Провадження № 2/537/487/2020
Справа № 537/912/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.08.2020 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Яворської А.Г., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, де просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
На обґрунтування позову зазначив, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку зареєстрований ОСОБА_3 , який фактично вже кілька років не проживає за місцем реєстрації, його особисті речі в будинку відсутні. Оскільки реєстрація відповідача, який не є членом його сім`ї, у належному йому житлі створює перешкоди у користуванні і розпорядженні ним, він позбавляється права на отримання субсидії, просить позовні вимоги задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Додав, що відповідач не є членом сім`ї позивача та ніколи не був. ОСОБА_3 був зареєстрований у будинку позивача на його прохання у зв`язку з необхідністю працевлаштування у м. Кременчуці. З дня реєстрації ОСОБА_3 у будинку не проживав, не сплачував комунальні послуги, його речей у будинку немає. ОСОБА_2 не може отримати субсидію через наявність реєстрації у належному йому житлі сторонньої особи, що призводить до порушення його прав.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце судових засідань шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень за адресою реєстрації. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося
Суд, вислухавши представника позивача, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2018, виданого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г., що підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 07.04.2020.
Згідно інформації з Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . З копії домової книги будинку АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований як проживаючий у вказаному будинку за згодою власника з 15.05.2015.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що з позивачем вони знаходяться в дружніх відносинах більше десяти років. Його дружина, яка померла близько 3 років тому, була її подругою. Їй (свідку) відомо, що в будинку, де проживає позивач, зареєстрований як проживаючий невідомий чоловік, якого вона ніколи не бачила, речей його в будинку немає. Вказала, що вона часто приходить в гості до ОСОБА_2 , оскільки мешкає недалеко, допомагає йому,бо він самотній і мешкає один.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він проживає недалеко від позивача ОСОБА_2 , на сусідній вулиці, вже кілька років (близько п`яти) купує у позивача молоко. Вказав, що ОСОБА_2 проживає в будинку один з моменту смерті його дружини, чужих речей у ОСОБА_2 вдома він не бачив, як і не бачив у домоволодінні сторонніх осіб.
Позивач ОСОБА_2 , який є власником будинку АДРЕСА_1 , заперечує наявність домовленості між ним та ОСОБА_3 щодо користування житлом, як і заперечує укладення з відповідачем договору найму житла. Матеріали справи не містять доказів наявності перешкод у проживанні відповідача у вказаній квартирі чи поважності причин не проживання відповідача за місцем реєстрації.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном, навіть, якщо він не позбавлений володіння цим майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним та ефективним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Частиною першою статті 383 ЦК України закріплено положення, відповідно до якого власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Право члена сім`ї власника та інших осіб на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим ці правовідносини регулюються ст.401-406 ЦК України. Так, відповідно до ч.1 ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Відповідно до ч.1,2,5,6 ст.403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном, може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпорядження цим майном. Сервітут зберігає свою чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений.
Відповідно до ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі: 1) поєднання водній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , не будучи членом сім`ї власника, без поважних причин тривалий час, а саме більше трьох років, не мешкає за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 , наявності перешкод у користуванні житлом суду не доведено, його майна у будинку немає, добровільно з реєстраційного обліку не знявся, не сплачує комунальних послуг, чим чинить перешкоди власнику у користуванні нерухомим майном.
У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірному будинку створює позивачу перешкоди у праві користування своєю власністю, а тому вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 2, 13, 15, 16, 76-78, 81 223, 265, 280, 282 ЦПК України, ст. ст. 317, 383, 391, 401-406 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 , належному на праві власності ОСОБА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Суддя С.О. Фадєєва
Повний текст рішення складено 17.08.2020