Справа № 204/6408/19
Провадження № 2/204/210/20 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив (з урахуванням уточнення) стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 104587 грн. 75 коп., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що 12 грудня 2018 року о 11-45 год., на вул. Робоча у м. Дніпро (Чечелівський район м. Дніпро), з вини водія ОСОБА_5 , який керував транспортним засобом автомобілем «Хюнда» номерний знак НОМЕР_1 , сталась дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого належний позивачу автомобіль "МІЦУБІШІ ЛАНЦЕР", держ. номер НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень, а позивач відповідно матеріального збитку. Вказані обставини встановленні, та об`єктивно підтверджуються постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2019 року, якою встановлена вина відповідача у скоєному ДТП. Як свідчить проведений судовим експертом на замовлення позивача висновок судової авто-товарознавчої експертизи № 4501/19/19 від 28.01.2019 року, при проведені якої був присутній відповідач, вартість матеріального збитку, що був завданий позивачу пошкодженням належного йому автомобіля "МІЦУБІШІ ЛАНЦЕР", держ. номер НОМЕР_2 , складає 278 587,75 гривень (яка дорівнює вартості ТЗ до ДТП), вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 722 098,68 гривень. Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1242/2019/1547667 від 05.07.2019 року казаний пошкоджений автомобіль був відчужений позивачем на користь третьої особи за 75 000 гривень. Разом із цим встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована страховою компанією «Євроінс Україна», на підставі полісу АМ/6025174, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну 100 000 гривень, франшиза 1000 гривень. Вказана компанія виконала свої зобов`язання перед позивачем у повному обсязі та сплатила відшкодування в розмірі 99 000 гривень (за вирахуванням франшизи 1000 грн.), що становить максимальний ліміт відповідальності страховика. Отже на цей час різниця між фактичним розміром матеріального збитку, сплаченим позивачу страховим відшкодуванням, та враховуючи кошти отримані за продаж пошкодженого ТЗ складає: 278 587,75 грн. (вартість ТЗ позивача до ДТП) - 75 000 грн. (вартість пошкодженого ТЗ після ДТП) - 99 000 грн. (страхове відшкодування) = 104 587, 75 гривень. З огляду на вищезазначене, обов`язок по сплаті не відшкодованого матеріального збитку в розмірі 104 587, 75 гривень покладається безпосередньо відповідача.

Ухвалою суду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача до участі у дану справу було залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав уточнену позовну заяву та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, раніше надав письмовий відзив, в якому вказав, що в першій редакції позову, який був поданий до суду 10.09.2019 року, то позивач просив стягнути із відповідача суму вартості автомобіля «Mitsubishi Lancer» р/н НОМЕР_2 на момент ДТП із врахуванням здійсненої страхової виплати у розмірі 179 587,75 грн., яка розрахована наступним чином: 278 587,75 грн. (ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Lancer» р/н НОМЕР_2 на момент ДТП) - 99 000,00 грн. (страхова виплата) = 179 587,75 грн. Таким чином, в результаті позивач незаконно і неправомірно бажав отримати в повному обсязі вартість свого автомобіля на момент ДТП, яку було пораховано у Висновку автотоварознавчої експертизи № 4501/19/19 від 28.01.2019 року на його особисте замовлення. І при цьому автомобіль позивач бажала залишити у себе в власності, тобто могла статись така ситуація, що в результаті усіх цих дій та маніпуляцій позивач би отримала в повному обсязі в грошовому еквіваленті вартість свого автомобіля на момент ДТП (278 587,75 грн.) та залишила би у власності собі свій автомобіль в пошкодженому стані, який згідно представленого нового доказу - договору купівлі-продажу 1242/2019/1547667 транспортного засобу від 05.07.2019 року був проданий позивачем за 75 000,00 грн. Таким чином, позивач в грошовому еквіваленті могла б отримати суму у розмірі: 278 587,75 грн. + 75 000,00 грн. = 353 587,75 грн., що було б незаконним, неправомірним і несправедливим. Даний факт свідчить про те, що позивач виключно бажає отримати завищену від відповідача суму матеріального збитку, дії позивача направлені не на встановлення об`єктивної істини по справі та винесення законного і справедливого рішення суду, так як на момент звернення із позовом до суду (10.09.2019 року) позивач вже продала свій автомобіль, вона мала відповідний договір купівлі-продажу 1242/2019/1547667 транспортного засобу від 05.07.2019 року, а тому повинна і зобов`язана була надати такий доказ до суду разом із позовом, але цього не зробила, на думку відповідача, виключно із метою отримання більшої суми на відшкодування матеріальної шкоди. Звертає увагу суду, що проаналізувавши поданий договір купівлі-продажу 1242/2019/1547667 транспортного засобу від 05.07.2019 року, то це те, що сторонами в цьому договорі є ОСОБА_3 (Продавець) та ОСОБА_6 (Покупець), що може свідчити про певну родинну чи іншу взаємопов`язаність даних осіб. В Договорі купівлі-продажі ніде не зазначено, що продається автомобіль «Mitsubishi Lancer» р/н НОМЕР_2 в пошкодженому стані саме від ДТП, що сталася 12.12.2018 року, Договір купівлі- продажу оформлюється майже через 7 місяців після ДТП, а за цей час з автомобілем могло статись багато чого і він міг бути вже не в тому стані, в якому був після ДТП. А тому, категорично стверджувати, що даний Договір купівлі-продажу може свідчити про те, що в ньому визначена вартість автомобіля в пошкодженому стані після ДТП 12.12.2018 року не представляється можливим, а це є виключно припущеннями. Також звертає увагу суду на те, що вартість, яка зазначена в Договорі купівлі- продажу у сумі 75 000,00 грн. визначена за домовленістю сторін, що також може свідчити про певну зацікавленість сторін для того, щоб мати можливість отримати більшу суму відшкодування від відповідача. Чому саме розмір вартості автомобіля «Mitsubishi Lancer» р/н НОМЕР_2 визначений в такій сумі, а не в більшій, як приклад, не зрозуміло. Жодних експертних висновків чи досліджень позивачем на підтвердження даної суми не надано. У Висновку № 4501/19/19 від 28.01.2019 року експертом не розраховувалась вартість автомобіля у пошкодженому стані. Вказав, що висновок автотоварознавчої експертизи № 4501/19/19 від 28.01.2019 року, який був складений на замовлення позивача містить суттєві недоліки та помилки, а тому не може бути доказом повного, об`єктивного, неупередженого та правильного розрахунку розміру завданого внаслідок ДТП матеріального збитку завданого позивачу. Вважає, що даний Висновок, по-перше, повинен бути визнаний судом неповним, у зв`язку із відсутністю визначення вартості автомобіля в пошкодженому стані, по-друге, необґрунтованим та таким, що викликає сумніви в його правильності у зв`язку із суттєвими вищенаведеними недоліками та порушеннями.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам.

У судовому засіданні було встановлено, що 12 грудня 2018 року об 11 год. 45 хв. в м. Дніпрі, вул. Робоча, в районі буд. 21, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_7 і Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 204/9574/18 ОСОБА_4 був визнаний винним в скоєному ДТП і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Дана постанова скасована не була і набрала законної сили 08 лютого 2019 року (а.с.6).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості ОСОБА_4 не потребують доказування, оскільки вони встановлені постановою суду у вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили.

У зазначеній дорожньо-транспортній пригоді автомобілю «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належав позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ Серії НОМЕР_3 (а.с.7), були спричинені механічні пошкодження.

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1242/2019/1547667 від 05.07.2019 року ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_6 придбала автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 за 75000 (сімдесят п`ять тисяч) гривень. (а.с. 61).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно Висновку № 4501/19/19 автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості шкоди завданої власнику КТЗ від 28.01.2019 року, сума спричиненої власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 , шкоди внаслідок його пошкодження складає 278587 грн. 75 коп., а вартість відновлювального ремонту становить 722098,68 грн. (а.с.9-21). При цьому, за послуги проведення експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу і складання Висновку позивачем було сплачено 2500 грн. 00 коп., що підтверджується відповідною квитанцією від 28.01.2019 року (а.с.22).

Суд вважає належним і допустимим доказом, з приводу оцінки майнової шкоди, спричиненої позивачу, - Висновку № 4501/19/19 автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості шкоди завданої власнику КТЗ від 28.01.2019 року, оскільки вказаний Висновок складений повноважною особою, яка має відповідну кваліфікацію.

Крім цього, суду було надано та долучено до матеріалів справи копії матеріалів страхової справи № 21375, сформованої по страховому випадку, який відбувся 12.12.2018 року у м. Дніпрі по вул. Робочій участю транспортних засобів: «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_7 і Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 (а.с. 86-179), з яких вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована страховою компанією «Євроінс Україна», на підставі полісу АМ/6025174, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну 100000 гривень, франшиза 1000 гривень (а.с. 88). Страховою компанією було виконано свої зобов`язання перед позивачкою та сплачено відшкодування (а.с. 175-176), що визнається стороною позивача.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно же до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так само нормами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, сума відшкодування, яка повинна бути сплачено відповідачем складає: 278587,75 грн. (вартість транспортного засобу позивача до ДТП) - 75000 грн. (вартість транспортного засобу позивача після ДТП) - 99000 грн. (страхову відшкодування) = 104587,75 грн.

Згідно з роз`ясненнями п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки в розмірі 104587,75 коп., а також витрати на проведення судової та автотоварознавчої експертизи у розмірі 2500 грн. 00 коп.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, надання консультацій тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав: договір про надання професійної правничої допомоги № 05/09/19-1 від 05.09.2019 року; ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_3 ; тарифи з надання професійної правничої допомоги АО «Радник», затверджені наказам АО «Радник» від 28.12.2018 року № 3ОД; детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару від 05.09.2019 року; копія квитанції про сплату професійної правничої допомоги у розмірі 5500 грн. ОСОБА_3 від 10.09.2019 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивача підлягає стягненню 5500 грн. в якості відшкодування судових витрат.

Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1045 грн. 88 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 22, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 133, 137, 141, 229, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 104587 грн. 75 коп., а також судові витрати у розмірі 9796 грн. 00 коп., які складаються: судовий збір у розмірі 1045 грн. 88 коп., витрати на проведення судової та автотоварознавчої експертизи у розмірі 2500 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання (вказано в позові): АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя В.В. Самсонова