ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/373/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2020 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участі секретаря судового засідання Клисак Н.Г., заявника ОСОБА_1 , розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Петриківський районний сектор ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В

20.03.2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, посилаючись на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які проживали у м. Дніпропетровську, де він провів дитинство, отримав освіту, закінчивши ПТУ № 18.Після досягнення 16-річного віку йому було видано паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року.
З 04 січня 1991 року він працевлаштувався столяром-плотником у колгосп імені ХХП партз`їзду КПРС Царичанського району Дніпропетровської області та переїхав на постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , де проживав до жовтня 1991 року. У зв`язку з одруженням він виїжджав до Російської Федерації, але потім у 1993 році розлучившись, повернувся на Батьківщину та до цього часу постійно проживає в Україні.
23 лютого 2003 року йому ОСОБА_4 подарувала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Паспорт громадянина СРСР він втратив. Через відсутність документів з території Петриківського району він не виїжджав. Єдиний документ, який посвідчує його особу - є тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , виданого військовим комісаром Петриківського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Через втрату паспорту громадянина він звернувся до державних органів з приводу отримання паспорта громадянина України, однак Петриківським районним сектором ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 15.01.2020 року йому було відмовлено у оформлені паспорта громадянина України замість втраченого паспорта громадянина колишнього СРСР, оскільки його належність до громадянства України не підтверджено та у нього відсутні документи, необхідні для обміну чи документування паспортом громадянина України та рекомендовано звернутися до суду.
Тому, через втрату паспорта громадянина СРСР він позбавлений можливості отримати паспорт громадянина України у досудовому порядку ОСОБА_1 просить суд, для отримання паспорта, встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити.
Представник заінтересованої особи - Петриківського районного сектору ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, направлено заперечення на заяву, в якій зазначила, що ОСОБА_1 відповідно до записів трудової книжки 26.09.1991 року був прийнятий ПО Курський завод тракторних запчастин м. Курська Росія та 23.06.1993 року був звільнений за власним бажанням. Таким чином громадянство заявника може визначатись Законом Російської Федерації «Про громадянство Російської Федерації» від 28.11.1991 року, який вступив в дію 06.02.1992 року. Просила розглядати справу за відсутності їхнього представника та прийняти рішення з урахуванням їхнього заперечення та наведених в цьому фактів з документів наданих заявником (а.с. 36-38).
Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровську, що підтверджується копію свідоцтва про народження, актовий запис № 1797 від 06.10.1971 року, складеного Амур-Нижньодніпровським РайЗАГС м. Дніпропетровська (а.с. 9).

Згідно з копією диплому НОМЕР_2 , виданого 02.07.1990 року ОСОБА_1 навчався в м. Дніпропетровську ПТУ № 18 з 01.09.1987 року по 02.07.1990 року (а.с. 8).
Відповідно до копії трудової книжки колгоспника № НОМЕР_3 від 16.08.1991 року ОСОБА_5 був прийнятий 09.01.1991 року в члени колгоспу імені ХХП партз`їзду КПРС Царичанського району Дніпропетровської області плотником і звільнився за власним бажанням 16.08.1991 року, і заявник виїхав до м. Курськ Російської Федерації, де із з 26.09.1991 року по 23.06.1993 року був працевлаштованим автоматчиком 1-го та 2 го розряду в ПО Курського заводу тракторних запчастин, що підтверджується копіями трудових книжок (а.с. 11-12),
Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 3 3акону «Про громадянство України» № 2235-III від 18.01.2001 року громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 не було доведено, що станом на 24.08.1991 року він постійно проживав в України, так як заявник в період з 26.09.1991 року по 23.06.1993 року проживав за межами держави, а проживав в Росії, що ним не заперечувалось в суді, а тому суд не приймає до уваги довідку в.о. голови Іванівської сільради щодо пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про проживання ОСОБА_1 з 04.01.1991 року по 01.10.1991 року в АДРЕСА_1 .
З урахуванням наведених обставин, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 4, 12, 76- 81, 89, 95, 258, 259, 315, 319 ЦПК України, ч. 1 п. 1 ст. 3 3акону «Про громадянство України», суд

У Х В А Л И В

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Петриківський районний сектор ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. М. Іщенко