Справа № 482/2198/20
Номер провадження 2-о/482/46/2020

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Баранкевич В.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2020 р. заявник ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою, підписаною від її імені на передбачених законом підставах її представником адвокатом Біленським А.Г. про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності правовстановлюючого документу (трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 23.07.1979 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ч. 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 ст. 293 ЦПК України вказує, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт,що має юридичне значення;встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Тобто, за змістом даної статті суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Заявник посилається на те, що звернення до суду за встановленням факту належності їй трудової книжки необхідне їй для подальшого оформлення пенсії за віком.

При цьому, всупереч вимог вищевказаної норми права, заявник не надає жодних письмових доказів наявності причин неможливості одержання (відновлення) документів, що посвідчують факт належності трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 23.07.1979 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема: заявником не надано доказів звернення до управління Пенсійного Фонду в Новоодеському районі Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком та відмови у прийнятті вищевказаної трудової книжки для призначення пенсії заявнику, не надано письмових доказів на підтвердження неможливості внести виправлення у відповідні записи трудової книжки.

У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»зазначено, що, якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно положенням ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 175-177, 185, 293, 315, 318 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків заяви в зазначений строк та роз`яснити, що інакше її заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1419/.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий: