлі - продажу від 31.03.2000 ОСОБА_1 є власником об`єктів нерухомого майна (контора, чотири складські приміщення, два цехи різного призначення, кваш пункт, магазин, трансформаторна будка, огорожа) по АДРЕСА_1 .

Рішенням міської ради від 20.02.2001 із землекористування підприємства роздрібної торгівлі «Росток» була вилучена земельна ділянка по вищезазначеній адресі та передана в оренду ОСОБА_1 терміном на три роки за цільовим призначенням - для комерційної діяльності. Цим же рішенням зобов`язано ОСОБА_1 в місячний термін виготовити технічну документацію на земельну ділянку та укласти з міською радою договір оренди землі, а також попереджено відповідно до ст. 22 Земельного Кодексу України про заборону приступати до використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів. В подальшому, ОСОБА_1 неодноразово звертався до міської ради із проханням щодо зміни цільового призначення даної земельної ділянки, але в його проханні було відмовлено.

В результаті невиконанням ОСОБА_1 вимог, вказаних рішенням міської ради, Лубенською міською радою було прийнято рішення, яким припинено користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею 1,4155 га.

На даний час ОСОБА_1 свідомо, ігноруючи чисельні листи міської ради та вимоги законодавства, не оформив своє право користування землею: договір оренди на землю не укладений, плата за землю не сплачується.

Посилаючись на те, що відповідач користується вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, керуючись положеннями статей 1212-1214 Цивільного кодексу України та правової позиції Верховного суду позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради збитки за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за період з 16.03.2015 по 01.12.2019 у розмірі 1 066 870,88 грн.

Крім того в позові зазначено, що необхідність захисту інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування, покладає на прокуратуру обов`язок представництва інтересів держави в суді відповідно до ст. 131-1 Конституції України, оскільки несплата коштів за користування земельною ділянкою тягне за собою недоотримання коштів у місцевий бюджет.

Позивач вказує на те, що даний позов пред`являється Лубенською місцевою прокуратурою Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області у зв`язку з неналежним здійсненням вказаним органом повноважень щодо усунення порушень земельного законодавства, оскільки останнім не вирішено питання щодо стягнення заборгованості за використання відповідачем земельної ділянки площею 1,3384 га, розташованої в АДРЕСА_1 без правоустановчих документів понад 19 років.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року позов Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави про стягнення збитків за користування земельною ділянкою залишено без розгляду.

З вказаною ухвалою не погодився позивач, який, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд не взяв до уваги, що підставами подачі позову та представництва інтересів Лубенської міської ради Полтавської області у суді є тривале невжиття уповноваженим органом будь-яких заходів спрямованих на усунення порушень вимог земельного законодавства, стягнення заборгованості з відповідача, що є виключним випадком, встановленим ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Лубенська місцева прокуратура Полтавської області звернулась з даним позовом в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області у зв`язку з неналежним здійсненням вказаним органом повноважень щодо усунення порушень земельного законодавства, оскільки останнім не вирішено питання щодо стягнення заборгованості за використання відповідачем земельної ділянки площею 1,3384 га, розташованої в АДРЕСА_1 без правоустановчих документів понад 19 років.

Крім того, позивачем вказано, що необхідність захисту інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування, покладає на прокуратуру обов`язок представництва інтересів держави в суді відповідно до ст. 131-1 Конституції України, оскільки несплата коштів за користування земельною ділянкою тягне за собою недоотримання коштів у місцевий бюджет, а це в свою чергу відображається на соціальній сфері, чим порушуються матеріальні інтереси держави.

Залишаючи без розгляду позовну заяву Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області подану в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Полтавської області, місцевий суд дійшов висновку, що позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

При цьому місцевий суд керувався правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2020 р. у справі №912/2385/18.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляд, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Згідно п.3 ч.1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч. 2 статті 129 Конституції України).

У частині 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

Згідно абзацу третього і четвертого частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Отже прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює.

Подібного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16 (касаційне провадження № 14-104цс19) та від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18 (провадження № 14-350цс19).

Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Місцевим судом встановлено, що всупереч наведеним нормам ЗУ «Про прокуратуру» позивач не обгрунтував належним чином та не надав належних та допустимих доказів того, що Лубенська міська рада відмовилася чи позбавлена можливості звернутися до суду для стягнення нарахованих нею збитків. Також позивачем не надано доказів того, що Лубенська міська рада не могла самостійно звертатися до суду або того, що існували об`єктивні перешкоди для цього.

Разом з цим, підставою для подачі позову саме прокурором Лубенської місцевої прокуратури стало звернення голова Лубенської міської ради з проханням представляти інтереси держави в особі Лубенської міської ради при вирішенні питання щодо відшкодування збитків, завданих відповідачем. Проте, як вірно зазначено місцевим судом, положення ЗУ «Про прокуратуру» не місять такої підстави для представництва інтересів держави як прохання міського голови про подачу позову до суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що постановляючи ухвалу, суддею не було відкрито провадження у справі, а лише залишено позовну заяву прокурора без зрозгляду, при цьому питання наявності підстав для представництва інтересів держави прокуратурою вирішено судом без відкриття провадження у справі, що суперечить постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 р. № 587/430/16-ц, не заслуговують на увагу, оскільки провадження у даній цивільній справі відкрито ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 березня 2018 року.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.08.2020 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2020 року дану цивільну справу прийнято до провадження судді Алтухової О.С.

Обгрунтування доводів апеляційної скарги правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного суду у постанові від 26.26.2019 року у справі №587/430/16-ц не заслуговують на увагу, оскільки фактичні обставини справи у зазначеній постанові Верховного Суду не є тотожними з обставинами даного позову.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування вірного судового рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позову без розгляду. Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального права і не може бути скасована з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах Лубенської міської ради Полтавської області - залишити без задоволення.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.М. Триголов

СУДДІ О.О. Панченко

О.А. Лобов