Cправа № 633/99/17
провадження № 2/633/69/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Печенізький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Тимченко А.М.,
секретаря судового засідання - Меденець Т.С.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги, Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - Печенізька селищна рада Харківської області,-
Позивач ОСОБА_1 огли звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Печенізька селищна рада Харківської області, в якому просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати Печенізьку селищну раду, Печенізького району, Харківської області зняти з реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 22 січня 2007 року та будинковою книгою, в якій він також є власником вищевказаного житлового будинку. На даний час у будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який жодного дня не проживав за місцем реєстрації. Фактично у вищевказаному будинку постійно проживає позивач з родиною, витрати на утримання та ремонт будинку також сплачує позивач. Відповідач за даною адресою не проживає з 2010 року, тобто з дня його реєстрації проживання і цей факт підтверджується актом, складеним депутатом Печенізької селищної ради Харківської області в присутності свідків.
Позивач зазначає, що його звернення до суду з позовом обумовлене тим, що відповідач ОСОБА_2 з 2010 року не користується житловим будинком, не сплачує за комунальні послуги і не бажає в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку.
Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином згідно ст.128 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Третя особа - Печенізька селищна рада, Печенізького району, Харківської області в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд цивільної справи без їх участі і винести рішення відповідно до чинного Законодавства України (а.с.21)
З огляду на неявку в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору купівлі-продажу від 22.01.2007 року, засвідченого державним нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори Кормільцем М.П., житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 (а.с. 3).
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.01.2007 року № 13323456, власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 оли (а.с.5)
Згідно довідки № 02-25/210 від 31.03.2020 року, виданої Печенізької селищною радою Печенізького району Харківської області, а також паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , Серія НОМЕР_1 , виданий Печенізьким РВ ГУМВС України в Харківській області 05.02.2010 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 07.02.2010 року по даний час (а.с.14,17).
Згідно акту від 18.03.2020 року, складеного депутатом Печенізької селищної ради Подольською Л.Є. в присутності свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на предмет фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що при обстеженні та зі слів сусідів встановлено, що за вищевказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але фактично не проживає за вищевказаною адресою. ОСОБА_2 жодного дня не проживав з дня реєстрації ( а.с.6)
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Допитані в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що сім`ю позивача вони знають близько 8 років, ніколи не бачили відповідача ОСОБА_2 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За змістом статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 статі 321ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майна.
Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
Як вже було встановлено, що позивач є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач з моменту реєстрації в домоволодінні, за згодою позивача, набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Однак жодного дня в ній не проживав.
Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати,визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом ( стаття 405 ЦК України).
Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.
Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Як було встановлено в судовому засіданні, оскільки не було спростовано в судовому засіданні учасниками судового процесу, відповідач не є членом сім`ї позивача, спільним побутом з ним не пов`язаний, в зазначеному вище домоволодінні не проживає з 2010 року. У зв`язку з чим його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу позивача, як власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.
Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи зазначене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 76, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Печенізьку селищну раду, Печенізького району, Харківської області зняти з реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений при подачі позову до суду в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Повне рішення складено 01 липня 2020 року.
Суддя: А.М. Тимченко