Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5943/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

23 січня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчої А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач АТ КБ Приватбанк звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 11.07.2016, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 21865 грн. 90 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ Приватбанк Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

АТ КБ Приватбанк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил,- банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи на невиконані зобов`язання перед банком.

Крім того, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

У зв`язку із зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач, станом на 15.07.2019 має заборгованість 70028 грн. 62 коп.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк».

Враховуючи викладене, позивач просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.07.2016 в розмірі 70028 грн. 62 коп., яка складається з такого: заборгованості за кредитом 21865 грн. 92 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом 16035 грн. 00 коп., заборгованості за пенею та комісією 29737 грн. 42 коп., штрафу (відповідно до п.п. 2.2 Генеральної угоди) 2390 грн. 28 коп., а також судові витрати в розмірі 1921 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 29.08.2019 по справі відкрито провадження та призначене судове засідання. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Чепіга Д.О. не з`явився. До початку судового засідання подав клопотання з проханням проводити розгляд справи без його участі, підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином неодноразово повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подано.

Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 11.07.2016 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №CS0F від 01.03.2013 (договір 1) № SAMDN8197 від 18.01.2013.

Пунктом 2.1. Генеральної угоди передбачено, що банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 21865,92 грн. на строк 36 місяців, з 11.07.2016 по 31.07.2019, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 21865,92 грн. в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплаті відсотків в розмірі 2,0 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у зазначені в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 857,86 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31.07.2019.

Згідно із ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, які вказані у Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день за зобов`язаннями, строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починається з 32-го дня порушення, рахується простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2447,65 грн. (п. 2.2 Генеральної угоди).

За умовами п. 2.5. Генеральної угоди, - позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту, відсотки та винагороду згідно з Генеральною угодою та Умовами і правилами.

Як встановлено п. 2.7. Генеральної угоди, датою укладення кредитного договору є дата підписання даної Генеральної угоди.

Відповідач ознайомився та погодився з Умовами і правилами, та своїм підписом підтвердив факт надання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ Приватбанк, також, відповідач підтвердив свою згоду на те, що Генеральна угода, разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи на невиконані зобов`язання перед банком (п. 1.1.3.2.11. Умов і правил).

За даними наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.07.2016, позичальник кошти на погашення заборгованості за кредитним договором не вносив.

Таким чином, виходячи із наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору і станом на 15.07.2019 має заборгованість в розмірі 70028 грн. 62 коп., яка складається з такого: заборгованості за кредитом 21865 грн. 92 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом 16035 грн. 00 коп., заборгованості за пенею та комісією 29737 грн. 42 коп., штрафу (відповідно до п.п. 2.2 Генеральної угоди) 2390 грн. 28 коп. Дана заборгованість підтверджується відомостями розрахунку, який досліджено судом і підлягає до стягнення.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк».

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Під час розгляду справи не встановлено жодних обставин щодо визнання кредитного договору (Генеральної угоди) № б/н від 11.07.2016, - недійсним, оспореним, зміненим чи розірваним.

Умови Генеральної угоди банком виконано. Відповідач в порушення умов Генеральної угоди свої зобов`язання належним чином не виконував, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом в розмірі щомісячного платежу, в зв`язку з цим має заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитом.

Таким чином, суд погоджується, що станом на 15.07.2019 заборгованість ОСОБА_1 за Генеральною угодою б/н від 11.07.2016 за кредитом становить 21865 грн. 92 коп. та заборгованість по процентам за користування кредитом 16035 грн. 00 коп.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов`язань, - у вигляді пені та комісії за прострочене зобов`язання у розмірі 29737 грн. 42 коп. та штрафу передбаченого п.2.2 Генеральної угоди - в розмірі 2390 грн. 28коп.

Проте, суд враховує, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, відповідно до п.п. 2.2 Генеральної угоди зазначено, що згідно із ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, які вказані у Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день за зобов`язаннями, строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починається з 32-го дня порушення, рахується простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2447,65 грн.

Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 21.10.2015 (справа №6-2003цс15) та від 11.10.2017 (справа №347/1910/15-ц).

Враховуючи, що нарахований позивачем розмір пені, а саме, - плати за пропуск платежів, є неспівмірним із розміром основного боргу за кредитом та процентами, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог банку в частині одночасного стягнення з відповідача пені та комісії за прострочене зобов`язання у розмірі 2737 грн. 42 коп., та штрафу визначеного п.2.2 Генеральної угоди розмірі 2390 грн. 28 коп. за кредитним договором № б/н від 11.07.2016, проте, суд вважає необхідним стягнути з відповідача лише штраф, передбачений п. 2.2 Генеральної угоди.

При цьому, суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, вважає, що до стягнення з відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 11.07.2016 підлягає штраф передбачений п.2.2. Генеральної угоди в межах вказаних позивачем у позовних вимог у розмірі 2390 грн. 28 коп.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України згідно із якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково на суму 40291 грн. 20 коп., що становить 57,53% % від заявлених вимог, то із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 1105 грн. 25 коп.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 256-258, 260, 261, 263, 267, 509, 526, 546, 549-551, 610, 611, 616, 624, 625, 627, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279, 280-284 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання до 28.03.2018: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д,) заборгованість за кредитним договором № б/н (Генеральною угодою) від 11.07.2016 року в сумі 40291 грн. 20 коп., з яких: заборгованість за кредитом 21865 грн. 92 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом 16035 грн. 00 коп., штраф (відповідно до п.п. 2.2 Генеральної угоди) 2390 грн. 28 коп., а також судові витрати в розмірі 1105 грн. 25 коп., а всього 41396 грн. 45коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 28 січня 2020 року.

Головуючий: С. М. Позарецька