Справа № 199/8253/17
РІШЕННЯ

іменем України

25.06.2020

м. Дніпро

справа №199/8253/17

провадження № 2/199/519/20

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

за участю секретаря Столяренко А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко Володимир Іванович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко Володимир Іванович, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

за участі учасників справи:

відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача - адвоката Текут`єва Є.Ю.,

представника третьої особи - адвоката Терещенко Т.М.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , де треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко Володимир Іванович, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги є позивач, син ОСОБА_4 та мати померлого - ОСОБА_3 . Для оформлення спадщини останні звернулися із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., проте їм стало відомо, що 10 квітня 2017 року ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грищенко В.І., відповідно до якого все майно, що належало йому на день смерті переходить у власність сестрі - ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що даний заповіт є недійсним, так як на момент його складення померлий ОСОБА_5 за своїм психічним станом не міг повністю розуміти значення своїх дій та керувати ними, оскільки внаслідок стійкого психологічного розладу, на фоні зловживання спиртними напоями та отриманих внаслідок ДТП важких травм, не міг адекватно і неупереджено сприймати дійсність. Про не усвідомлення померлим значення своїх дії щодо розпорядження майном, на переконання позивача, свідчить те, що ОСОБА_5 дуже любив сина, який був його єдиною дитиною, завжди вважав його своїм спадкоємцем і ніколи не висловлював намірів залишити свій спадок лише сестрі. Крім того також зазначила, що наявні у ОСОБА_5 переломи та тяжкий стан, в якому знаходився останній на час посвідчення заповіту, дають підстави стверджувати про його нездатність власноруч здійснювати підпис на документах та, як наслідок, в силу ч. 1 ст. 1257 ЦК України, стверджувати про нікчемність даного правочину.

На підставі викладеного, просила суд визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений 10 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко В. І., номер в реєстрі нотаріальних дій 298; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на наступне майно: 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ; 1 /6 частину транспортного засобу марки Mersedes-Benz 814, НОМЕР_26, фургон - С, 1990 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 1/6 частину транспортного засобу марки Mersedes-Benz 312D, НОМЕР_2 , автобус- D , 1999 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; 1 / 6 частину транспортного засобу марки Hyundai Veracruz, НОМЕР_6 , універсал-В, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_7 ; 1/6 частину транспортного засобу марки Dodge Caliber, 1 НОМЕР_9 , легковий-комбі-В, 2008 року випуску, помаранчевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_10 ; 1 / 6 частину транспортного засобу марки Skoda Octavia Tour, НОМЕР_11 , легковий-комбі-В, 2005 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_12 ; 1/6 частину транспортного засобу марки Renault Premium, НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 ; 1/6 частину полупричепу марки Trailer Srem, НОМЕР_15 , реєстраційний номер НОМЕР_16 ; 1/6 частину скутеру марки Suzuki Choinori, НОМЕР_17 , реєстраційний номер НОМЕР_18 ; 1/6 частину рушниці SIMSON калібр 16 № 1656 (антикварна); 1/6 частину рушниці Caesar verini калібр 12 НОМЕР_27 1/6 частину пістолету ПМРМ (Макаров) калібр 9 № НОМЕР_28 1/6 частину мотору човнового SUZUKI ДТ 15S № НОМЕР_19, серійний номер НОМЕР_19 ; 1/6 частину підвісного мотору (човновий) SUZUKI ДТ 2.2SK. серійний номер НОМЕР_20 ; 1/3 частину гаражу АДРЕСА_12; 1/6 частину будинку АДРЕСА_6 частину земельної ділянки площею 0,0265 га по АДРЕСА_7 , а також стягнути судові витрати по справі (а.с.1-8 т.1).

Ухвалою суду від 24 листопада 2017 року відкрито провадження по справі (а.с.44 т.1).

Ухвалою суду від 08 лютого 2018 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Тарасевич С.В. про об`єднання справ в одне провадження відмовлено (а.с.141 т.1)

Ухвалою суду від 08 лютого 2018 року витребувано медичну документацію, а саме: від Травматологічної міжрайонної медико-соціальної експертної комісії №1 належним чином завірену копію справи МСЕК на ОСОБА_5 травматологічної міжрайонної медико-соціальної експертної комісії №1, в т.ч. копію акту огляду МСЕК, копію протоколу засідання комісії та інших медичних документів, що є у справі, на підставі яких було прийнято рішення про встановлення ОСОБА_5 1 "А" групи інвалідності; з Комунального закладу «Дніпропетровська міська лікарня № 5 Дніпропетровської обласної ради» оригінал медичної карти хворого ОСОБА_5 № 432/83; з Комунального закладу «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 8 Дніпровської міської ради оригінал медичної (амбулаторної) картки хворого ОСОБА_5 ; з Комунального закладу «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. Мечникова» оригінал медичної карти хворого ОСОБА_5 ; з Комунального закладу «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. Мечникова» оригінал медичної карти хворого ОСОБА_5 № Э 2684; за наявності з Комунального закладу «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської міської ради оригінал медичної карти ОСОБА_5 від лікаря-нарколога та зобов`язано надати довідку про знаходження ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога; за наявності з Комунального закладу «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» Дніпропетровської міської ради (колишній міський психоневрологічний диспансер) оригінал медичної карти на ОСОБА_5 від лікаря-психіатра та зобов`язано надати довідку про знаходження ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра (а.с.142 т.1).

Ухвалою суду від 19 лютого 2018 року частково задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, а саме витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлани Олександрівни належним чином завірену копію спадкової справи №9/2017, заведену ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.169 т.1).

Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року задоволено клопотання адвоката Терещенко Т.М. представника третьої особи ОСОБА_3 про витребування доказів, а саме витребувано від Міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 оригінал справи Міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 відносно ОСОБА_5 (а.с.243 т.1).

Ухвалою суду від 13 червня 2018 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Тарасевич С.В. про витребування доказів, а саме витребувано зі Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області належним чином завірену копію висновку судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проведену в рамках кримінального провадження розпочатого 25.12.2016 за ч.2 ст.286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 24.12.2016 (а.с.121 т.2).

Ухвалою суду від 13 червня 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с.122 т.2).

Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Тарасевич С.В. та призначено по справі посмертну комісійну судово-медичну експертизу стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради (а.с.153-154 т.3).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2019 року ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.249,250-253 т.3).

Ухвалою суду від 05 червня 2019 відновлено провадження по цивільній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні (а.с.2 т.4).

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Тарасевич С.В. про призначення посмертної комісійної судово-медичної експертизи відмовлено (а.с.58-59 т.4).

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року задоволено клопотання представника третьої особи адвоката Терещенко Т.М. та призначено посмертну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» (а.с.61-62 т.4).

Ухвалою суду від 21 січня 2020 року у зв`язку з проведенням посмертної судово-психіатричної експертизи провадження по справі поновлено (а.с.96 т.4).

25 червня 2020 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила.

Представник позивача адвокат Тарасевич С.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що 24 грудня 2016 року ОСОБА_5 потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. Із значними травмами його було госпіталізовано до Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І.Мечникова, де останній досить тривалий час знаходився в реанімації у непритомному стані. У зв`язку з отриманими пошкодженнями, психологічний стан ОСОБА_5 погіршився, він не міг сприймати дійсність, оскільки навіть під час полегшення, в порушення правил лікарні, у доступний йому спосіб, намагався повернутися до своїх звичок, таких як куріння та вживання алкоголю, а тому неадекватно реагував на зауваження дружини та лікарів, впадаючи при цьому в агресію. ОСОБА_6 також зазначив, що на момент смерті, позивач з ОСОБА_5 перебували у конфліктних відносинах, на стадії розірвання шлюбу та поділу спільного майна подружжя. Утім, вони регулярно спілкувалися, за час перебування в лікарні ОСОБА_5 позивач піклувалася та доглядала за чоловіком. Через деякий час було вирішено, що оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 офіційно не працевлаштовані, то доглядатимуть за ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. За життя останній склав заповіт, за яким все належне йому майно переходить у власність сестрі, відповідачу по справі, ОСОБА_2 . Представник позивача вважає, що у зв`язку з вищезазначеними подіями та, як результат, психічним станом після ДТП, померлий не усвідомлював значення своїх дій щодо розпорядження майном та був нездатний власноручно здійснювати підпис на документах, що свідчить про нікчемність даного правочину. На підставі викладеного, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, підтримала наданий суду відзив. Додатково зазначила, що між її братом ОСОБА_5 та позивачем досить часто виникали конфліктні ситуації. 24 грудня 2016 року ОСОБА_5 потрапив у ДТП та отримав важкі травми. На початку його лікування позивач приймала часткову участь у витратах на лікування, при цьому, зазначені витрати вона здійснювала грошима, вирученими від продажу спільного майна подружжя - автомобіля «Рено-Преміум». Крім того, зазначила, що з середини січня 2017 року та до смерті ОСОБА_5 , позивач жодного разу не відвідувала останнього в лікарнях, де він знаходився, і відповідно не могла знати про його дійсний стан здоров`я, його лікування та психічний стан. На четвертий день після реанімації, відповідач вільно спілкувалася з братом ОСОБА_5 , стан його був стабільний. Далі, ОСОБА_5 проходив обов`язковий період реабілітації в Дніпропетровській міській лікарні №5, після якого вийшов в нормальний стан та навіть почав самостійно сідати. ОСОБА_5 спілкувався в соціальних мережах, його відвідували друзі та сусіди, а також планував своє майбутнє, перебував у нормальному психічному та психологічному стані. ОСОБА_2 також суду повідомила, що при посвідченні заповіту присутньою не була, про даний факт дізналася наступного дня від матері та брата. Вважає, що ОСОБА_5 на момент вчинення зазначеного правочину повністю розумів значення своїх дій, міг керувати ними, не мав ніяких обмежень психічного характеру, дані обставини підтверджуються численними медичними документами, які було досліджено в судовому засіданні. На підставі викладеного, просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.90-96 т.1).

Представник відповідача адвокат Текут`єв Є.Ю. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. Додатково зазначив, що померлий ОСОБА_5 не хворів психічними захворюваннями, на психологічний стан ніколи не скаржився, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підстави, які зазначені в позовні заяві щодо визнання заповіту недійсним, є лише припущенням позивача і задоволенню не підлягають.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Утім, до суду надала письмові пояснення в яких зазначила, що є матір`ю померлого ОСОБА_5 . Позов не визнала в повному обсязі, оскільки вимоги є незаконними та необґрунтованими, а фактичні обставини, викладені ОСОБА_1 в позовній заяві, не відповідають дійсності, надумані та надані з метою заволодіння майном, яке належало її синові - ОСОБА_5 . З пояснень вбачається, що дійсно частину ліків для ОСОБА_5 було придбано позивачем, а частину ОСОБА_2 та її чоловіком. Проте, зазначила, що на ліки позивач витрачала кошти виручені від реалізації автомобіля Renault Premsum, державний номерний знак НОМЕР_21 . В середині 2017 року ОСОБА_5 стало відомо про отримання позивачем, без його відома, другої частини коштів від продажу зазначеного авто, однак останній зобов`язав ОСОБА_1 передати залишок коштів матері. Після чого, з другої половини січня закінчилася активна участь позивача в лікуванні ОСОБА_5 та його відвідування в лікарні. Що стосується відносин ОСОБА_7 з сином ОСОБА_8 зазначила, що до отримання травми ОСОБА_5 добре відносився до сина та матеріально утримував, але під час перебування ОСОБА_7 в лікарні, відносини між ними погіршали у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 не проявляв до батька належної уваги, відвідував дуже рідно, а також ОСОБА_8 визнав, що в березні 2017 року забрав з сейфа батька всі правовстановлюючі документи на будинок, земельну ділянку, автомобілі та передав їх позивачу, після чого відносини між батьком та сином практично припинилися. ОСОБА_3 зазначає, що син ОСОБА_5 , у зв`язку з погіршенням стосунків зі своєю сім`єю, не бажав нічого залишати у спадок ні дружині, ні сину, а має намір скласти заповіт на користь сестри ОСОБА_2 , яка весь час опікувалася ним. ОСОБА_7 сам був ініціатором складання заповіту, сам розпоряджався організацією посвідчення, радився з матір`ю щодо нотаріуса, доручив останній запросити свідків для вчинення даного правочину. Не дивлячись на те, що фізичний стан ОСОБА_5 на початку квітня погіршився, останній розумів значення своїх дій та зважено керував ними. Викладені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи медичним документами. Щодо позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на частку в майні, як за спадкоємицею зазначила, що за заповітом позивач позбавлена права на спадщину, а також частина майна, право власності на яке заявлено вимоги, померлому ОСОБА_5 не належала, зокрема автомобіль Hyundai Veracruz, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 , є власністю ОСОБА_3 , а на нерухоме майно - або взагалі відсутні правовстановлюючі документи або відсутня державна реєстрація права власності, що взагалі виключає визнання права власності. На підставі викладеного, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.9-13 т.2).

Представник третьої особи ОСОБА_3 - адвокат Терещенко Т.М. в судовому засіданні зазначила, що ситуація, яка сталася у березні 2017 року між ОСОБА_5 та його сином ОСОБА_4 щодо втрати правовстановлюючих документів, для ОСОБА_7 було зрадою. Зі слів ОСОБА_3 знає, що ОСОБА_7 спілкувався з сином, проте останній не заперечував факт передання зазначених документів позивачу. Також зазначила, що ОСОБА_5 дуже любив дружину ОСОБА_1 та тривалий час не погоджувався на розірвання шлюбу. Також зі слів ОСОБА_3 відомо, що ОСОБА_7 обговорював з нею процес складання заповіту. Щодо ОСОБА_9 зазначила, що остання неодноразово допомагала ОСОБА_5 і саме вона підписала заповіт, оскільки на момент вчинення правочину у ОСОБА_7 в руці стояв катетер, а тому він не міг написати своє прізвище та попросив допомоги у ОСОБА_10 . Під час підписання заповіту були присутні свідки. На підставі викладеного, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та безпідставними, а тому просила суд відмовити у його задоволенні.

Третя особа ОСОБА_4 , який є сином померлого ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні повідомив, що твердження відповідача ОСОБА_2 , зазначені у відзиві на позовну заяву, не відповідають дійсності. Зазначив, що він з матір`ю - ОСОБА_1 щодня відвідували ОСОБА_5 у лікарні, завжди його підтримували та доглядали. Батько жодного разу не говорив йому про зраду чи недовіру, а тим більше про намір позбавити його спадщини. Жодних вчинків та дій направлених проти батька не вчиняв, так як дуже любив останнього. Також зазначив, що протягом життя його батько та ОСОБА_2 спілкувалися рідко, а конфлікт між ОСОБА_5 та чоловіком відповідача тривав багато років. Окремо звернув увагу, що твердження ОСОБА_3 про те, що автомобіль Hyundai Veracruz, державний номерний знак НОМЕР_7 , є її власністю не відповідає дійсності. На підставі викладеного вважає, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, прийняття знеболювальних препаратів та загального стану здоров`я, ОСОБА_5 не міг усвідомлювати свої дії, їх значення та керувати ними, а також зберігати психологічну самостійність у своїх рішеннях та протистояти будь-якому психологічному впливу інших осіб в момент складення заповіту (а.с.77-81 т.2).

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко В.І. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До суду надав пояснення, в яких зазначив, що 10 квітня 2017 року ним було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №298 заповіт ОСОБА_5 , яким останній на випадок своєї смерті все належне йому майно, усі майнові права та обов`язки заповів ОСОБА_2 . У зв`язку із хворобою ОСОБА_5 посвідчення заповіту було вчинено поза межами робочого місця приватного нотаріуса, а саме за місцем проживання заповідача: АДРЕСА_8 , про що було зроблено відповідний запис у тексті заповіту та в Журналі обліку викликів нотаріуса за межі державної контори, державного нотаріального архіву чи робочого місця приватного нотаріуса. Під час конфіденційної бесіди з ОСОБА_5 , нотаріусом відповідно до ст.ст.43,44 Закону №3425-ХІІ та глав 3,4,6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, установлено особу заповідача, визначено обсяг його цивільної дієздатності та установлено волевиявлення та його дійсні наміри щодо складання заповіту. ОСОБА_5 повідомив, що бажає скласти заповіт, за яким все належне йому майно, на випадок його смерті, заповідати рідній сестрі - ОСОБА_2 . В результаті проведеної роботи та роз`яснень, ОСОБА_11 переконався, що ОСОБА_5 усвідомлював значення складання та посвідчення заповіту, його умови та правові наслідки, цей намір ОСОБА_7 висловлював самостійно та вільно. Під час підписання, ОСОБА_5 пояснив, що у зв`язку з хворобою не може написати заповіт або власноручно зробити в ньому записи та особисто підписати заповіт, а також побажав, щоб посвідчення заповіту відбувалося при свідках, а підписання заповіту від його імені доручив ОСОБА_12 . Зазначив, що текст заповіту був прочитаний вголос спочатку ОСОБА_11 , а потім прочитаний вголос в присутності свідків та ОСОБА_12 заповідачем ОСОБА_5 . Викладене свідчить, що при складанні та посвідченні оспорювального заповіту були дотримані всі правові норми, заповідач ОСОБА_5 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними, його намір на складання заповіту був вільним та відповідав його волі і бажанню, а тому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Порушень при складання заповіту не було (а.с.194-196 т.1).

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, просила розглянути справу за її відсутності.

Суд, вислухавши представника позивача ОСОБА_6 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_13 , третю особу ОСОБА_4 , представника третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_14 , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1077 (а.с.10 т.1).

10 квітня 2017 року ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грищенко В.І. та зареєстрований в реєстрі за №298, яким заповів відповідачу ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належать йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті (а.с.97-98 т.1).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем і посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251 -1252 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1257 ЦК України передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно із ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до роз`яснень наданих у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до ст. 105 ЦПК України, зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї із сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України.

Згідно з висновком судової психіатричної експертизи №23 від 10.10.2019 ОСОБА_5 за життя в період часу складання заповіту, тобто на 10 квітня 2017 року будь-якими психічними розладами не страждав, за своїм психічним станом та той період часу він міг розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.91-95 т.4).

Таким чином твердження позивача про те, що заповіт складений ОСОБА_5 має бути визнаний недійсним, оскільки останній не розумів значення своїх дій є необґрунтованими.

Окрім зазначеного висновку експертизи, дані обставини підтверджуються показами свідків, допитаних в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що сім`ю ОСОБА_16 знає з 2006 року. ОСОБА_7 був дуже доброю людиною. Зазначив, що після ДТП друзі та знайомі збирали гроші для допомоги ОСОБА_5 . Повідомив також суду, що коли ОСОБА_7 забрали з лікарні до його матері ОСОБА_3 , стан у останнього був задовільний, проте згодом вдома фізичний стан погіршувався. На дні народження ОСОБА_5 , останній почував себе добре, проте були проблеми з мовленням. Зі слів ОСОБА_17 відомо, що позивач не мала доступу до місця проживання ОСОБА_3 , де проходив реабілітацію ОСОБА_5 . Щодо заповіту та поділу майна подружжя свідку нічого не відомо.

ОСОБА_18 суду повідомив, що також з друзями допомагали ОСОБА_5 , гроші за проханням останнього віддавали його матері ОСОБА_3 . Доповнив, що з 5-ї лікарні ОСОБА_7 виписали в лежачому стані, останній був при тямі та пам`яті. Коли свідок відвідував ОСОБА_5 , останнього доглядала мати, сестра та доглядальниця. Про заповіт свідок дізнався від позивачки. За поділ майна подружжя ОСОБА_18 нічого не відомо. Після отриманих травм, свідок не бачив щоб ОСОБА_5 вживав спиртні напої.

Свідок ОСОБА_19 повідомила суду, що приблизно за півроку до ДТП вона дізналася, що між позивачкою та ОСОБА_5 були неприязні відносини та вони не проживали разом. З ОСОБА_5 вона спілкувалася в телефонному режиму. За заповіт ОСОБА_7 їй нічого не розповідав, проте відомо, що він засвідчував нотаріальну довіреність на сестру. Під час спілкування з ОСОБА_7 , було чітко зрозуміло, що останній знаходиться при пам`яті, чітко виражав свої думки, але сповільненою мовою.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що в період з 2012 по 2015 роки проживала з родиною ОСОБА_16 . Зазначила, що між позивачем та ОСОБА_5 були конфліктні ситуації, при цьому останній був в стані алкогольного сп`яніння, проте такі ситуації були вкрай рідко. Також повідомила, що ОСОБА_7 дуже любив свого сина ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_21 повідомила, що про заповіт дізналася після смерті ОСОБА_7 . Зазначила, що спілкувалася з останнім лише декілька разів та в телефонному режимі, ОСОБА_7 при спілкуванні був в адекватному стані.

Свідок ОСОБА_22 суду показала, що ОСОБА_7 був нормальною адекватною людиною. Приблизно раз на тиждень спілкувалася з ОСОБА_7 в телефонному режимі після ДТП, проте він був слабкий. ОСОБА_23 з сином ОСОБА_8 були дуже добрі відносини. Зазначила, що була домовленість між ОСОБА_7 , його матір`ю та сестрою про те, що останні будуть доглядати за ним та піклуватися. Про існування заповіту дізналася лише після смерті ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_24 суду повідомив, що після отриманих травм за ОСОБА_5 весь час доглядали його мати ОСОБА_3 та він з дружиною ОСОБА_2 . Зазначив, що син ОСОБА_7 та його дружина за ним не доглядали, лише син декілька разів приїжджав та відвідував в лікарні. Стан здоров`я у ОСОБА_5 був задовільним, останній завжди був при тямі. Доповнив, що боргових зобов`язань перед ОСОБА_5 не мав. Свідку відомо, що ОСОБА_5 засвідчив нотаріальну довіреність на сестру ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_25 суду повідомив, що за проханням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 привозив лікаря та медсестру для ОСОБА_5 , а також був присутнім коли приїздив нотаріус для посвідчення заповіту. Зазначив, що нотаріус ознайомив понятих та присутніх з текстом заповіту, після чого останні залишили свій підпис. Доповнив, що ОСОБА_5 завжди був при здоровому розумі та дуже хотів жити, замислювався про свої плани на майбутнє.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні зазначила, що вона є медсестрою та кожного дня робила уколи ОСОБА_5 . Повідомила, що вона підписувала якийсь документ, проте який саме вона не знає, при підписанні також були присутні ОСОБА_7 , ОСОБА_27 та незнайомий їй чоловік. При підписанні ОСОБА_7 був в адекватному стані та всіх присутніх впізнавав.

Свідок ОСОБА_28 повідомила, що вона доглядала за ОСОБА_5 з 15 березня та по день смерті останнього. ОСОБА_7 завжди був в адекватному стані, спиртні напої не вживав, психічний стан був нормальним. Зазначила, що при нотаріальному посвідченні заповіту присутньою не була. ОСОБА_7 з дружиною та сином спілкувався дуже рідко. Також повідомила, що від постійних крапельниць та уколів, на правій руці ОСОБА_5 був набряк.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що в квітні місяці до неї звернувся ОСОБА_5 за допомогою щодо складання та посвідчення заповіту. Вона разом з ОСОБА_24 привезли до ОСОБА_7 нотаріуса. Посвідчення заповіту відбулося згідно вимог чинного законодавства. Зазначила, що за проханням ОСОБА_7 підписувала замість останнього заповіт. Після чого, нотаріус та ОСОБА_7 прочитали заповіт вголос. Під час складання заповіту ОСОБА_5 перебував в адекватному стані та стан його був задовільним, в стані алкогольного сп`яніння останнього не бачила.

Свідок ОСОБА_29 суду повідомив, що призначав лікування ОСОБА_5 для реабілітації. Також зазначив, що ОСОБА_7 мав проблеми з чутливістю нижніх кінцівок, проте орієнтувався в просторі та приймав рекомендації лікарів. У стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 не бачив. Все рекомендоване лікування фіксувалося в медичній картці ОСОБА_7 , останній завжди був в адекватному стані.

Свідок ОСОБА_30 суду показала, що у ОСОБА_5 працювала процедурною медсестрою, лікування для останнього призначав лікар ОСОБА_31 . Зазначила, що у ОСОБА_7 депресивного стану не помічала, він був вольовою людиною та при пам`яті. Кожного дня свідок ставила останньому крапельниці в руку.

ОСОБА_32 в судовому засіданні повідомив, що йому не відомо хто доглядав за ОСОБА_7 , проте зазначив, що в лікарні його відвідали дружина та син, а реабілітаційний період ОСОБА_7 проходи в матері вдома. На дні народження ОСОБА_7 , останній був в сонливому стані, кволий та мав поганий вигляд.

Свідок ОСОБА_33 зазначив, що разом з ОСОБА_7 перебував в одній палаті в лікарні Мечникова. ОСОБА_5 завжди був при тямі та роздавав вказівки з приводу своєї роботи. Після виписки з лікарні, вони підтримували зв`язок в телефонному режимі, при цьому у ОСОБА_7 була зв`язна мова.

Свідок ОСОБА_34 повідомила суду, що періодично консультувала ОСОБА_5 з його особистих питань. ОСОБА_7 жалівся їй на сина, якого він дуже любив та говорив, що нікому не потрібен. Через деякий час, ОСОБА_7 дзвонив та радився з приводу складання заповіту. Зазначила, що під час їхніх розмов, ОСОБА_7 завжди був при пам`яті та в адекватному стані. Саме при складанні заповіту участі не приймала та присутньою не була.

Свідок ОСОБА_35 зазначила, що вона періодично приходила додому до ОСОБА_3 та доглядала за ОСОБА_7 . Останній раз бачила ОСОБА_7 перед його днем народження, мова у нього була зв`язна та зрозуміла, руки також були в нормальному стані. Бачила, як останнього декілька разів відвідували друзі, а також поруч завжди була його сестра ОСОБА_2 та доглядальниця.

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні зазначила, що зі слів ОСОБА_3 відомо, що ОСОБА_7 ображався на сина ОСОБА_8 , оскільки той рідко його відвідував, тоді як дружина жодного разу не приїжджала. Психічний стан ОСОБА_7 завжди був нормальним, були проблеми з нижніми кінцівками, проте руки також були робочими. Доповнила, що в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_37 повідомила суд, що коли відвідувала ОСОБА_7 останній завжди був в гарному настрої та адекватному стані. Зазначила, що ОСОБА_7 не виглядав хворою людиною, у нього були травмовані ноги. В безпорадному стані останній не перебував. Також зазначила, що тема про сина та дружину для нього була болючою.

Свідок ОСОБА_38 суду показала, що була прибиральницею у ОСОБА_3 , під час її візиту, ОСОБА_7 завжди спілкувався з нею та мав нормальний вигляд. У алкогольному сп`янінні останнього не бачила, мова завжди у нього була зв`язною.

Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні зазначила, що призначення щодо лікування для ОСОБА_5 надходили від лікаря ОСОБА_40 . Повідомила, що у ОСОБА_7 на руках було видно синці від катетерів, проте вона їх не ставила. В період з січня місяця по березень бачила, що ОСОБА_7 син відвідував декілька разів, тоді як дружину не бачила зовсім.

Свідок ОСОБА_41 також повідомила, що ОСОБА_7 перебував в адекватному стані, розмовляв та спілкувався добре. Зазначила, що ставила останньому крапельниці та робила уколи, які були прописані лікарем ОСОБА_40 . Зі слів ОСОБА_7 їй відомо, що останній склав заповіт на свою сестру ОСОБА_2 . Також їй жалівся ОСОБА_7 , що його турбувала права рука, оскільки йому ставили катетери, проте опухлою рука не виглядала.

Свідок ОСОБА_42 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_7 просив його, щоб той приходив до нього додому робити перев`язки. Психічний стан ОСОБА_7 завжди був задовільним, проблем з алкоголем не було. Повідомив, що у ОСОБА_7 був сахарний діабет та трохи згодом почалися проблеми з дихальною системою.

Свідок ОСОБА_40 суду показала, що була лікарем ОСОБА_5 . Щодо призначеного лікування вона спілкувалася з ОСОБА_2 Зазначила, що ОСОБА_7 був в адекватному стані та без психічних порушень. Повідомила, що бачила як один раз останнього відвідував його син, поте дружину ніколи не бачила. Всі направлення та рецепти на лікування відображені в медичній документації ОСОБА_5 .

Підсумовуючи наведене, оцінивши всі зібрані докази по справі, виходячи з правових підстав заявленого позову, встановлених обставин по справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко Володимир Іванович, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення буде складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_22 , місце проживання - АДРЕСА_9 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_23 , місце проживання - АДРЕСА_10 .

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, місце знаходження - вул. Святослава Хороброго, 22/2 в м. Дніпро, 49006.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко Володимир Іванович, місце знаходження - пр. Слобожанський, 115/184 в м. Дніпро, 49074.

Третя особа ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_24 , місце проживання - АДРЕСА_9 .

Третя особа ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_25 , місце проживання - вулиця АДРЕСА_11 .

Суддя О.Б.Подорець