"04" лютого 2020 р. Справа № 363/1977/19
04 лютого 2020 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Котлярової І.Ю.,
за участі секретаря - Палій Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07.12.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 275. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й цінності, між ними втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства. Вважає збереження сім`ї та примирення з відповідачем неможливим, а подальше перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її інтересам.
Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.
Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, шляхом розміщення оголошення на сайті суду, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи. Заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило. Не скористався своїми правами, не надав до суду відзив проти позову та докази по справі, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Таким чином, суд враховуючи вимоги ст. 210 ЦПК України, щодо строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 07 грудня 2006 року зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 275, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 53).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 10).
Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття поваги і любові один до одного.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини.
Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Подружні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведеться, разом не проживають, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.
Шлюб сторони розривають вперше.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 24, 56, 112, Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 223, 263-265, 280, 284, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 07 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 275 - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області, 03.08.2007 року, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області, 21.08.1998 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя І.Ю. Котлярова