Справа № 346/5859/19
Провадження № 2/346/566/20
06 липня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Бойко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Коломийської міської ради Івано-Франківської області в особі відділу з питань майна комунальної власності міської ради, третя особа: служба у справах дітей Коломийської міської ради, про визнання права на приватизацію житла,-
свої вимоги позивачі обгрунтовують тим, що вони всі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Їхнє вселення у вказану квартиру відбулося на підставі ордера, виданого ОСОБА_1 , який тривалий час працював на заводі «Коломиясільмаш».
З метою оформлення права на приватизацію на себе та всіх членів сім`ї, ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою та пакетом документів до відповідача.
Однак, у приватизації йому відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні відомості про реєстрацію членів сім`ї у певні періоди часу, зокрема: ОСОБА_2 - за період з 31.12.1992 року по 21.05.1998 року ; ОСОБА_4 - з 31.12.1992 року по 21.11.2005 року ; ОСОБА_3 - у період з 31.12.1992 року по 25.05.1998 року ; ОСОБА_7 - в період з 23.06.2006 року по 14.05.2019 року.
Позивачі вказують, що згідно із відповідями на адвокатські запити в УНАП Коломийської міської ради відомості щодо місця реєстрації ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 відсутні. Однак, відомості про фактичне місце проживання вказаних осіб та ОСОБА_7 підтверджуються відповідними довідками ОСББ. Крім того, у паспортах та свідоцтвах про народження позивачів відсутні відмітки про приватизацію, що також підтверджує, що вони цим правом не скористалися.
Тому позивачі просять визнати за ними право на приватизацію вказаної квартири та зобов`язати відповідача здійснити оформлення документів щодо приватизації.
Позивачі в судове засідання не з`явилися, 10.03.2020 року та 21.05.2020 року вони звернулися до суду з письмовими заявами, в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують та просять ці вимоги задовольнити, а справу розглядати в їх відсутності (а.с. 56, 85, 90, 91, 93).
Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про розгляд справи належно повідомлявся, не подав відзив на позовну заяву і заяву про розгляд справи в його відсутності.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про розгляд справи належно повідомлявся судовими повістками.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).
Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.
Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечують проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.
Рішенням Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 16.12.1997 року № 342 «Про заселення 36-квартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 побудованого за кошти ВАТ «Коломиясільмаш», ОСОБА_1 видано ордер на квартиру АДРЕСА_1 у вказаному житлового будинку ( а.с. 19 ).

Відповідно до копії корінця ордера на жиле приміщення № 6695 з ОСОБА_1 у вказану квартиру заселилася його сім`я у складі: ОСОБА_2 - дружини, ОСОБА_3 - дочки, ОСОБА_4 - тестя (а.с. 20).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Коломийської міської ради із заявою та переліком документів з вимогою оформлення передачі зазначеної квартири у приватну власність

Згідно з довідками Державного Ощадного банку України від 03.06.2019 року та від 05.04.2019 року в списках громадян, які мають право на отримання приватизаційних паперів за адресою: АДРЕСА_1 , числяться ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а за адресою: АДРЕСА_5 числяться ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 21, 22).

Згідно із інформацією, наданою Коломийським районним відділом Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 з 22.05.1998 року, ОСОБА_4 - з 21.11.2005 року, ОСОБА_3 - з 26.05.1998 року (а.с. 23).

Аналогічна інформація міститься у довідці № 21 від 04.06.2019 року про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ними приміщення, а також вказано про реєстрацію за вказаною адресою: ОСОБА_5 - з 16.01.2009 року, ОСОБА_6 - з 14.09.2007 року, ОСОБА_7 - з 15.05.2019 року (а.с. 26).

Актом від 27.11.2019 року затверджено, що ОСОБА_4 з дітьми фактично проживає у спірній квартирі (а.с. 27).

Згідно із довідкою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наша Оселя 83» від 28.11.2019 року № 4 ОСОБА_4 за вказаною адресою зареєстрована з 21.11.2005 року, а з 2006 року фактично проживає по даний час, а ОСОБА_7 зареєстрована з 15.05.2019 року (а.с.28).

Довідкою ОСББ «Зорепад» від 28.11.2019 року підтверджується фактичне проживання ОСОБА_2 з чоловіком ОСОБА_1 , сином ОСОБА_3 , та донькою ОСОБА_4 в період з 1988 року по 1998 рік за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 29).

Згідно з копією технічного паспорта загальна площа спірної квартири складає 76,1 кв.м. , а житлова площа - 44,1 кв.м (а.с. 17).

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 8 вказаного Закону передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитку здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

Судом встановлено, що письмовою відповіддю Управління комунального господарства Коломийської міської ради 10.06.2019 року № 682/01-42/27 позивачу відмовлено в задоволенні його заяви на приватизацію у зв`язку із відсутністю відомостей про реєстрацію його дружини ОСОБА_2 за період з 31.12.1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 - з 31.12.1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_3 - у період з 31.12.1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , та онучки ОСОБА_7 - в період з 23.06.2006 року по 14.05.2019 року (а.с. 25).

Пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396, передбачено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відповідно до п. 20 вказаного Положення документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка (и), видана (і) органом приватизації за попереднім (и) місцем (ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Згідно з ч. 10, 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають право відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло, в тому числі приватизації житла.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі постійно проживають у спірному житлі, їхнє місце проживання не зареєстроване за іншими адресами, користуються вказаною квартирою на законних підставах, позивачами не використано право на приватизацію. Тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, ст.47 Конституції України, ст.3 СК України, законів України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, та керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст. 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителем АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , жителем АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , жителькою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 76,1 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачами до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 16.07.2020 року

Суддя Калинюк О. П.