Єдиний унікальний номер 235/7865/19
Номер провадження 22-ц/804/1558/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Азевича В.Б., Тимченко О.О.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу №235/7865/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2020 року (суддя Величко О.В.),

в с т а н о в и в :

08 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Покровський ВДВС ГТУЮ в Донецькій області, про стягнення пені за прострочення стягнення аліментів, посилаючись на те, що у період з 06 серпня 2005 року по 12 травня 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання мають двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 09 лютого 2018 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила своє прізвище на ОСОБА_6 . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 16 квітня 2008 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 лютого 2008 року, до досягнення дітьми повноліття. На день відкриття виконавчого провадження 29 березня 2019 року загальна сума заборгованості по аліментам складає 251252,29 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не сплачує заборгованість по аліментам, позивачка просила стягнути з нього на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 23 березня 2019 року по 03 липня 2019 року (з врахуванням обмеження, передбаченого ст. 196 СК України) заявлена для стягнення у розмірі, який не перевищує суму боргу і становить 251252,29 грн. з розрахунку: 251252,29 грн. х 1% х 100 днів.

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 23 березня 2019 року по 03 липня 2019 року в сумі 2767,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 27,67 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилася позивачка ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ч.2 ст. 264 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог і з власної ініціативи витребував довідку про інший період заборгованості сплати аліментів відповідачем за період з 08 травня 2019 року по 30 листопада 2019 року 282677.28 грн., з якою позивачка не була ознайомлена і не погодилась з її змістом. Крім того, судом враховувалась заборгованість відповідача за період з 23 березня по 03 липня 2019 року всупереч заявленим вимогам в позові. Також суд в рішенні робить висновок про помилково в математичних розрахунках наведених в позові, а саме що для розрахунку пені потрібно брати окремо кожний період і проводити розрахунок до дати винесення рішення судом, посилаючись на висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року, але судом не враховано, що вказана справа застосовує норму статті 196 СК України до внесення в неї останніх змін в 2017 році. Тобто суд зобов`язаний був провести розрахунок пені на всю суму боргу починаючи з травня 2009 року, і якщо прийняв нову довідку як доказ застосувати додатковий період по 30 листопада 2019 року.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не надано.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справа здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_2 є батьком дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.4,5).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2008 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 на утримання дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8).

Ухвалою суду Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2019 року позивачці видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 на утримання дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 9,10).

Згідно довідки-розрахунку від 09 грудня 2019 року, наданої Покровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області до відзиву на позовну заяву, заборгованість зі сплати аліментів за період з 08 травня 2019 року по 30 листопада 2019 року становить 282677,28 грн. (а.с.34-35).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виникнення заборгованості зі сплати аліментів є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. За період з 23 березня 2019 року по 03 липня 2019 року сума пені по аліментам становить 2767,50 грн. Визначаючи кількість днів прострочення аліментів за кожен місяць (періодичний платіж) окремо, суд виходив з того, що позивачка просила стягнути пеню, яка утворилася станом на 03 липня 2019 року за період з 23 березня 2019 по 03 липня 2019 року, а не на час ухвалення судом рішення. Відповідно до принципу диспозитивності, суд не має підстав для виходу за часові межі пред`явлених позовних вимог.

Апеляційний суд частково не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-III визначено охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Таким чином, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №2037-VIII аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.

У статті 179 СК України зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

У разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, у постановах Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №554/2959/19, від 24 квітня 2020 року у справі № 583/1756/17, від 19 лютого 2020 року у справі № 344/6620/17, від 04 травня 2020 року у справі № 531/921/16-ц, в яких зазначено, що неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, тому й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. З урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, суд першої інстанції застосував саме таке правило, дослідивши обставини справи, докази, надані сторонами, та здійснивши їх правову оцінку. Але в порушення вимог статті 196 СК України, відповідно до вимог якої неустойка (пеня) нараховується за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, суд першої інстанції нарахував пеню за період зазначений позивачкою з 23 березня 2019 року по 03 липня 2019 року, в той час як заборгованість не погашена та рішення судом ухвалено 03 лютого 2020 року. Тому рішення суду підлягає зміні з перерахування пені за період з 23 березня до ухвалення рішення судом 03 лютого 2020 року з наступного розрахунку:

березень 2019 року - 1078,48 грн., 8 днів, з 01 квітня 2019 року по 03 лютого 2020 року - 308 днів, 4179,12 х 8 : 31=1078,48 х 1% х 308 = 3321,72 грн.;

квітень 2019 року - відсутня заборгованість;

травень 2019 року - 4619,42 грн., з 01 червня 2019 року по 03 лютого 2020 року - 247 днів, 4619,42 х 1% х 247 = 11409,97 грн.;

червень 2019 року - 4619,42 грн., з 01 липня 2019 по 03 лютого 2020 року - 217 днів, 4619,42 х 1% х 217 = 10024,14 грн.;

липень 2019 року - 4619,42 грн., з 01 серпня 2019 року по 03 лютого 2020 року - 186 днів 4619,42 х 1% х 186 = 8592,12 грн.;

всього 33347,95 грн.

Доводи апеляційної скарги позивачки про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог і з власної ініціативи витребував довідку про інший період заборгованості сплати аліментів відповідачем за період з 08 травня 2019 року по 30 листопада 2019 року 282677.28 грн., з якою позивачка не була ознайомлена і не погодилась з її змістом, суд не приймає до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що зазначена довідка надана Покровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області до відзиву на позовну заяву, позивачка відповідно до статті 43 ЦПК України має право знайомитися з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного розрахунку пені не ґрунтуються на законі, оскільки відповідно висновків, викладених у вище перелічених постановах Верховного Суду, неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, тому й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, при цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановивши, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права, суд апеляційної інстанції та змінює рішення в частині розміру задоволених позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивачки пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 33347,95 грн., частково задовольнивши апеляційну скаргу позивачки.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2020 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 23 березня 2019 року по 03 лютого 2020 року в сумі 33347 (тридцять три тисячі триста сорок сім) грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

В решті частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 липня 2020 року.

Судді І.В. Кішкіна

В.Б. Азевич

О.О. Тимченко