Справа № 185/2902/20
Провадження № 2/185/2396/20
У Х В А Л А

14 серпня 2020 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зінченко А.С., розглянувши матеріали позовної заяви ПАТ «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію за адресою АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України судом був зроблений запит до адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача.

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , яка за адресою за адресою АДРЕСА_1 зареєстрованою не значиться.

Ухвалою від 17.06.2020 зазначену позовну заяву залишено без руху, так як в позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача ОСОБА_1 зазначений НОМЕР_1 , тоді як відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №212512305 від 15.06.2020 року, даний номер облікової картки значиться за ОСОБА_4 , яка є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 . Зазначено, що позивачу необхідно подати до суду уточнену позовну заяву, визначившись з особою відповідача, або зазначити дані про останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце реєстрації ОСОБА_1 , яка за адресою за адресою АДРЕСА_1 зареєстрованою не значиться.

На виконання ухвали від 17.06.2020 ПАТ «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» надало до суду уточнену позовну заяву в якій зазначило позовні вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію за адресою АДРЕСА_1 . Сама позовна заява за змістом ідентична первісній позовній заяві, щодо вимог до ОСОБА_1 (про повернення до відкриття в цій частині, відмова від вимог чи інше) позивачем нічого не зазначено.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України судом був зроблений запит до адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідачів.

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позивачем не зазначено.

Таким чином, позивачем вимоги ухвали від 17.06.2020 в повному обсязі не виконані, так як щодо вимог до ОСОБА_1 (про повернення до відкриття в цій частині, відмова від вимог чи інше) позивачем нічого не зазначено, не зазначено дані про останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце реєстрації ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що позбавляє суд можливості визначити належну територіальної юрисдикцію (підсудність) справи.

Статтею 378 ЦПК України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року» Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач у встановлений судом строк не виконає всі перелічені в статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ПАТ «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з моменту підписання її суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційноїсистеми апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко