Справа №: 478/472/20 пров. №2-з/478/7/2020
У Х В А Л А

17 липня 2020 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі, судді Томашевського О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Казанківська державна нотаріальна контора про визнання права власності,

В с т а н о в и в:

До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Казанківська державна нотаріальна контора в якій просила суд: визначити частку ОСОБА_4 , у розмірі 1/2 частини у спільному нажитому майні, яке складається з житлового будинку загальною площею 76,4 кв. м. та житловою площею 53,4 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 12,33 гектарів, кадастровий номер :04:000:0123.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.04.2020 року, позовну заяву залишено без руху з підстав, несплати судового збору позивачем та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, з урахуванням вимог п.3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

16 липня 2020 року до Казанківського районного суду Миколаївської області надійшла заява про забезпечення позову, яка мотивована тим, що позивачу стало відомо про те, що відповідач подав оголошення до місцевої газети про продаж спірного домоволодіння, та повідомив про вказану обставину своїх сусідів та багатьох спільних знайомих, мешканців смт. Казанка.

Враховуючи, що можливий продаж будинку ускладнить виконання рішення в майбутньому, заявник просить суд вжити заходи по забезпеченню позову шляхом накладання арешту на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити вчиняти будь-які інші дії щодо відчуження вказаного будинку до моменту винесення рішення по справі.

Розглянувши заяву, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, відповідно до положень ст.ст. 150, 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Слід зазначити, що звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Судом встановлено, що заявником не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна, а лише висловлено твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, що не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, з заяви про забезпечення позову також вбачається, що заявник просить суд накласти арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в той час, як предметом позову у даній справі є визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому слід зауважити, що забезпечення позову не є вирішенням спору по суті, а обставини щодо порушення законних прав та інтересів позивача підлягають подальшому встановленню в процесі судового розгляду справи по суті.

Враховуючи встановлені судом обставини, в задоволенні заяви про забезпечення позову, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149, 150, 153, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

У х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Казанківська державна нотаріальна контора про визнання права власності - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.07.2020 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський