Справа № 635/8282/19
Провадження по справі № 2/635/699/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді - Шинкарчука Я. А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

12 листопада 2019 року до Харківського районного суду Харківської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 79,4 кв.м., житловою 44,9 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель: вбиральня літ. «У», сараї літ. «Б», «Г», «В», гараж літ. «З», гараж літ. «Ж», навіс літ. «Н», вигрібна яма літ. «Я», колодязь літ. «К», огорожа №№2,3,4, розташованих по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який постійно проживав в АДРЕСА_1 . Після смерті її батька залишилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_2 , 1 / 3 частина якого належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за р. № 1-4818 від 26.12.1995 р., а 2 / 3 частини будинку належали батькові на підставі договору купівлі продажу Н6-57 від 17.02.1999 року посвідченого Харківською Товарною Біржою. Спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_3 , у відповідності до статті 1261 ЦК України, на вказаний будинок є вона, дочка спадкодавця, ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_2 . Заповіту спадкодавець не залишав. Інших спадкоємців першої черги за законом немає.

В шестимісячний строк вони звернулись до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякової Л.О., позивач, бажаючи оформити спадщину, із заявою про прийняття спадщини, а її мати (дружина спадкодавця) ОСОБА_2 із заявою про відмову від прийняття спадщини на її користь. Між тим, з`ясувалось, що оформити спадщину на 2 / 3 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд в нотаріальній конторі не вбачається можливим, оскільки договір купівлі продажу Н6-57 від 17.02.1999, посвідчений Харківською Товарною Біржою, не може бути прийнятий нотаріусом в якості документа, що підтверджує право власності на зазначене спадкове майно, про що нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено про необхідність звернення з питанням визнання права власності в порядку спадкування за законом до суду за захистом її прав. Також 10 березня 2017 року на ім`я позивача нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на 1 / 3 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , а 17 вересня 2018 року на земельну ділянку, площею 0,074 га під цим будинок, її право зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням зазначеного позивач звернулась з даним позовом до суду.

На підставі ухвали суду від 13 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху, оскільки встановлено наявність недоліку, а саме, позовна заява не відповідала вимогам статті 175 ЦПК України. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

29 листопада 2019 року до суду від позивача надійшли матеріали на усунення недоліків визначених ухвалою суду від 13 листопада 2019 року. Визначені ухвалою недоліки усунено.

Згідно ухвали суду від 03 грудня 2019 року відкрито провадження, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2019 року підготовче провадження у цивільні справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву про визнання позовних вимог, які просила задовольнити.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 5 статті 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності. Право приватної власності є непорушним.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , про що свідчить додана до позовної заяви копія свідоцтва що смерть серії НОМЕР_1 від 15 червня 2016 року.

28 ІНФОРМАЦІЯ_2 2017 ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 28.04.2017 р).

Родинні відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 від 20.09.1996р та копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 28.04.2017 р.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з 1 /3 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за р. № 1-4818 від 26.12.1995 р. та 2 / 3 частин вказаного будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що належали спадкодавцю на підставі договору купівлі продажу Н6-57 від 17.02.1999 року посвідченого Харківською Товарною Біржою, а також земельної ділянки кадастровий номер: :00:048:0051, площею 0,074 (га), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, згідно довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» вих. № 108 від 13 березня 2017 р., за архівними матеріалами бюро (на 31.12.2012р.) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в БТІ зареєстровано в цілому за гр. ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу Н6-57 від 17 лютого 1999 р., виданого Харківською Товарною Біржою, та свідоцтва про право на спадщину від 26 грудня 1995 р., р. № 1-4818, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району.

Згідно частини 1 статті 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У відповідності до частини 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно статті 1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

10 березня 2017 року за реєстром № 124 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Поляковою Л.О. ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1 / 3 частку у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

11 травня 2019 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Поляковою Л.О., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2 / 3 частки у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки остання не подала документи на нерухоме майно, що стверджують належність майна спадкодавцю на праві власності згідно діючого, на час придбання майна, законодавству тобто склад спадкового майна відсутній.

Отже, згідно вищезазначеної постанови нотаріуса, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що біржовий договір купівлі-продажу спадкового майна укладений з порушенням норм законодавства, а саме недодержано нотаріальну форму здійснення правочину.

На виконання ухвали суду про витребування доказів (інформації) від приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякової Людмили Олександрівни надійшла інформація ( вих. №21/01-16 від 15.01.2020 року), якою встановлено, що нею після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який мешкав на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 заведена спадкова справа № 69/2016. ОСОБА_7 , як донька померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та спадкоємиця за законом 30 червня 2016 року завернулась до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 02 липня 2016 року заяву про відмову від прийняття спадщини на користь дочки спадкодавця подала дружина спадкодавця, ОСОБА_2 . 10 березня 2017 року за реєстром № 124 ОСОБА_7 , видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1 / 3 частку у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 17 вересня 2018 року за реєстром № 746 ОСОБА_7 , видано свідоцтво про право на спадщину за законом на приватизовану земельну ділянку площею 0,0740 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :00:048:0051, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 11 травня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на 2 / 3 частки у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 разом з якою надала на зазначену нерухомість договір купівлі продажу № Н6-57, посвідчений 17 лютого 1999 року Харківською товарною біржою. 11 травня 2019 року приватним нотаріусом спадкоємиці Путря Оксані Олексіївні відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2 / 3 частки у праві власності на житловий з надвірними будівлями та спорудами , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що винесена відповідна постанова. Інших заяв не поступало. Заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався.

Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом згідно матеріалів справи та позовної заяви встановлено, що 17 лютого 1999 року ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу 2/3 частин житлового будинку літ «А-1» з надвірними будівлями: сарай літ «б», вбиральня літ «У», огорожа № 1,2, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 з ОСОБА_8 , яка була власником будинку, на товарній біржі нерухомості «ХТБ»., договір № Н6-57 від 17.02.1999.

19 лютого 1999 року біржовий договір було зареєстровано в Харківському міжміському БТІ.

Цивільний кодекс 1963 року, який діяв на момент посвідчення договору купівлі-продажу у частині 1 статті 227 передбачав, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

З 01 січня 2004 нотаріальному посвідченню підлягають не лише договори купівлі-продажу, міни, дарування жилого будинку (як було передбачено статтями 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР) у разі, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, а усі договори купівлі-продажу нерухомого майна незалежно від того хто є стороною такого договору.

Відповідно до частини 4 статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах , (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в зв`язку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються.

Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно пункту 35 Інструкції вiд 03.03.2004 № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (статті 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 )

Нотаріальне посвідчення договору може бути компенсоване рішенням суду. Це можливо за дотримання таких вимог: сторони домовились щодо усіх істотних умов договору; така домовленість підтверджена письмовим доказом; відбулося повне або часткове виконання договору; одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення

У разі позитивного рішення суду наступне нотаріальне посвідчення договору не потребується, в такому випадку судове рішення має „компенсаторне" значення.

Згідно статті 15 Закону України „Про товарні біржі" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Реєстрація на Біржі нерухомості «Харківської Товарної Біржи» права власності на 2 / 3 частини будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржою, а не нотаріусом, на той момент не суперечила чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб" передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржою.

Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 набув право власності на 2 / 3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вимог статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так, відповідно до інформації приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякової Людмили Олександрівни № 21/01-16 від 15.01.2020 року, а також матеріалів справи, дочка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ОСОБА_1 постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до частини1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (стаття 1297ЦК України).

Згідно пунктів 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до статті 67 Закону України "Пронотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, у зв`язку із тим, що час оформлення договору купівлі-продажу були відсутні вимоги закону щодо обов`язкової нотаріального посвідчення таких договорів за умови їх укладення на біржі нерухомості вона на даний час позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, однак має бажання прийняти спадщину, проживала разом із спадкодавцем час відкриття спадщини, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на 2 / 3 частини житлового будинку літ. «А-1» з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 141, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2 / 3 частини житлового будинку літ. «А-1» з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , -

Повне рішення складено 09 липня 2020 року.

Суддя Я. А. Шинкарчук