Справа № 169/960/19
Провадження № 2/169/236/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким належне їй майно заповіла позивачу. Про наявність заповіту та необхідність подання заяви про прийняття спадщини йому відомо не було. Вказуючи, що встановлений законом шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, просив визначити йому додатковий строк два місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 24 грудня 2019 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити та розглядати справу без його участі (а.с. 26).

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, 24 грудня 2019 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності (а.с. 27).

Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 Цивільного кодексу України).

За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с. 8).

ОСОБА_3 на день смерті проживала одна та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

За життя ОСОБА_3 26 березня 2018 року склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла внукові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12).

Заповіт не змінювався і є чинним, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, відповідач ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем за законом першої черги, як дочка спадкодавця (а.с. 10), із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса не зверталася, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 24, 25).

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5) та є внуком спадкодавця ОСОБА_3 (а.с. 9, 10).

Аналіз наведених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач є спадкоємцем за заповітом.

Приватним нотаріусом було відмовлено позивачу в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 30).

На час смерті спадкодавець проживала одна, а тому для прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України позивач у шестимісячний строк зобов`язаний був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись до суду із цим позовом позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є необізнаність із наявністю заповіту на його ім`я та з правилами спадкування, в зв`язку з чим з об`єктивних причин він не подав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини.

Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17.

За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, пропуск строку є незначним (ІНФОРМАЦІЯ_5 строк закінчився, а 25 листопада 2019 року позивач звернувся до суду), суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3 - два місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 384 грн 20 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 384 грн 20 коп.

На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Турійському районі Волинської області повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок, сплачений відповідно до квитанції ТВБВ 10002/0118 Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 54 від 21 листопада 2019 року на рахунок № UA6003397, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37834092, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів УК у Турійському районі/Турійський рн/22030101.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 13 січня 2020 року.

Головуючий