Провадження № 2/344/4088/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р, вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Храбатин Андрій Васильович, до ОСОБА_2 про визнання договору суперфіцію недійсним, зобов`язання відшкодування плати ,-

ВСТАНОВИВ:

18.12.2020 адвокат позивача ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача, в якому просить визнати договір суперфіцію від 14.12.2018, укладений між ОСОБА_1 ( РНОКПП : НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( РНОКПП : НОМЕР_2 ) недійсним; також просить зобов`язати ОСОБА_2 відшкодувати плату за користування земельною ділянкою згідно Договору суперфіцію від 14.12.2018 на користь ОСОБА_1 в розмірі 36 000 грн. та 13 000 грн. за проведення експертної оцінки приміщення, стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 840,80 грн.

Суддя, вивчивши матеріали позовної заяви, дійшла висновку, що зазначена позовна заява подана з порушенням правил підсудності, а відтак підлягає направленню на розгляд до іншого суду.

Так, 14.12.2018 між ОСОБА_2 та суб"єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 було укладено договір суперфіцію, об`єктом, якого є земельна ділянка з кадастровим номером :02:021:0650, яка розташована на АДРЕСА_1 . Метою укладення такого договору було розміщення ОСОБА_1 на земельній ділянці тимчасової споруди - автомийки, для чого ним було отримано паспорт прив`язки розміщення тимчасових споруд.

Поряд з цим 14.12.2018 між сторонами було укладено Договір про спільну господарську діяльність на земельній ділянці, яка знаходиться по АДРЕСА_1 із метою отримання доходів. Місце укладення договору с. Угринів Тисменицького району.

Тобто, спір виник з приводу нерухомого майна, ( зазначеної земельної ділянки і демонтованого на ній нежитлового приміщення кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке знаходиться в с. Угринів Тисменицького району Івано -Франківської області.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п.41.42 постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за №3 від 01 березня 2013 року роз`яснив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що спір виник із договірних відносин щодо спільної діяльності на земельній ділянці, що територіально знадиться в по АДРЕСА_1 , суддя дійшов висновку про непідсудність даної справи Івано-Франківському міському суду Івано -Франківської області.

Відтак, застосовуючи положення частини першої статті 30 ЦПК України, враховуючи, що спір виник з приводу нерухомого майна та його обслуговування, тобто поза межами територіальної юрисдикції Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, матеріали справи підлягають направленню для розгляду справи до Тисменецького районного суду Івано-Франківської області, так як відповідний позов має пред`являтись до суду за місцем знаходження нерухомого майна, з приводу якого виник спір.

Крім того, недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

За приписами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень частини першої, другої статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана..

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Храбатин Андрій Васильович, до ОСОБА_2 про визнання договору суперфіцію недійсним, зобов`язання відшкодування плати, передати за підсудністю до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області (вул. Незалежності, 150, м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області).

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Кіндратишин Л.Р.