ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/155/20 Номер провадження 22-ц/814/1464/20Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т. М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області, ухвалене 13 квітня 2020 року у складі судді Мороз Т.М.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він є сином відповідача, ОСОБА_2 , на даний час є повнолітнім та непрацездатним, інвалідом з дитинства довічно та потребує постійного стороннього догляду.

Зазначав, що він проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Оскільки мати здійснює постійний догляд за ним, вона не може працювати та належним чином його забезпечувати. Пенсія по інвалідності, яку він отримує не є достатньою для його лікування та реабілітації.

Зазначав, що відповідач будь-якої допомоги на його утримання не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, оскільки працює та отримує дохід від обробки власних земельних ділянок.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 квітня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання як інваліда першої групи з дитинства у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 23 січня 2020 року і до відновлення сином працездатності.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць звернено до негайного виконання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 14 червня 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом першої "Б" групи інвалідності з дитинства безстроково, непрацездатний та потребує постійного стороннього догляду (а.с. 10).

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 13 грудня 2019 ОСОБА_1 , інвалід 1 групи проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 та знаходиться під її доглядом (а.с. 23).

Відповідно до листа УПСЗН Кобеляцької РДА від 13 жовтня 2019 року № 01-28/3142 ОСОБА_1 перебуває на обліку як отримувач допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю». Розмір даної допомоги становить 20 511 грн. за період з січня 2019 року по вересень 2019 року.

ОСОБА_3 перебуває на обліку як отримувач допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №8 32 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян», розмір якої за період з січня 2019 року по вересень 2019 року становить 299,49 грн. (а.с.34-37).

Відповідач ОСОБА_2 має у власності причіп ХТ 81024, д.н.з НОМЕР_2 , 2001 року випуску, автомобіль ВАЗ 210700-20, д.н.з НОМЕР_3 , 2006 року випуску, автомобіль RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_4 року випуску, причіп 2ПТС4, номерний знак НОМЕР_5 року випуску та трактор колісний ЮМЗ-6АКЛ, номерний знак НОМЕР_6 року випуску, земельну частку (пай) в розмірі 6,02 га, земельну ділянку в розмірі 1,30 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться у власному обробітку (а.с.14 - 17).

Відповідно до довідки МСЕ від 31 травня 2011 року відповідач ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи загального захворювання безстроково (а.с.40). Відповідно до довідки про доходи від 25 лютого 2020 року ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з вересня 2019 по лютий 2020 становить 11 272 грн. (а.с.57).

Відповідач ОСОБА_2 має дружину ОСОБА_4 , сина ОСОБА_5 , пасинка ОСОБА_6 , які перебувають на його утриманні (а.с.29).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_7 у розмірі 1000 грн щомісячно, на період її навчання (а.с. 55-57).

Колегія суддів не може погодитись з висновком місцевого суду про наявність у відповідача матеріальної можливості утримувати свого повнолітнього непрацездатного сина.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено,що при визначенні розміруаліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна,грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого бо рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Таким чином, закон покладає на батьків обов`язок утримувати свою повнолітню дочку (сина) при наявності одночасно трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина).

Місцевим судом встановлено дійсні обставини справи, проте не надано їм належної правової оцінки.

Судом встановлено, що місячний дохід відповідача становить 2000 грн. на місяць (а.с. 57).

При цьому, на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_4 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та неповнолітній син ОСОБА_5 .

Окрім того, відповідачем щомісячно сплачується 1000 грн. аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7 , яка продовжує навчання.

Таким чином, на своє утримання, як інваліда 3-ї групи, утримання дружини та малолітнього сина має грошову суму у розмірі 1000 грн. на місяць. Стягнення аліментів з цієї суми суперечить принципам розумності та справедливості.

Судом першої інстанції встановлено наявність у відповідача земельної ділянки та сільськогосподарської техніки, проте сам по собі факт наявності цього майна не вказує на розмір додаткового доходу ОСОБА_2 та не свідчить про можливість утримувати повнолітнього сина.

При цьому, позивач отримує державну соціальну допомогу у розмірі 2 346 грн., а також перебуває на утриманні матері, яка за період з січня по вересень 2019 року отримала дохід у розмірі 8 130,25 грн. та інших утриманців, крім непрацездатного сина, не має.

Фактично, сукупний дохід на утримання ОСОБА_1 перевищує дохід ОСОБА_2 на своє утримання та утримання дружини та малолітнього сина.

За таких обставин, стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1 не представляється за можливе.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 , звільненого від сплати судового збору, то за рахунок держави має бути компенсовано судові витрати ОСОБА_2 , пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина відмовити.

Компенсувати судові витрати ОСОБА_2 у розмірі 1261,20 грн. за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді О.В. Прядкіна

О.І. Обідіна