Єдиний унікальний номер: 448/2025/19
Провадження № 2/448/235/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12.06.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Мриц Н.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

та відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що із відповідачкою ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі. Стверджує, що від даного шлюбу із ОСОБА_2 у них народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнули повноліття, а рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 04.05.2016р. визначено місце проживання їх дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його (позивача) місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.10.2016р. припинено стягнення з нього (позивача) аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь відповідачки ОСОБА_2 .

Стверджує, що з 21.09.2015р. по даний час дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з ним, позивачем, та перебуває на його утриманні, така є інвалідом з дитинства, потребує постійного догляду та лікування, а відповідачка ОСОБА_2 добровільно не надає кошти на утримання дочки ОСОБА_5 , не піклується про її матеріальне забезпечення.

Зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 немає офіційного місця праці, однак періодично підробляє за кордоном та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідачки ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 17.01.2020р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги, зокрема просить стягувати з відповідачки ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила ту обставину, що їх дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком - позивачем ОСОБА_1 . Вказала, що вона ніде не працює, немає сталого доходу, а тому в змозі сплачувати аліменти в розмірі по 100 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03.12.2012р.

Від подружнього життя в сторін народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вже досягнули повноліття, а також дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 16.07.2012р. ухвалено стягувати з позивача ОСОБА_1 в користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 25.06.2012р. до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 04.05.2016р. визначено місце проживання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання її батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (позивача по справі), за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.10.2016р. ухвалено припинити стягувати з ОСОБА_1 , позивача по справі, аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тих підстав, що відпала правова підстава для продовження сплати аліментів, оскільки після ухвалення рішення істотно змінилися умови проживання, а саме те, що дочка проживає разом з батьком, позивачем по справі, знаходиться на повному його утриманні.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що на даний час неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком ОСОБА_1 , позивачем по справі, та перебуває на його утриманні.

Відповідачка ОСОБА_2 офіційно ніде не працевлаштована та має нерегулярний мінливий дохід.

Відповідачка ОСОБА_2 добровільно не надає кошти на утримання дитини, не піклується про її матеріальне забезпечення.

Вказані обставини підтверджуються такими доказами по справі, зокрема: поясненнями сторін; копією свідоцтва про народження дитини - дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03.12.2012р. про розірвання шлюбу між сторонами; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 16.07.2012р. про стягнення аліментів; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 04.05.2016р. про визначення місця проживання дитини; копією рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.10.2016р. про припинення стягнення аліментів; копіями паспортів сторін по справі; довідкою про склад сім`ї позивача; іншими матеріалами справи.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Змістом ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ч.1 ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом враховано матеріальне становище сторін, стан здоров`я та матеріальний стан дитини, ті обставини, що дитина сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,проживає разом з позивачем ОСОБА_1 , останній несе витрати по утриманню дитини, забезпечує її лікуванням вразі потреби, займається її вихованням, що потребує не тільки матеріальних витрат, а й значних моральних зусиль, а відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від утримання дитини, а також те, що відповідачка є фізично здоровою, працездатною і на утриманні жодних інших дітей чи утриманців немає та така частково визнала даний позов та не заперечувала проти сплати аліментів в сумі по 100 гривень щомісячно. Окрім цього, враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дитини, що буде забезпечувати її нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, а також рівність обов`язку матері та батька по утриманню дитини.

Щодо доводів позивача ОСОБА_1 про наявність у дитини інвалідності та потребу в постійному догляді та лікуванні, то суд роз`яснює позивачу його право на звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідачки додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хвороби) на підставі ст.185 СК України, яка регулює саме участь батьків у додаткових витратах на дитину.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів про визначення розміру аліментів на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі, враховуючи найкращі інтереси дитини, необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку та потреб, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.12.2019р. і до досягнення дитиною повноліття.

Із зміною матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, або інших обставин, що мають значення, сторони мають право звернутися до суду з відповідною позовною заявою про зміну (зменшення або збільшення) розміру аліментів.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволені частково (на 48%, 1200грн./2500грн.), то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідачки ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 368,83 грн.(768,40 грн.х48%).

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.12.2019р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 368 (триста шістдесят вісім) гривень 83 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , уродженець м.Гайворон Кіровоградської області, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народилася, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак