Справа № 199/1207/20
РІШЕННЯ

іменем України

08.07.2020

м. Дніпро

справа №199/1207/20

провадження № 2/199/1086/20

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

за участю секретаря Столяренко А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

позивач ОСОБА_3

відповідач Держава Україна в особі Державної казначейської служби України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину,

за неявки учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивачі звернулися до суду із позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину.

В обґрунтування позову зазначивши, що позивачі зазнали матеріальної та моральної шкоди, які їм були спричинені в результаті злочину, який розслідувався в рамках кримінального провадження №0000634. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.06.2018 на користь позивачів стягнено матеріальну та моральну шкоду. Виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження 59599931 та перебувають на примусовому виконанні Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Проте, станом на день звернення до суду, шкода, яка спричинена злочином та присуджена позивачам не відшкодована.

Згідно відповіді Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 27.11.2019 у боржника відсутне майно, рахунки у банку, відсутні нарахування по заробітній платі. Таким чином, боржник ОСОБА_4 , тобто особа яка вчинила злочин, є неплатоспроможною та відбуває покарання.

За таких обставин, позивачі звернулися до суду та просили стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України - на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди, спричиненої злочином, а саме - витрат на лікування у розмірі 15276,93 грн. та на відшкодування моральної шкоди в розмірі 70000 грн.; на користь ОСОБА_2 відшкодування шкоди, спричиненої злочином, а саме - моральної шкоди в розмірі 70000 грн.; на користь ОСОБА_3 відшкодування шкоди, спричиненої злочином, а саме - моральної шкоди в розмірі 98968,98 грн. (а.с.1-5).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2020 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.29).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с.56).

08 липня 2020 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

В судове засідання представником позивачів адвокатом Сегеда Ю.А. надано заяву щодо розгляду справи за їх відсутності, позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки (а.с.6-15).

Крім того, вищезазначеним вироком стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на лікування у розмірі 15276,93 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмрі 70000 грн.; стягнено на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 70000 грн.; стягнено на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди в розмірі 98 968,98 грн.(а.с.6-15).

Постановою державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Маркіною-Квітка І.С. від 09.07.2019 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа виданого 03.12.2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська по кримінальній справі №1кп/199/51/18 про стягнення з ОСОБА_4 шкоди на користь ОСОБА_3 (а.с.16-17).

Постановою державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Маркіною-Квітка І.С. від 09.07.2019 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа виданого 03.12.2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська по кримінальній справі №1кп/199/51/18 про стягнення з ОСОБА_4 шкоди на користь ОСОБА_2 (а.с.18-19).

Постановами державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Маркіною-Квітка І.С. від 09.07.2019 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа виданого 03.12.2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська по кримінальній справі №1кп/199/51/18 про стягнення з ОСОБА_4 шкоди на користь ОСОБА_1 (а.с.20-21, 22-23).

На теперішній час вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2018 року в частині позовних вимог не виконано.

На адвокатський запит Василівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 27.11.2019 надано відповідь проте, що по виконавчому провадженню тривають заходи примусового виконання. Крім того, кожні три місяці здійснюється перевірка майнового стану боржника, проте майно відсутне (а.с.25).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зазначали, що вирок суду в частині відшкодування майнової та моральної шкоди не виконується, засуджений ОСОБА_4 майна, на яке можливе звернення стягнення, не має, також не має нарахувань за місцем роботи, немає інших доходів, а отже є неплатоспроможним. Посилаючись на неможливість відшкодувати завдану їм майнову та моральну шкоду іншим способом, просили компенсувати її за рахунок Державного бюджету України. Правовими підставами для задоволення заявлених вимог вказували статті 1177, 1207 ЦК України.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом (стаття 1177 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.1207 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, відшкодовується потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, або якщо вона є неплатоспроможною. Умови та порядок відшкодування державою шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлюються законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), дослідивши приписи статті 1177 ЦК України та статті 1207 цього Кодексу, у справах за заявами № 54904/08 і № 3958/13 (поданими потерпілими - фізичними особами, яким держава не компенсувала шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення) вказав, що отримання відшкодування на підставі зазначених приписів можливе лише за дотримання умов, які у них передбачені, та за наявності окремого закону, якого немає і в якому мав би бути визначений порядок присудження та виплати відповідного відшкодування. Тому ЄСПЛ відзначив, що право на відшкодування державою потерпілим унаслідок кримінального правопорушення ніколи не було безумовним. Оскільки заявники не мали чітко встановленого в законі права вимоги для цілей, передбачених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), вони не могли стверджувати, що мали легітимне очікування на отримання будь-яких конкретних сум від держави. З огляду на це ЄСПЛ визнав скарги заявників на порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції несумісними з положеннями Конвенції ratione materiae (ухвали ЄСПЛ щодо прийнятності від 30 вересня 2014 року у справі "Петльований проти України" (Petlyovanyy v. Ukraine), заява № 54904/08, і від 16 грудня 2014 року у справі "Золотюк проти України" (Zolotyuk v. Ukraine), заява № 3958/13).

Розглядаючи справу, суд звертає увагу на те, що злочинними діями ОСОБА_4 позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 завдано матеріальну та моральну шкоди. Питання про стягнення цієї шкоди вирішено в межах кримінального провадження, проте вирок суду в частині відшкодування шкоди не виконується через неплатоспроможність засудженого.

Оскільки на день розгляду спору судом відсутній Закон про визначення порядку та умов відшкодування державою шкоди внаслідок злочину у разі неплатоспроможності особи, що вчинила злочин, підстави для задоволення позову та стягнення шкоди з держави відсутні.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат з урахуванням результату розгляду справи, вимог Закону України «Про судовий збір», судові витрати розподілу не підлягають та компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати розподілу не підлягають та компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Повний текст судового рішення складено 17 липня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП не надано, місце проживання - АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП не надано, місце проживання - АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_3 , РНОКПП не надано, місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач Держава Україна в особі Державної казначейської служби України, , місце знаходження - вул. Бастіонна,6, м. Київ, 01601.

Суддя О.Б.Подорець