Справа № 583/2474/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПриватБанк»,АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК ФОРВАРД», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання незаконною та скасування постанови про арешт коштів боржника та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог.

09.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася із вказаною скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. від 24.06.2020 року про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження № 62414324 про стягнення з неї на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» боргу в сумі 17361,01 грн., в частині накладення арешту на грошові кошти від надходження соціальних виплат та аліментів на утримання дітей, що містяться на рахунку№ НОМЕР_1 в Охтирському відділенні Сумської філії АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПриватБанк»; зобов`язати посадових осіб АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПриватБанк» розблокувати картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий в Охтирському відділенні Сумської філії АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПриватБанк» для надходження допомоги при народженні дитини, допомоги як багатодітній матері та аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у приватного виконавці виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. знаходиться виконавчий напис від 06.05.2020 року № 2175, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» заборгованості за кредитним договором в сумі 17361,01 грн. 24.06.2020 року приватним виконавцем Павелків Т.Л. по вказаному виконавчому провадженню винесена постанова про арешт коштів боржника, копія якої направлена на виконання до Охтирського відділення Сумської філії АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПриватБанк». На підставі зазначеної постанови посадовими особами банківської установи заблоковано картковий рахунок № НОМЕР_1 , на який ОСОБА_1 нараховується допомога при народженні дитини, допомога на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях та аліменти на утримання дитини, що порушує конституційні права боржниці та позбавляє її родину засобів для існування.

Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.07.2020 року відкрито провадження в справі та призначено до розгляду на 16.07.2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, по дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги за скаргою підтримала в повному обсязі.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т. Л. та представник АК КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується, неявка вказаних осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги.

За таких обставин, враховуючи визначені строки розгляду даної скарги, а також з урахуванням того, що всі учасники справи про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку, будь-яких заяв від них не надійшло, суд вважає можливим розгляд скарги проводити у їх відсутність.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. від 24.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62414324 з виконання виконавчого напису № 2175 виданого 06.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про стягнення з боржниці ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в сумі 17361,01 грн. (а.с. 6).

Згідно постанов приватного виконавця Павелків Т.Л. від 24.06.2020 рокув межах виконавчого провадження № 62414324накладено арешт на грошові кошти, що містяться, крім іншого, на відкритих за ОСОБА_1 рахунках в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПриватБанк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках,накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, 21597,11 грн. (а.с. 7-8).

Відповідно до довідки Охтирського відділення Сумської філії АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПриватБанк» та довідок Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради від 08.07.2020 року за № 389, № 390 ОСОБА_1 дійсно отримує соціальні виплати на дітей, які виховуються в багатодітній родині в сумі 1700 грн. та допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн. на карту № НОМЕР_1 (а.с. 9, 16-17).

Крім того, згідно довідки від 08.07.2020 року № 26949 на виконанні в Охтирському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавчий лист № 2-2840 виданий 22.11.2010 року Охтирським міськрайонним судом сумської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмір 1/4 частина доходу платника аліментів, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

Проаналізувавши наведені вище матеріали скарги, суд приходить до висновку, що викладені у скарзі ОСОБА_1 доводи заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця (ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

В ст. 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п.п. 6, 10 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Таким чином аліменти, одержані на дитину, є її власністю, ці грошові кошти мають цільове призначення виключно в інтересах дитини та є іншою допомогою на дітей у контексті п. 10 ч. 1 статті 73 Закону України «Про виконавче провадження».

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст.ст. 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Норми ст. 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності

За висновком суду, наданими по справі доказами доведено, що грошові кошти на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПриватБанк», на які згідно постанови приватного виконавця накладено арешт, сплачені ОСОБА_1 у вигляді соціальної допомоги дітям, які виховуються в багатодітних сім`ях, соціальної допомоги при народженні дитини, а також у вигляді аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому на вказані кошти не може бути звернено стягнення в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 перед АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД»

В частині 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно абз.2 ч.2, п.1 ч. 2, ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є , зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Щодо вимог за скаргою про визнання неправомірними дій приватного виконавця Павелків Т.Л., які полягали у винесенні постанови від 24.06.2020 року, суд зазначає, що за змістом ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язок контролювання накладення арешту на кошти боржника покладається на фінансову установу, яка обслуговує рахунок боржника.

Судом встановлено, що постановою від 24.06.2020 року приватним виконавцем Павелків Т.Л. накладено арешт на всі рахунки боржниціка Щербакової Т.Л., крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати неправомірним винесення вказаної постанови.

Згідно вимог ч. 2 ст. 451ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене у суду відсутні законні підстави в порядку судового конторою за виконанням судових рішень зобов`язувати посадових осіб фінансових установ, які обслуговують рахунки боржника, вчиняти дії по поновленню його порушеного права, оскільки, це по суті заявлена вимога позовного провадження, порядок розгляду яких регулюється ЦПК України та розділ VII ЦПК України в порядку судового контролю за виконанням судових рішень не передбачає вирішення таких вимог, оскільки в рамках даної справи вирішуються лише скарги щодо державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби та приватного виконавця. З огляду на викладене вимога ОСОБА_1 про зобов`язання посадових осіб АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПриватБанк» розблокувати належний їй картковий рахунок є безпідставною.

Висновок суду.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з вищевикладених підстав, скасувавши постанову державного виконавця в частині накладення арешту на рахунок для соціальних виплат та нарахування аліментів, чим на думку суду в такий спосіб буде достатньою мірою захищено порушене право. В іншій частині відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна від 24.06.2020 року про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , а саме від надходження соціальних виплат та аліментів на утримання дітей, що містяться на картці номер НОМЕР_1 , у виконавчому провадженні № 62414324відкритому на підставі виконавчого напису від 06.03.2020 року № 2175, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О.про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» боргу в сумі 17361,01 грн.

В іншій частині відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 липня 2020 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О. Ярошенко