Справа № 635/9416/14-ц
Провадження № 2-п/635/14/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

за участі секретаря Зуєнко В.В.

представник ОСОБА_1 - адвокат Пирогов О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності,

ВСТАНОВИВ:

заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2015 року по цивільні справі № 635/9416/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, вимоги позивача задоволено частково та стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна суму заборгованості за кредитним договором № ML-702/243/2007 від 08 серпня 2007 року в розмірі 1110513,99 гривень, з яких сума заборгованості за кредитом та відсоткам за користування кредитом у загальному розмірі 740342,66 гривень; сума пені за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 370171, 33 гривень; стягнуто суму судового збору в розмірі по 567,26 гривень з кожного.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали суду заяву та просять скасувати заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2015 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування заявлених вимог посилалися на те, що заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за споживчим кредитним договором від 08 серпня 2007 року в розмірі 1110513,99 гривень та судові витрати в розмірі по 567,29 гривень з кожного. Вказане заочне рішення суду, на думку заявників підлягає скасуванню, оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме: позивачем неправильно вказано місце проживання відповідачів, а саме: АДРЕСА_1 , а поштового індексу взагалі не вказали. Крім того, позивачем надано копії документів лише для суду. З матеріалів справи слідує, що відповідачам, начебто, надсилались копії ухвали і позову з додатками на 13 аркушах, однак позов з додатками містить 23 аркуша. Матеріали справи не містять поштових конвертів та повідомлень про вручення поштового відправлення відповідачам, копій ухвали суду і позову на 23 аркушах. Таким чином, відповідачі не були повідомленні про час і місце розгляду справи 10 листопада 2014 року. Крім того ОСОБА_1 , є громадянином ОСОБА_4 , а ОСОБА_2 народилася та проживала в Калінінській області Російської Федерації та не володіють українською мовою, в зв`язку із чим були вимушені видати 28 листопада 2014 року довіреність на ведення справи у суді представнику ОСОБА_5 . Крім того, на повідомленнях про вручення судових повісток на 05 грудня 2014 року підписів заявників не має, а лише є напис їх прізвища українською мовою, якою вони не володіють. Також, представник відповідачів подав до суду заяву про перенесення судового засідання у зв`язку із ознайомленням із матеріалами справи. Поштові повістки про виклик до суду на 29 грудня 2014 року надіслані відповідачам за адресою встановленою судом, а не за адресою вказаною у позові; представник ОСОБА_5 взагалі не був повідомлений про виклик до суду. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про заочний розгляд справи, проте відсутня будь-яка ухвала суду про результати розгляду вказаного клопотання, також відсутня ухвала суду про заочний розгляд і журнал судового засідання від 29 січня 2015 року. Предметом кредитного договору №МЛ №702/243/2007, що укладений 08 серпня 2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 є кредит в розмірі 44000 доларів США. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору №МЛ №702/243/2007 від 08 серпня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір поруки №SR 702/243/2007. Через п`ять днів після укладення вказаних договорів, сторони в «Графіку повернення кредиту та сплати відсотків» від 13 серпня 2008 року встановили фіксовану процентну ставку 11,99% річних , без згоди поручителя, а саме: підпису ОСОБА_2 не має, при цьому ОСОБА_1 і ПАТ «ОТП Банк» 13 серпня 2008 року уклали договір № МЛ 702/243/2007/1 до кредитного договору, яким змінили умови ч. 1 п. 2 «Розмір платежу» кредитного договору з 98,13 на 183,34 доларів США і таким чином збільшили відповідальність поручителя по щомісячному платежу за кредит на 85,31 доларів США без його згоди - підпис Нвалусі І.Г. відсутній. Отже договір поруки № SR №703/243/2007 припинився 13 серпня 2008 року, тобто з дати укладання додаткового договору № МЛ 702/243/2007/1 від 13 серпня 2007 року до кредитного договору і «Графіку повернення кредиту та сплати відсотків» від 13 серпня 2007 року - через 5 дні після укладання кредитного договору і договору поруки без згод поручителя. Згідно «Графіку повернення кредиту та сплати відсотків» ОСОБА_1 не сплачував кредит з 08 листопада 2007 року і з цього строку почався перебіг строку позовної давності за кожним щомісячним платежем в розмірі 183,34 долари США кредиту та по сплаті процентів за графіком. Відповідно до п. 1.9.1 ч. 2 кредитного договору № ML 702/243/2007 банк мав право вимоги дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобов`язань чи інших зобов`язань за договором. ПАТ «ОТП Банк» скористався своїм правом вимоги дострокової сплати кредиту і відсотків за користування кредитом та отримав виконавчий напис приватного нотаріуса Харківського МНО Єрьоменко В.В. від 18 грудня 2008 року за реєстровим № 678 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в розмірі 341398,03 гривень за рахунок реалізації заставленого майна згідно договору іпотеки № PCL № 702/243/2007, укладеного 13 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк». Строк позовної давності про дострокове виконання зобов`язань ОСОБА_1 по сумі кредиту і процентів у цілому за споживчим кредитним договором сплинув 19 грудня 2011 року. Згідно розрахунку заборгованості станом на 22 вересня 2014 року нараховано відсотки у розмірі 14389,20 доларів США, однак Банк пред`явив ОСОБА_1 вимоги про дострокове повернення суми кредиту та відсотків у цілому, станом на день виконавчого напису 18 грудня 2008 року, а отже банк з 18 грудня 2008 року не мав права нараховувати відсотки. Крім того, ПАТ «ОТП Банк» за платіжними дорученнями у іноземній валюті № 1 від 08 серпня 2007 року здійснило переказ 23550 доларів США на рахунок ОСОБА_1 у банк одержувача ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на погашення заборгованості за договором № 014/1742/74/68020 від 07 червня 2006 року, таким чином ОСОБА_1 отримав кредит в іноземній валюті за першим траншем у сумі 23550 доларів США. Заяви про видачу готівки і отримані готівки ОСОБА_1 другого траншу на споживчі цілі 20450 доларів США не має, так як він цього не отримував. За викладених обставин заочне рішення суду підлягає перегляду.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Пирогов О.І. в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у заяві про перегляд заочного рішення.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви сповіщалися належним чином, причини неявки суду не повідомили, що відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі ч. 1 ст. 287 ЦПК України, суд розглянув заяву про перегляд заочного рішення за відсутності позивача, відповідача та їх представників, оскільки сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, і їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання, та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи № 635/9416/14-ц, приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення суду від 17 лютого 2020 року задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 05 листопада 2014, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , тому відповідачам направлялися судові повістки про виклик в судові засідання за вказаною адресою. Суд враховує, що відповідачі належним чином повідомлені про день та час розгляду справи призначеної на 05 грудня 2014 року, оскільки відповідно до зворотних поштових повідомлень, наявних в матеріалах справи, судові повістки на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримані останніми 25 листопада 2014 року особисто: підпис «Нвалусі». Крім того, в подальшому судові посвідки на ім`я відповідачів на 29 грудня 2014 року, 29 січня 2015 року поверталися до суду із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», тому суд критично ставиться до посилань відповідачів, про те, що їм не було відомо про день та час розгляду справи.

Судом також встановлено, що заявники не зазначили жодного доказу який би мав істотне значення для правильного вирішення справи, а посилання відповідачів на те, що договір поруки № SR-703/243/2007 припинився 13 серпня 2008 року, з дати укладення додаткового договору № МЛ 702/243/2007/1 від 13 серпня 2007 року до кредитного договору і «Графіку повернення кредиту та сплати відсотків» від 13 серпня 2007 року, який укладений без згоди поручителя; що строк позовної давності про дострокове виконання зобов`язань ОСОБА_1 по сумі кредиту і відсотків в цілому за споживчим кредитним договором сплинув 19 грудня 2011 року; що станом на 22 вересня 2014 року неправомірно нараховано відсотки у розмірі 14389,20 доларів США, які банк не мав права нараховувати станом на день вчинення виконавчого напису 18 грудня 2008 року; що розрахунок заборгованості станом на 22 вересня 2014 року по курсу НБУ визначенням еквівалента доларів США у гривні на вказану дату, а не на дні платежів, що не відповідає ні Графіку, ні кредитному договору МЛ -702/243/2007, ні ч. 2 ст. 533 ЦК України, а ні договору купівлі-продажу кредитного портфелю, фактично є запереченнями на позов і не є підставою для скасування заочного рішення.

Враховуючи, що відповідачами не зазначено жодного доказу, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тому відсутня визначена ч. 1 ст. 288 ЦПК України сукупність підстав для скасування заочного рішення таких як: поважність причин неявки відповідача у судове засідання і наявність доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, тому за вказаних обставин відсутні підстави для скасування заочного рішення суду від 29 січня 2015 року і суд залишає без задоволення заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, при цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID -19).

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу суду включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повне судове рішення складено 25 червня 2020 року.

Суддя О.М. Пілюгіна