КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року

справа №754/16919/17

провадження № 22-ц/824/173/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Демчик Валентина Володимирівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року, постановлену під головуванням судді Лісовської О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Демчик Валентина Володимирівна, про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Демчик Валентина Володимирівна про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 22 400 грн.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що протягом серпня - жовтня 2019 року позивач знаходилась за межами України, а тому не мала можливості особисто отримувати судову кореспонденцію. Зазначає, що відсутні докази її належного повідомлення щодо розгляду справи та відсутні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, вважає безпідставним стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 22 400 грн., зазначає, що заявлена сума є необґрунтовано завищеною, не відповідає характеру та обсягу правової допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Посилається на те, що про призначення справи до розгляду на 08.08.2019 року був повідомлений представник позивача, проте в судове засідання останній не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Зазначає, що ні позивач, ні її представники з 05.06.2019 рік по 24.10.2019 рік не цікавились станом розгляду справ. Вважає розмір витрат на правничу допомогу співмірним, а доводи позивача щодо незаконності покладених витрат безпідставними.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що останні два судові засідання призначались на 16.09.2019 р. та 24.10.2019 р.

Про судове засідання, призначене на 16.09.2019 року ОСОБА_1 повідомлялася шляхом направлення sms-повідомлення (а.с.192 т. 2). В судові засідання, призначені на 16.09.2019 року 24.10.2019 року позивачу було надіслано судові повістки. Однак поштові відправлення вручено не було, та судова кореспонденція повернулась до суду із відміткою «за закінченням строку зберігання», «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с. 194, 196).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 01 серпня 2018 року, справа № 2-4676/11 повідомлення позивача про час та дату розгляду справи за допомогою SMS-повідомлення не є належною фіксацією факту належного повідомлення, оскільки відповідно до пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення.

Наявну в матеріалах справи довідку про доставку SMS-повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, призначений 24.10.2020 року, колегія суддів не приймає, оскільки заявка про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS- повідомлення не містить підпису позивача, що унеможливлює встановити волевиявлення останнього на отримання відповідних повідомлень (а.с. 192,193).

Таким чином, матеріали справи не містять відомостей щодо належного повідомлення позивача чи її представника щодо розгляду справи на 16.09.2019 р. та на 24.10.2019 р., відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду від 24 жовтня 2019 року постановлена з порушенням норм процесуального права у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції/

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, відтак клопотання представника відповідача, заявлене в судовому засіданні, щодо стягнення витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку із апеляційним розглядом, із позивача на користь відповідача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 02 липня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді