Справа № 203/4105/19
Провадження № 2/399/255/20
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2020 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Онуфріївської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом звернувсь громадянин ОСОБА_1 , до Онуфріївської державної нотаріальної контори, в якому просить визначити йому додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 .

Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянка розміром 3, 73 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0323, яка розташована на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Заповіту спадкодавець не складала. Будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом позивач вчасно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зміг, оскільки тривалий час хворів, переніс складну хірургічну операцію та довгий час дотримувався суворого післяопераційного режиму. Звернувшись до нотаріуса 27.09.2019 року позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, як спадкоємець першої черги після смерті матері ОСОБА_2 , тому змушений звернутися до суду.

26.12.2019 року в даній справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

24.03.2020 року від Онуфріївської державної нотаріальної контори надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого в позові нотаріус просила відмовити з огляду на те, що спадщину після померлої ОСОБА_2 прийняла її дочка ОСОБА_3 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Згідно довідки Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована по АДРЕСА_1 , крім неї ніхто не зареєстрований та не проживав. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку розміром 3,73 га, яка розташована на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області.

Ухвалою суду від 24.06.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити. Крім того надав пояснення згідно поданого до суду позову та відповіді на відзив на позовну заяву. Пояснив, що його мати ОСОБА_2 протягом останнього року життя дуже хворіла, потребувала його допомоги і тому проживала разом з ним в м. Дніпро. Таким чином, він вважав, що прийняв спадщину після її смерті фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 21.01.2008 року був прооперований та сам лікувався тривалий час, тому не міг подати заяву нотаріусу. Крім того, він не знав, що його сестра ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини.

Представник відповідача Онуфріївської державної нотаріальної контори Оніщенко А.А. до суду не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не подавала.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала в с. Попівка Онуфріївського району Кіровоградської області. Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянка розміром 3, 73 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0323, яка розташована на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Заповіту спадкодавець не складала, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру № 11910661 від 27.11.2007 року /а.с. 44/.

27.11.2007 року заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 до Онуфріївської державної нотаріальної контори у встановлений законом строк подала її дочка ОСОБА_3 /а.с. 43/. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Згідно довідки Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована по АДРЕСА_1 , крім неї ніхто не зареєстрований та не проживав /а.с. 45/. Відповідно до довідки про коло спадкоємців № 117/01-16, виданої 11.03.2020 року, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, крім ОСОБА_3 , відсутні /а.с. 57/. 12.05.2008 року державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори Оніщенко А.А. видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку розміром 3,73 га, яка розташована на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області на ім`я ОСОБА_3 /а.с. 46/.

Згідно виписки з історії хвороби № 1346 позивач ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в урологічному відділенні № 3 ОКБМ з 21.01.2008 року по 30.01.2008 року та довгий час дотримувався післяопераційного режиму /а.с. 6/.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач 04.10.2019 року отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що на земельну ділянку площею 3, 73 га, розташовану на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області 12 травня 2008 року за реєстром № 2514 Онуфріївською державною нотаріальної конторою вже видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_3 /а.с. 9/.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 07.08.2019 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Черкаси /а.с. 8/.

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія КР № 24953, виданого 15.04.2009 року власником земельної ділянки розміром 3, 73 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0323, яка розташована на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області є ОСОБА_3 /а.с. 34/.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Cуду № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З позовної заяви вбачається, що у якості відповідача позивачем вказано Онуфріївську державну нотаріальну контору.

Відповідно до ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Виходячи із системного аналізу зазначених правових норм, слід зробити висновок, що оспорювання прав і обов`язків сторін, набутих на підставі вчинених нотаріальних дій посвідчення договорів, угод (крім справ за скаргами на нотаріальні дії чи відмову в їх вчиненні), нотаріуси в розумінні ст.ст. 53, 54 ЦПК України не є особами, прав і обов`язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізація ухваленого в ній рішення.

Отже, особи, які не брали участі у вчиненні нотаріальних дій, але вважають, що їх права і охоронювані законом інтереси порушені нотаріальною дією, вправі звернутися до суду з відповідним самостійним позовом про недійсність посвідченого акта, але не до нотаріуса, а до інших суб`єктів спірних правовідносин, з приводу яких виник спір.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).

У відповідності до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Стаття 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, а саме протягом шести місяців від часу відкриття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Указані вище норми дають підстави для висновку, що за наявності інших спадкоємців, які прийняли спадщину, саме такі спадкоємці є належними відповідачами за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. У разі ж відсутності інших спадкоємців, належним відповідачем є орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, оскільки саме за заявою цього органу спадщина визнається відумерлою.

Означене також узгоджується з роз`ясненнями викладеними у пунктах 18, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Таким чином, враховуючи встановлене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, незважаючи на те, що ОСОБА_1 судом було роз`яснено право заявити клопотання про заміну належного відповідача по справі, передбачене ст. 51 ЦПК України та наслідки подачі позову не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.

На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати понесені позивачем, які складаються з судового збору слід залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 53, 54, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Онуфріївської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 9 липня 2020 року.

Суддя М.М. Лях