Дата документу 01.06.2020 Справа № 554/860/20
Провадження № 2/554/934/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Гальонкіної Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко А.О.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про зміну способу та розміру стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, у якому просить змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.05.2019 року та постановою Полтавського апеляційного суду від 02.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 06.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, на стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття.

На обгрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що до квітня 2019 року він здійснював підприємницьку діяльність, але оскільки з ним було розірвано договір оренди він працевлаштувався у ТОВ «МЕДІО», де на даний час працює на посаді інженера-водія та отримує заробітну плату у розмірі 4173 грн., що значно менша ніж та, що була раніше.

Окрім цього, кожного місяця йому необхідно сплачувати комунальні послуги, витрачатися на особисті потреби, а також допомагати своїм батькам, які мають похилий вік.

Таким чином, ураховуючи, що у позивача змінився матеріальний стан і така сума аліментів на дитину, як 3000 грн. для нього є непосильною, він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач надала суду письмовий відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на ті обставини, що позивач продовжує здійснювати підприємницьку діяльність, жодних належних достовірних та достатніх доказів щодо зміни свого матеріального стану в бік погіршення та сімейного стану ним не надано. Батьки позивача мають власний будинок, автомобіль та отримують пенсію, крім цього, позивачем не надано жодного доказу того, що він дійсно їх утримує.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, просила відмовити з підстав вказаних нею у письмовому відзиві.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши подані письмові докази, розглянувши доводи та заперечення і обґрунтування сторін встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.05.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно , починаючи з 06.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти за минулий період , а саме з 01.07.2017 року по 30 вересня 2018 року у загальній сумі 6807 грн.

Відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду від 02.10.2019 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.05.2019 року в частині стягнення аліментів за минулий період скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий період відмовлено, а в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. на утримання дитини залишено без змін.

У судовому засіданні встановлено, що однією з підстав на яку позивач посилається для зменшення розміру аліментів є те, що з квітня 2019 року він припинив підприємницьку діяльність, у результаті чого його матеріального стан погіршився. На даний час він працює в ТОВ «Медіо» на посаді інженер-водій, з окладом 4173 грн., що підтверджується довідкою виданою директором ТОВ «Медіо» від 12.12.2019 року.

Проте, з наявних матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований, як фізична особа підприємець, тобто має мінливий дохід, що свідчить про його спроможність сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, яка була раніше визначена рішенням суду.

Разом з цим, відповідно до інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських, яка була надана відповідачем разом з відзивом вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює діяльність з роздрібної торгівлі деталями та приладами для автотранспортних засобів та не перебуває в процесі припинення.

Податкові декларації про майно і доходи позивача за 2017-2018 роки були предметом дослідження при ухваленні рішення про стягнення аліментів, тому не можуть свідчити на даний час про зменшення (відсутність) його доходів та те, що обставини, які були підставою для ухвалення рішення про стягнення аліментів у розмірі 3000 грн. на даний час змінилися.

При цьому подання позивачем податкової декларації за 2019 рік без зазначення ним жодних доходів як підприємця свідчить про те, що його підприємницька діяльність не припинена, він має можливість отримувати дохід від її здійснення, а незазначення у ній сум його доходів не свідчить про їх відсутність.

Таким чином, позивач не переконав суд у тому, що він не здійснює підприємницьку діяльність, а має лише дохід за місцем роботи у ТОВ «Медіо» на посаді інженера-водія.

Крім цього, позивач посилається на погіршення стану здоров`я, на підтвердження чого надав направлення на медико-соціально-експертну комісію від 19.02.2020 року.

Однак, у судовому засіданні встановлено, що захворювання з яким позивач звернувся до МСЕК у нього з дитинства, група інвалідності до цього часу йому не встановлена, що свідчить про незмінність стану здоров`я позивача з часу ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Посилання позивача на ті обставини, що на його утриманні перебувають батьки похилого віку, суд не приймає до уваги, оскільки ним не надано жодного доказу того, що він проживає з батьками, та що вони дійсно потребують утримання і допомоги.

Крім того, у судовому засіданні позивач вказав, що у нього є рідна сестра, тобто він не є єдиною дитиною у батьків, і він не надав документів, що саме він надає їм допомогу та вони її потребують.

При цьому, батьки позивача отримують пенсію.

Доказів зміни сімейного стану чи наявності у позивача інших утриманців до суду не надано.

Вказані докази, подані самим же позивачем вказують на те, що останній спроможний сплачувати аліменти у нарахованому йому розмірі, проте намагається їх зменшити посилаючись лише на ті обставини, які у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За викладених обставин, позивачем не доведено належними та допустимими доказами саме зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення його здоров`я чи інших поважних причин, визначених законом для зменшення аліментів. Сам по собі факт догляду за батьками похилого віку не є законодавчо визначеною підставою для зменшення розміру аліментів з урахуванням того, що вони отримують пенсію.

З огляду на викладене, суд не має законних та обґрунтованих підстав для задоволення позову, відтак у задоволенні позову необхідно відмовити.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (місце знаходження: м. Полтава, вул. Стешенка 6), про зміну способу та розміру стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 червня 2020 року.

Суддя: Ю.С. Гальонкіна