Справа № 202/6196/20
Провадження № 2-о/202/135/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голобородько О.М.

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лівобережний відділ обслуговування громадян у м. Дніпро (сервісний центр) Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Вимоги заявник ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в його атестаті № 10217 від 27.07.1978 року помилково зазначено його прізвище як « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ». Зазначав, що факт належності йому зазначеного документа підтверджується паспортом. Наголошував, що встановлення факту йому необхідно для оформлення пенсії.

Представник ОСОБА_1 надала заяву, в якій просила розглядати справу без їх участі та задовольнити вимоги. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2020 року провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лівобережний відділ обслуговування громадян у м. Дніпро (сервісний центр) Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині встановлення факту того, що ОСОБА_1 був прийнятий та працював на підприємстві ПКФ «СДС» на посаді ведучого спеціаліста, яка була перейменована 21.07.1995 року на Товариство з обмеженою відповідальністю) «Компанія СДС ЛТД» з 29.11.1994 року по 23.06.1997 рік, та був прийнятий та працював на підприємстві Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія СДС ЛТД» на посаді ведучого спеціаліста з 24.06.1997 року по 31.12.1999 рік закрито.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у атестаті № 10217, який видано 27.07.1978 року міським професійно-технічним училищем № 12 м. Дніпропетровська, прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_1 ».

В той же час, відповідно до копії паспорту заявника серії НОМЕР_1 , виданого 03.08.2007 року, правильне написання прізвища заявника - « ОСОБА_1 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які необхідні заявнику для реалізації права на пенсію.

У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати своє право на пенсію.

Оцінюючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що атестат № НОМЕР_2 , який видано 27.07.1978 року міським професійно-технічним училищем № 12 м. Дніпропетровська дійсно належать ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 263-265, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лівобережний відділ обслуговування громадян у м. Дніпро (сервісний центр) Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності атестату № 10217, який видано 27.07.1978 року міським професійно-технічним училищем № 12 м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Г.В. Бєсєда