РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/968/20

Провадження №2/568/611/20

16 грудня 2020 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Троцюк В.О.

секретаря судового засідання Гуменюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються із нього на підставі судового наказу Радивилівського районного суду від 26 березня 2019 року на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку (доходу) та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

В обґрунтування заявлених вимог, вказує, що змінився його сімейний та матеріальний стан. Оскільки, ІНФОРМАЦІЯ_2 в нього народилася дочка ОСОБА_4 . В зв`язку з народженням дитини його дружина ОСОБА_5 не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Беручи до уваги зміну його матеріального становища перебування на його утриманні дружини та малолітньої дитини, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача аліменти на утримання дитини та визначити їх у твердій грошовій сумів розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Ухвалою від 10.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві. Вказав, що розмір аліментів, які стягуються на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 значно перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у вказаному розмірі ставить його сім`ю у скрутне становище, оскільки на його утриманні перебувають непрацююча дружина та малолітня дитина.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказавши, що розмір аліментів, які стягуються з позивача та утримання дочки відповідає її потребам, зменшення розміру аліментів погіршить становище дитини.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судовим наказом виданим Радивилівським районним судом 26 березня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 11 березня 2019 року та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. (ас.4)

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 12 червня 2020 року виконавчим комітетом Козинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, ОСОБА_8 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .(а.с.2)

ОСОБА_5 працює на посаді завідувача ФАП с.Довгалівка з 01.02.2019 року та на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку з 01 вересня 2020 року, що підтверджується довідкою КПК "Радивилівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" №20 від 01.03.2020. (а.с. 6)

Відповідно до довідки про розмір аліментів №10475 від 02.09.2020 року, виданої Радивилівським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_8 стягуються аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) на підставі судового наказу, виданого 26 березня 2019 року Радивилівським районним судом (а.с.5).

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Аналогічні положення містяться в частині п`ятій статті 183 СК України.

Як зазначено в частині сьомій статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, або такий може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу, у разі його видачі відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Аналіз приписів розділу II ЦПК України дає підстави для висновку, що визначеними законом способами захисту порушеного права боржника у випадку видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункти 4 та 5 частини першої статті 161 ЦПК України) є подання позову про зменшення розміру аліментів або звернення до суду із заявою про перегляд такого судового наказу за нововиявленими обставинами (правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від: 15 січня 2020 року у справі № 554/325/16-ц (провадження № 61-20049св19) та 26 лютого 2020 року у справі № 523/5464/19 (провадження № 61-21155св19).

Подаючи позов про зменшення розміру аліментів, боржник не вправі ініціювати у ньому питання про зміну способу стягнення аліментів, адже таке право, в силу приписів абзацу 2 частини третьої статті 181 ЦПК України, належить виключно одержувачу аліментів (правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від: 10 жовтня 2019 року у справі № 644/4836/18 (провадження № 61-13257св19); від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18 (провадження № 61-10880св19).

Вирішуючи справу за позовом боржника (платника аліментів) про зменшення розміру аліментів, після видачі судом наказу про їх стягнення у частці від заробітку (доходу), суд повинен керуватися в першу чергу положеннями статті 192 СК України, та положеннями статті 182 цього Кодексу.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Право на зміну способу стягнення аліментів належить одержувачу аліментів. Одержувач аліментів - відповідач не заявляла вимог про зміну способу стягнення аліментів. У позивача змінився сімейний стан - народилася ще одна дитина та його дружина перебуває з 01 вересня 2020 року знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Однак, зміна сімейного стану та народження другої дитини у позивача, самі по собі не є безумовними підставами для зміни розміру аліментів.

Аналогічна позиція мається у постанові Верховного Суду у справі №565/2071/19 від 16.09.2020 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Тож, беручи до уваги вік дитини, розмір витрат на її утримання, навчання, належний розвиток, матеріальний стан платника аліментів, наявність у нього на утриманні другої дитини та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років.

Тож, враховуючи всі встановлені обставини справи та інтереси дитини суд вважає, що розмір стягуваних аліментів наразі є вірним, так як даний розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та забезпечує рівний баланс в утриманні позивачем обох дітей, так як зменшення розміру аліментів призведе до порушення прав доньки позивача та суперечитиме її інтересам.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки відсутні правові підстави для зменшення розміру аліментів та зміни способу їх стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, керуючись ст.ст. 180, 181, 182-183, 192 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.12.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 /

Відповідач ОСОБА_2 , РНКОПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_2 .

Суддя В.О. Троцюк