Справа № 263/5988/19
Провадження № 2/263/203/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.Л.,

при секретарі Кирилюк В.В.

за участю сторін :

представника позивача Маріупольської місцевої прокуратури №1 Харенка О.О.;

представника Маріупольської міської ради - Карацюба В.Л.;

представника відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ботман О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом Маріупольської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави, в особі Маріупольської міської ради до державного реєстратора Військовоцивільної адміністрації м.Торецька Донецької області Лясевич Руслана Вікторовича до ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 Меюс В.С., діючи в інтересах держави, в особі Маріупольської міської ради, звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з вказаним позовом, за яким просив суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Військово-цивільної адміністрації м.Торецька Донецької області Лясевич Р.В. №42368874 від 03.08.2018, на підставі якого за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, площею 6,1кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Одночасно, просив скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_1 на вказаний об`єкт нерухомості.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилався на те, що державну реєстрацію права власності відповідача на нерухоме майно було проведено без належних правових підстав та дотримання встановленого Законом порядку. Зокрема, щодо зазначеної будівлі, відповідачем не було отримано відповідної декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що відповідно до приписів законодавства виключає можливість проведення відповідної реєстрації права власності на новозбудоване нерухоме майно.

Представник позивача - прокурор Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Харенко О.О. заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Додатково, звернула увагу суду на те, що документи використанні державним реєстратором Лясевичем Р.В. для реєстрації прав власності на спірний об`єкт нерухомого майна, відповідними установами не виносились. Так, земельна ділянка рішенням Маріупольської міської рада не виділялась ОСОБА_1 для розташування нежитлової будівлі у АДРЕСА_1 . В свою чергу, рішенням колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради №257-ІІ від 09.03.2012 «Про надання нової поштової адреси», не приймалось. Посилання на них при вчиненні реєстраційних дій, є використанням підроблених документів, що є предметом розслідування за кримінальним провадженням досудове слідство за яким триває.

Представник Маріупольської міської ради Карацюба В.Л. правову позицію прокурора підтримав. Представництво інтересів Маріупольської міської ради з боку прокуратури вважав обґрунтованим, оскільки самостійний захист унеможливлювався вжиттям реєстраційних дій поза межами адміністративно-територіальної одиниці, а відсутність доступу до реєстраційної справи позбавляла можливості переконатись у безпідставності вчинення реєстраційний дій.

Представник відповідача - адвокат Ботман О.О., у судовому засіданні наполягала на відсутності повноважень прокурора з представництва інтересів Маріупольської міської ради, через наявність відповідних повноважень у останньої та відсутності факту бездіяльності із захисту власних інтересів. З приводу правових підстав для скасування рішення та запису про право власності на об`єкт нерухомого майна, зазначила, що обов`язок з перевірки повноти та об`єктивності даних внесених до декларації покладається на Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю, доказів скасування такої декларації матеріали справи не містять. Відсутність у Реєстрі інформації щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Донецькій області за № ДЦ0 від 05.12.2012, не свідчить про недійсність такої декларації. Через не доведення прокурором неможливості використання земельної ділянки зайнятої під розміщенням об`єкту нерухомого майна, в задоволенні позову просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 до залу судового засідання не з`явився, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, свого представника до суду не спрямував.

З`ясувавши правову позицію сторін, дослідивши надані письмові пояснення та докази по справі суд дійшов висновку про наступні фактичні та юридичні обставини за позовом.

Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна (№160062559 від 19.03.2019), право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) при цьому підставою реєстрації вказано: Рішення Державного реєстратора №42368874 від 03.08.2018, що винесено на підставі декларації про готовність об`єктадо експлуатації серії ДЦ 0, що видана 05.12.2012 Інспекцією ДАБК у Донецькій області.

Як вбачається з копії реєстраційної справи наданої разом із позовом, державним реєстратором Військово-цивільної адміністрації Лясевич Р.В. сформована друкована форма заяви ОСОБА_1 від 31.07.2018. Відповідно до картки прийому заяви №132666573, ОСОБА_1 подав заяву про державну реєстрацію права власності, яка зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових правна нерухоме майно 31.07.2018 за реєстровим номером 29411581. За переліком документів поданих із заявою, значиться:

-декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: НОМЕР_2 , видавник Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області;

-технічний паспорт, серія та номер 579/18 видавник: ТОВ «АМОР-АЛЬЯНС» (Технік з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_3 );

-рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер:257-ІІ, видавник: заступник голови районної адміністрації Г.Ю. Ігнатова;

-рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер:3631-3/3, видавник: заступник міського голови В.С. Клименко.

Разом з тим, за інформацією наданою Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради №26-438/-09 від 28.02.2019, на запит Маріупольської місцевої прокуратури №1, за адресами зазначеними у запиті, серед яких, вказано адресу:м.Маріуполь пр-т Металургів,58/5, фізичні особи чи суб`єкти господарювання з питання надання дозволу на розробку технічної документації та затвердження технічної документації на вказані земельні ділянки до управління земельних відносин (землеустрою) департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, не надходило.

Щодо Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серії ДЦ 0 від 05.12.2012, про готовність до експлуатації нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно відомостей за текстом такої декларації подана від імені ОСОБА_1 - копію якої долучено до матеріалів справи, та копія якої міститься серед матеріалів реєстраційної справи РС Військово-цивільної адміністрації м.Торецька Донецької області, то суд зазначає, що згідно листа Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради №24.2/7258 від 22.02.2019, інформація про вказану декларацію в Реєстрі, відсутня. ( а.с. 48).

Виходячи з наведеного суд доходить висновку, що компетентними органами не ухвалювались рішення про виділ земельної ділянки для обслуговування об`єкта нерухомості та не реєструвалась декларація про готовність до експлуатації, об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування зобов`язанні додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектування вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельник робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів: реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до п.9 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, на об`єкті повинні бути виконані всі передбачені проектною документацією згідно із державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, а також змонтоване і випробуване обладнання.

Відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п. 26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до підпункту 2 п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою.

Разом з тим згідно п. 42 Порядку державний реєстратор у встановлених законом випадках за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно, на підставі якого проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно абзацу п`ятого п. 46 Порядку для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв`язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об`єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені вище, подає органові державної реєстрації прав документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Таким чином вбачається встановленим, що для реєстрації права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна необхідним є подання документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державних будівельним нормам, стандартам і правилам. Таким документом відповідно до пунктів 2, 3 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, є декларація про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрована в установленому порядку Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальним органами (щодо об`єктів І-ІІІ категорії складності), та виданий на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації сертифікат (щодо об`єктів IV - V категорії складності).

Натомість, як вбачається з наведених вище фактичних обставин справи декларація, на підставі якої було проведено державну реєстрацію права власності у тому вигляді, як вона долучена до реєстраційної справи та матеріалів цієї цивільної справи щодо об`єкта за адресою АДРЕСА_1 , компетентним органом Інспекцією ДАБК в Донецькій області не реєструвалась.

Згідно зі ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов`язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та з такого, вбачається, що відповідно до наданих суду доказів та пояснень, Рішення про державну реєстрацію прав власності на новостворену річ нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , (рішення №42368874 від 03.08.2018) винесено на підставі, зокрема, неіснуючого рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради №3631-3/3 від 24.12.2010 про відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 7,2кв.м. для розташування нежитлової будівлі у АДРЕСА_2 , а також Декларації про готовність об`єкта до експлуатації ДЦ 0 від 05.12.2012, що за викладеними вище висновками суду є такою, що не реєструвалась компетентними органами за наведеними у такій декларації реквізитами, а з такого наведене рішення про державну реєстрацію прав власності №42368874 від 03.08.2018 є таким, що підлягає скасуванню, оскільки з викладеного вбачається, що таке рішення винесено без наявності на те відповідних, передбачених законом, підстав.

Виходячи з викладених обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог - в частині визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 №42368874 від 03.08.2018 - та необхідність їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.1 ст. 18 Закону, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 5 частини 1 статті 19 вказаного Закону також визначено, що однією з підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення судів, що набрали законної сили.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких згідно ст.19 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У звязку з цим суд відповідно до частини першої статті 2 1, статті 393 Цивільного кодексу України визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Такі спори за участю фізичних осіб розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Таким чином суд доходить висновку про те, що позовні вимоги в частині скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю загальною площею 6,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є похідними від вимог про визнання рішення державного реєстратора незаконним та його скасування, щодо необхідності задоволення якої суд дійшов висновку вище за текстом, а з такого вони підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати, згідно з ч. 1 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду було сплачено 3842 грнсудового збору, то з урахування задоволення позовних вимог у повному обсязі вказана сума підлягає стягненню з відповідачів у дольовому порядку у рівних частках на користь позивача, тобто по 1921грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-61, 141,208, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 331, 376, 393 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов заступника керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Меюс В.С., в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради до державного реєстратора Військовоцивільної адміністрації м.Торецька Донецької області Лясевич Руслана Вікторовича до ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Військово-цивільної адміністрації м.Торецька Донецької обл. Лясевича Р.В. № 42368874 від 03.08.2018. про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 6,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 123.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь прокуратури Донецької області судовий збір в розмірі 3842грн, в дольовому порядку по 1921грн, з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. Соловйов