ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/246/20
"24" червня 2020 р. смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участю секретаря судового засідання Клисак Н.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк ''Приватбанк'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
25.02.2020 року до суду звернувся з позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між банком та відповідачем укладено кредитний договір від 04.11.2016 року, за яким ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 7000 грн.
АТ КБ ''Приватбанк'' свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Позивач просить стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості і судові витрати по справі в розмірі 2102 грн.
В ухвалі суду про відкриття провадження було постановлено розгляд цієї справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позов підтримав в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі (а.с. 55).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомлення, які повернуто до суду з довідкою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 41,43,46). Заяви про розгляд справи у її відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не надавала.
Крім того, нею не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростовування доводів позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надала, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості.
Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані представником позивача докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Підписавши анкету-заяву 04.11.2016 року ОСОБА_1 підтвердила свою згоду, що така заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, що викладені на сайті Банку, складає між нею та Банком Договір. Також, підтверджує той факт, що вона була ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 8-24).
Відповідно до укладеного договору від 04.11.2016 року відповідачка отримала кредит у розмірі 7000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Пунктами 1.1.5.1, 1.1.5.2. Умов та правил передбачено можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору.
На підставі п. п. 2.1.1.2.5 та 2.1.1.2.6 Умов та правил клієнт при укладенні договору надає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Відповідно до п. 2.1.1.5.1 Умов та Правил надання батьківських послуг позичальник зобов`язується погашати кредит у строки та в розмірах визначених п. 2.1.1.3.1, 2.1.1.3.2.
Пунктом 2.1.1.2.9. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту.
Згідно п. 2.1.1.2.10. та п. 2.1.1.2.11 за користування кредитом клієнт сплачує банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Розмір відсотків залежить від виду картки та зазначений у Тарифах Банку. В разі прострочення зобов`язань за договором, клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної процентної ставки від суми трат, здійснених за рахунок кредиту.
Відповідно п. 2.1.1.2.12. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості.
Пунктом 2.1.1.3.5. Умов та правил передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.
За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Разом з цим вирішуючи позовні вимоги про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Так, умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час, згідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.
Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 грн, та штрафу (процентної складової) у розмірі 1031,91 грн, з підстав викладених вище, задоволенню не підлягають.
Щодо розподілу судових витрат, які складаються з судового збору,
позивачем долучено платіжне доручення від 13.02.2020 року про сплату ним судового збору у сумі 2102 грн за подання до суду даного позову.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 2102 грн.
Керуючись ст. ст. 549, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України, 80, 81, 141, 263-265, 280 ЦПК України,
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк ''Приватбанк'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І. М. Іщенко