Справа № 681/1887/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Дідек М.Б.

за участю секретаря судових засідань Богданевич О.О.

прокурора Мацюка О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовами Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки,

встановив:

27 грудня 2018 року Шепетівська місцева прокуратура в інтересах держави звернулася до суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказував, що на підставі наказу від 04.08.2016 року №22-20029-СГ державним реєстратором 31 серпня 2016 року зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на вказану вище земельну ділянку, котру він в подальшому продав для ОСОБА_5 12.10.2016 року, яка в подальшому продала, згідно договору купівлі продажу від 19.09.2017 року для ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_1 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не повідомив, що вже раніше у 2014 році скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства та отримав у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :10:002:1337, що розташована на території Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, внаслідок чого він отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки.

Крім того, наказом від 04.08.2016 року №22-20035-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер :05:002:0017), державним реєстратором 16 серпня 2016 року зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на вказану вище земельну ділянку, котру він в подальшому продав для ОСОБА_6 23.12.2016 року, яка в подальшому, згідно договору купівлі продажу від 21.09.2017 року, продала вказану земельну ділянку для ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_3 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не повідомив, що вже раніше в травні 2016 року скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства та отримав у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :06:042:0036 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, як внаслідок, він отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки.

Також, на підставі наказу від 04.08.2016 року №22-20019-СГ державним реєстратором 31 серпня 2016 року зареєстровано право власності за ОСОБА_7 на вказану вище земельну ділянку, котру він в подальшому продав для ОСОБА_5 13.10.2016 року, яка в подальшому продала, згідно договору купівлі продажу від 19.09.2017 року для ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_7 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не повідомив, що вже раніше в травні 2016 році скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства та отримав у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :06:042:0016, що розташована на території Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, внаслідок чого він отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки.

04 серпня 2016 року наказом Головного управління Держгеокадастру №22-20030-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_8 земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер :05:002:0043) та передано у власність для ведення особистого селянського господарства, на яку державним реєстратором 31.08.2016 року зареєстровано право власності. 11.10.2016 року набуту земельну ділянку ОСОБА_8 було продано для ОСОБА_9 , який в подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.09.2017 року продав для ОСОБА_2 . При зверненні до Головного управління Держгеокадастру ОСОБА_8 приховав інформацію про те, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки.

Витребувати в ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області та стягнути з відповідачів на користь прокуратури Хмельницької області судові витрати.

Згідно ухвал судді від 14.01.2019 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18 січня 2019 року винесено ухвалу про об`єднання позовів.

01.03.2019 року представником відповідача Держгеокадастру Стефанишиним О. подано відзив на позовну заяву, у якому він проти вимог Шепетівської місцевої прокуратури заперечив з мотивів, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 при зверненні із заявою до Держгеокадастру повідомляли, що вони не скористалися правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та на дату видачі оскаржуваного наказу Головне управління жодними відомостями про наявність зареєстрованими за відповідачами права приватної власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення не володіло. Відтак, згідно положень ЗК України, не було підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою, затвердження цієї документації, котра за висновком експерта відповідає законодавству, та виділення земельної ділянки у власність.

Також у відзиві зазначив, що спірними наказами не лише передавалися земельні ділянки у власність, а й затверджувалася технічна документація із землеустрою, яка в цілому відповідає законодавству, про що свідчить висновок експерта від 14.07.2016 року.

Вважаючи, що саме протиправна поведінка відповідачів стала передумовою прийняття Держгеокадастром оскаржуваного наказу, просив врахувати наведені обставини при вирішенні питання про розподіл судових витрат, які стягнути лише з відповідачів.

03 червня 2019 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 587/430/16-ц.

17 березня 2020 року в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про залучення до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_7 його сина ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_7 помер, що підтверджується даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за №157, виданого 18.07.2019 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

При розгляді справи прокурор ОСОБА_10 позов Шепетівської місцевої прокуратури підтримав із підстав, зазначених у позові, який він просив задовольнити у повному обсязі.

Представник Держгеокадастру на судовий розгляд справи не з`явився.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , у встановлений строк відзив на позов не надали та у судові засідання не з`являлися.

Заслухавши пояснення прокурора та дослідивши позов та додані до нього докази, суд зазначає наступне.

Встановлено, що за ОСОБА_1 на підставі наказу від 04.08.2016 року №22-20029-СГ державним реєстратором 31 серпня 2016 року зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, котру він 12.10.2016 року продав для ОСОБА_5 , яка в подальшому, згідно договору купівлі продажу від 19.09.2017 року, продала для ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не повідомив, що вже раніше у 2014 році скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства та отримав у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :10:002:1337, що розташована на території Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, внаслідок чого він отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки.

Крім того встановлено, що наказом від 04.08.2016 року №22-20035-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення для ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер :05:002:0017), державним реєстратором 16 серпня 2016 року зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на вказану вище земельну ділянку, котру він в подальшому продав для ОСОБА_6 , 23.12.2016 року, яка в подальшому, згідно договору купівлі продажу від 21.09.2017 року, продала вказану земельну ділянку для ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не повідомив, що вже раніше в травні 2016 року скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства та отримав у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :06:042:0036 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, як наслідок, він отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки.

Також, на підставі наказу від 04.08.2016 року №22-20019-СГ державним реєстратором 31 серпня 2016 року зареєстровано право власності за ОСОБА_7 на вказану вище земельну ділянку, котру він в подальшому продав для ОСОБА_5 13.10.2016 року, яка згідно договору купівлі продажу від 19.09.2017 року, продала для ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_7 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не повідомив, що вже раніше в травні 2016 році скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства та отримав у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :06:042:0016, що розташована на території Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, внаслідок чого він отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки.

04 серпня 2016 року наказом Головного управління Держгеокадастру №22-20030-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_8 земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер :05:002:0043) та передано у власність для ведення особистого селянського господарства, на підставі вказаного наказу земельна ділянка державним реєстратором ОСОБА_11 О.В. 31.08.2016 року зареєстровано право власності. 11.10.2016 року набуту земельну ділянку ОСОБА_8 було продано для ОСОБА_9 , який в подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.09.2017 року продав для ОСОБА_2 . При зверненні до Головного управління Держгеокадастру ОСОБА_8 приховав інформацію про те, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, інформація щодо правонаступництва прав і обов`язків іншими особами відсутня.

Вирішуючи питання правомірності позовних вимог, суд вказує про таке.

На підставі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 названого Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Держава є самостійним суб`єктом права власності на землю, яка реалізує це право через органи державної влади на землі державної власності.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 116 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.

Згідно ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Всупереч положень ст.ст.116, 121 ЗК України спірні земельні ділянки площею по 2,0000 га кожна, кадастровий номер :05:002:0019, :05:002:0017, :05:002:0028, :05:002:0043 вибули із земель державної власності внаслідок незаконного використання відповідачами права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , при зверненні до зазначеного органу влади не повідомили, що вже скористалися своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, тому отримали незаконні переваги порівняно з іншими громадянами.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено правомірність позовних вимог в цій частині, а відтак оскаржувані накази суперечать вимогам ст.ст.116, 121 ЗК України, що є підставою для визнання їх недійсним.

Щодо вимоги про витребування земельних ділянок у ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Як вбачається з інформації про права власності (інформаційні довідки №№ 150117146 від 18.12.2018 року) ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 2211 від 12 жовтня 2016 року продав зазначену земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0019 для ОСОБА_5 , яка в свою чергу на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 19 вересня 2017 року № 1216(бланк НМТ 175406) продала її для ОСОБА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки №150117120 від 18.12.2018 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 1244 від 23 грудня 2016 року продав зазначену земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0017 для ОСОБА_6 , яка в свою чергу на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 21 вересня 2017 року № 1271(бланк НМТ 175462) продала її для ОСОБА_2 .

На підставі інформаційної довідки №146897809 від 26.11.2018 за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0028, 13.10.2016 року останній на підставі договору купівлі-продажу №2226 продав земельну ділянку для ОСОБА_5 , яка в подальшому на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 19 вересня 2017 року № 1212(бланк НМТ НОМЕР_1 ) продала її для ОСОБА_2 .

Як вбачається з інформації про права власності (інформаційна довідка № 150117207 від 18.12.2018 року) ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу № 933 від 11 жовтня 2016 року (бланк НВХ 782724) продав зазначену земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0043 для ОСОБА_9 , який в свою чергу на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 18 вересня 2017 року № 1168(бланк НМТ 175358) продав її для ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, інформація щодо правонаступництва прав і обов`язків іншими особами відсутня.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 придбала земельні ділянки у ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які у свою чергу придбали їх у відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , які не мали права її отримувати і відчужувати.

Чинним законодавством України визначено способи захисту порушеного права власності на землю.

Так, за змістом ст.90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

За положеннями ч.1 ст.387 ЦК України, яка кореспондується з нормами ст.152 ЗК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно із п.3 ч.1 ст.388 цього Кодексу якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову.

Водночас на наявність прав власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угоди щодо відчуження, укладеної іншими способами, оскільки дійсний власник не був стороною такої угоди.

При цьому, статтею 346 ЦК України не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після її продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника.

У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав на його майно за іншими способами чи наявність у них правовстановлюючих документів не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі ст.388 ЦК України, що є належним способом захисту.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, яка викладена у постановах від 21 лютого 2018 року у справі № 363/2936/15-ц, від 12 червня 2018 року у справі № 916/3727/15, від 09 липня 2018 року у справі № 910/3513/17.

При цьому, для застосування віндикації не має самостійного правового значення наявність «ланцюжка» правочинів, за яким річ послідовно передавалася від однієї особи до іншої, що в кінцевому результаті призвело до перебування речі у володінні набувача. Визнання недійсними всіх правочинів щодо відчуження речі не вимагається.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 05 жовтня 2016 року у справі № 916/2129/15 та від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс.

За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики ЄСПЛ (рішення у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року), втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям.

Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес.

Виходячи з основних критеріїв дотримання вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції у вказаній справі, суд констатує, що таке втручання у майно відповідачки ОСОБА_2 є законним в контексті положень національного законодавства; переслідує «суспільний, публічний» інтерес, при цьому буде дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та приватними інтересами відповідача, а отже, таке втручання буде законним та справедливим.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 незаконно набули право власності на вищезгадані земельні ділянки площею по 2,0000 га кожна, вказані земельні ділянки вибули з державної власності поза волею власника, в тому числі внаслідок недобросовісного виконання посадовими особами Управління Держгеокадастру власних повноважень, а тому ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не мали права відчужувати вказані земельні ділянки, про що набувач ОСОБА_2 не знала та не могла знати, а тому вказані земельні ділянки підлягають витребуванню у ОСОБА_2 у державну власність.

Щодо підставності представництва інтересів держави прокурором в даному випадку, суд вважає його належним та обґрунтованим і виходить із такого.

Аналіз положень ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес.

Обґрунтування прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави є мотивованим, зважаючи на відсутність повноважень у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних підрозділів щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, а також те, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є відповідачем у справі.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18, від 05.12.2018 у справі № 923/129/17.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі даного позову прокуратурою Хмельницької області було сплачено всього 14096 грн. судового збору, що підтверджується платіжними дорученнями № №2566, 2573, 2572 від 04 грудня 2018 року та №2931 від 17 грудня 2018 року, а позов прокурора було задоволено у повному обсязі, тому з відповідачів на користь прокуратури Хмельницької області слід стягнути по 3524 грн. (9605 : 3) судового збору з кожного.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354, 355, п.3 р.ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позови задовольнити.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04 серпня 2016 року № 22-20029-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 1,7711 га (кадастровий номер :05:002:0019) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку загальною площею 1,7711 га, з кадастровим номером :05:002:0019, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04 серпня 2016 року № 22-20035-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :05:002:0017) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, з кадастровим номером :05:002:0017, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04 серпня 2016 року № 22-20019-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_7 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :05:002:0028) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, з кадастровим номером :05:002:0028, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04 серпня 2016 року № 22-20030-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_8 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :05:002:0043) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, з кадастровим номером :05:002:0043, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області.

Стягнути на користь прокуратури Хмельницької області (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) витрати по сплаті судового збору з:

- ОСОБА_1 в розмірі 1174 грн. 66 коп.;

- ОСОБА_3 в розмірі 1174 грн. 66 коп.;

- ОСОБА_4 в розмірі 1174 грн. 66 коп.;

- ОСОБА_2 та з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в сумі по 5285 грн. 98 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження, визначений ст.354 ЦПК України, продовжується на строк дії такого карантину.

Позивач Шепетівська місцева прокуратура Хмельницької області в інтересах держави, місцезнаходження: м. Шепетівка, вул. Сергія Оврашка, 43, Хмельницької області, поштовий індекс 30400;

Відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, , місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Інститутська 4/1, поштовий індекс 29016;

ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований в АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлено 29 червня 2020 року

Суддя Дідек М.Б.