Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/164/20 Провадження № 2/391/115/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2020р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:

головуюча суддя Мумига І.М.

за участю секретаря Качинської О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Кіровоградської області, управління Служби безпеки України в Кіровоградській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою в якій вона просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, на її користь відшкодування матеріальної шкоди в сумі 726,33 грн. та моральної шкоди в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн., виплачений гонорар за час розгляду кримінального провадження в сумі 59 000 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

В позовній заяві зазначила, що старшим слідчим-криміналістом слідчого відділення управління Служби безпеки України в Кіровоградській області Лимаренко М.Л. 29 березня 2016 року її було затримано в приміщенні Компаніївського відділення поштового зв`язку, яке розташовано в смт. Компаніївка Кіровоградської області, при отриманні нею посилки від брата з Казахстану. Брат надіслав їй пігулки для схуднення, православний календар, диски з записами виступів віруючих людей і священників та церковні свічки для її мами. Посилку слідчий вилучив на пошті, після чого слідчий і працівники управління Служби безпеки України в Кіровоградській області пішли до неї додому, де провели обшук і вилучили ще декілька пігулок для схуднення, після чого вручили їй повістку для явки в слідче управління Служби безпеки України в Кіровоградській області. В процесі всього часу ніхто не роз яснював їй права, не пояснював, що вона має право на правову допомогу.

На другий день, 30 березня вона з`явилася в управління Служби безпеки України в Кіровоградській області, де той же слідчий в присутності ще трьох осіб та начальника їхнього відділу, стали здійснювати на неї психологічний тиск, щоб вона зізналася в контрабанді психотропних речовин та їх зберіганні. Після подій 29 березня вона була в шоці, вживала серцеві та заспокійливі ліки, від їх психологічного тиску їй стало зле, і знову ніхто не запропонував їй звернутися за правовою допомогою до адвоката, не роз`яснили їй прав на захист, а коли вона категорично відмовилася визнавати, що вона вчинила якийсь злочин, їй стали погрожувати, що вона закінче своє життя в тюрмі. Але оскільки вона не могла знати про те, що пігулки для схуднення можуть містити в собі якісь психотропні речовини, вона не могла визнати, що вчинила злочин. Після допиту в управлінні Служби безпеки України в Кіровоградській області вона 06 квітня 2016 року уклала договір з адвокатом.

02 липня 2016 року вона отримала повідомлення про підозру від 01 липня 2016 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 305 ч. 3 та 309 ч. 1 КК України, підписане слідчим управління Служби безпеки України в Кіровоградській області Охременко А.В. та затверджене начальником відділу прокуратури Кіровоградської області Чорнобривець В.П., у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000006 від 18 лютого 2016 року. У подальшому вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2017 року її було виправдано у зв`язку з відсутністю в її діяннях складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305 та ч. 1 та 309 КК України.

Не погодившись з вироком, прокурором прокуратури Кіровоградської області Тупало Н.М. була подана апеляційна скарга і відповідно до вироку апеляційного суду Кіровоградської області від 18 січня 2018 року винесеним колегією суддів: головуючого судді Бондарчука Р.А., суддів Олексієнко І.С., Онуфрієва В.М., апеляційна скарга прокурора була задоволена частково, вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2017 року стосовно її в частини виправдання її за ч. 1 ст. 309 КК України та в частині вирішення судових витрат було скасовано, в цій частині ухвалено новий вирок, яким її визнано винною за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України на неї були покладені обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Стягнуто з неї на користь держави 660,30 грн. судових витрат, пов`язаних із залученням експерта.

З 18 січня 2018 року вона відбувала покарання, призначене їй апеляційним судом. Вона вимушена була щомісячно з являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, представляти на себе характеристики. 20 лютого 2019 року ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області задоволено подання начальника Компаніївського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про звільнення її від покарання. Її звільнено від покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 18.01.2018 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Не згодившись з вироком апеляційного суду Кіровоградської області, вони з захисником звернулися з касаційною скаргою до Верховного Суду і 06 лютого 2019 року Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду виніс постанову про скасування вироку апеляційного суду Кіровоградської області від 18 січня 2018 року і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. На цей час вона вже відбула покарання.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області від 23 травня 2019 року апеляційна скарга прокурора прокуратури Кіровоградської області Тупало Н.М. залишена без задоволення, а вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2017 року відносно неї залишено без змін.

Незважаючи на явну абсурдність повідомленої їй підозри, заступник прокурора Кіровоградської області Приходько В.В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2017 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області від 23 травня 2019 року і направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

В судовому засіданні Третьої судової палати Касаційного кримінального суду прокурор Генеральної прокуратури України касаційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області Приходька В.В. не підтримав, вважаючи її необгрунтованою та просив залишити оскаржувані судові рішення без змін. Таким чином, Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду виніс постанову від 29 січня 2020 року, якою касаційну скаргу прокурора залишив без задоволення, а вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2017 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 23 травня 2019 року залишив без змін.

Незаконним притягненням її до кримінальної відповідальності та незаконним засудженням їй спричинена тяжка моральна шкода, а саме: Компаніївка Кіровоградської області, в якій вона проживає, є невеличким селищем міського типу, де майже всі жителі її знають, оскільки вона працювала в лікарні лікарем- педіатром. Вона завжди користувалася повага жителів селища, була законослухняною громадянкою. Затриманням її прилюдно у приміщенні поштового відділення, та проведенням обшуку в її квартирі в багатоквартирному домі була принижена її честь та гідність, а також ділова репутація. Вона зазнала душевних страждань в зв`язку з незаконністю дій слідчих управління Служби безпеки України в Кіровоградській області. Слідчий за погодженням з прокуратурою області повідомив їй завідомо незаконну підозру, звинувачуючи в скоєнні особливо тяжкого злочину, за який, відповідно до санкції ст. 305 ч. 3 КК України передбачено позбавлення волі від 10 до 12 років. Крім того, слідчий сфальсифікував матеріали кримінального провадження, замінив пігулки, безпідставно знищив прислані для її мами свічки, диски та православний календар. Вона була шокована діями слідчих Служби безпеки України та прокуратури Кіровоградської області, пережила сильний психологічний стрес. Намагання слідчих умовити її визнати вину в скоєнні злочинів, які вона не скоювала, також негативно позначилися на її здоров`ї та психічному стані. Люди, які раніше зверталися до неї з проханнями допомоги в оздоровлені їх дітей, стали обходити її стороною, по селищу поповзли плітки, що вона наркоманка. Це також негативно позначилося на її здоров`ї та психічному стані. Чотири важкі роки вона добивалася справедливості, весь цей час вона знаходилася в нервовому стані, який позбавляв її можливості нормального спілкування з близькими та оточуючими її людьми. Вона відчувала приниження, будучі вимушена щомісячно брати на себе характеристики, та відмічатися в центрі пробації, і це продовжувалося на протязі року. У неї порушився сон, апетит, часто ставалися серцеві напади, майже весь час перебування під слідством та судами на протязі чотирьох років вона знаходилася в стресовому стані і жила на серцевих та заспокійливих пігулках. Спричинену їй моральну шкоду оцінює в сумі 500 000 грн. Також їй спричинена і матеріальна шкода, так як нею було сплачено 660,30 грн. судового збору після незаконного засудження, та 66,03 грн. виконавчого збору, а всього 726,33 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 69 000.00 грн., тому вона змушена звернутись до суду.

На виконання вимог п. п.2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 19.03.2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.04.2020 року справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі та надали пояснення відповідно викладених в позовній заяві.

Представник прокуратури Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але надав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечує проти заявлених позовних вимог та пояснив, що всі перелічені фактори, які повинні бути враховані для визначення розміру відшкодування, самі по собі є оціночними і суб`єктивними, оскільки неможливо в грошових одиницях оцінити глибину «фізичних чи моральних страждань», «ступінь вини особи». Наразі в Україні відсутні нормативно сформульовані критерії та загальний метод оцінки розміру компенсації моральної шкоди. Жодних доказів причинно-наслідкового зв`язку між діями органів досудового розслідування, прокуратури та зазначеними негативними наслідками позивачкою не надано, всі посилання є лише припущеннями і не можуть братися до уваги судом. Крім цього, суб`єктом відповідальності є держава, а не конкретний судово-слідчий орган, що заподіяв шкоду, відповідно прокуратура Кіровоградської області є неналежним відповідачем у справі.

Прокурор Компаніївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, але надав до суду відзив, в якому просить відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі та пояснив оскільки відсутність належних доказів причинно-наслідкового зв`язку між перебуванням під слідством та судом та вказаними позивачем моральними стражданнями, вони грунтуються лише на суб`єктивних твердженнях позивача, що є лише суб`єктивними припущеннями. Крім цього, Державна казначейська служба не є органом досудового слідства і суду з приводу дій та рішень якого звернулася позивачка та не вчиняла щодо позивача протиправних дій або бездіяльності. Щодо витрат на професійну правничу допомогу в сумі 59 000 грн. та 10 000 грн. то вони є завищеними.

Представник управління Служби безпеки України в судове засідання не з`явився, але надав до суду відзив в якому позовні вимоги не визнали та пояснив, що у вироку від 07.09.2017 року судом не вказано на незаконності дій слідчого відділу управління Служби безпеки України при прийнятті процесуальних рішень, а також не відзначено про факт їх оскарження позивачем чи бездіяльності при цьому уповноважених на їх розгляд органів. У своєму позові позивачем не доведено фактів заподіяння моральної шкоди внаслідок незаконних дій слідчого підрозділу управління Служби безпеки України, а також не надано доказів та достатніх обгрунтувань визначеного розміру моральної шкоди. У своєму позові ОСОБА_1 відповідачами зазначила Державну казначейську службу України, прокуратуру Кіровоградської області, управління служби безпеки України в Кіровоградській області, в той же час як позовні вимоги заявлено лише до Державної казначейської служби України. Будь-яких інших обставинчи обгрунтувань, які свідчать про наявність позовних вимог до управління Служби безпеки України в Кіровоградській області у заявленому позові не зазначено..

Позивачкою подано відповіді на відзиви Державної казначейської служби України, прокуратури Кіровоградської області та управління Служби безпеки України в Кіровоградській області в яких вона прохала не брати до уваги відзиви на позовну заяву, оскільки викладені в них мотиви не спростовують вимоги позовної заяви і суперечать Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, думку прокуратури, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_1 обвинувачувалася у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, тобто у вчиненні контрабанди психотропних речовин, тобто їх переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у особливо великих розмірах, а саме в тому, що вона, замовила та отримала від свого двоюрідного брата ОСОБА_3 препарати для схуднення, а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 ... Капсули для похудения», « ОСОБА_4 », «Спирулина...фермент для оздоровительного похудения», « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », «Средство растворения жиров из момордики» та «Lida Dai Dai Hua Jiao Nang», які згідно митної декларації, 24.12.2015 року з Республіки Казахстан були направлені міжнародним поштовим відправленням на адресу ОСОБА_1 .

Згідно висновків судово-хімічних експертиз надані на дослідження препарати для схуднення містили у своєму складі психотропну речовину - сибутрамін, загальною масою 38, 559 грам.

Крім того, ОСОБА_1 обвинувачувалась у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному зберіганні психотропних речовин без мети збуту, а саме в тому, що вчинене при проведенні обшуку за адресою реєстрації та проживання ОСОБА_1 було виявлено та вилучено пігулки для схуднення: «Обезжиривание дикоросами» - 30 капсул, «Super Slim» - 6 капсул, «Яблочний укус для похудения» - 30 капсул, всього 66 капсул, які згідно висновку містили психотропну речовину - сибутрамін, загальною вагою 3,3 грам.

Вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2017 року ОСОБА_1 визнано невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 309 КК України та виправдано її, у зв`язку із відсутністю в діяннях складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч.1 ст. 309 КК України, судові витрати по справі віднесено за рахунок держави. (а.с. 11-22).

Вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 18.07.2018 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені Тупало Н.М. задоволено частково. Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2017 року стосовно ОСОБА_1 в частині її виправдання за ч. 1 ст. 309 КК України та в частині вирішення судових витрат скасовано та ухвалено новий вирок, в якому ОСОБА_1 визнано винною за ч. 1 ст. 309 України та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст. 75 Кк України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та на підставі ст. 76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації та повідомляти про зміну місця проживання, роботи. Стягнуто на користь держави 660,30 грн. судових витрат, пов`язаних із залученням експерта. У решті вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2017 року залишено без змін. (а.с.23-31).

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20.02.2019 року у зв`язку із закінченням іспитового строку звільнено ОСОБА_1 від покарання призначеного вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 18.01.2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі та звільненої від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Постановою Верховного Суду колегією суддів Другої палати Касаційного кримінального суду від 06.02.2019 року касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково. У порядку ч. 2 ст. 433 КПК України вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 18.01.2018 року щодо ОСОБА_1 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. (а.с.32-36)

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23.05.2019 року апеляційну скаргу прокурора прокуратури Кіровоградської області Тупало Н.М. залишено без задоволення, а вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2017 року щодо ОСОБА_1 без змін. (а.с. 37-49).

Постановою Верховного Суду колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 29.01.2020 року касаційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області Приходько В.В. залишено без задоволення, а вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2017 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 23.05.2019 року стосовно ОСОБА_1 залишено без змін.(а.с. 50-53).

Постановою державного виконавця Компаніївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Душинським Д.І. від 22.03.2018 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 1-кп/396/88/17, виданого 18.01.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат в сумі 660,30 грн. (а.с. 56).

Як вбачається з платіжного доручення № 579 від 11.04.2018 року ОСОБА_1 сплачено судові витрати в сумі 660,30 грн. (а.с. 57).

Постановою державного виконавця Компаніївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Душинським Д.І. від 12.04.2018 року закінчено виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 1-кп/396/88/17, виданого 18.01.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат в сумі 660,30 грн., в зв`язку з сплатою ОСОБА_1 судових витрат, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. (а.с. 58).

На підставі договорів між ОСОБА_1 та адвокатом адвокатського об`єднання «Адвокатська фірма «Ромаданова і партнери» Любович Л.В. від 06.04.2016 року, 09.08.2016 року, 01.04.2017 року, 13.10.2017 року, 29.01.2018 року, 23.02.2019 року, 18.10.2019 року, 14.02.2020 року, ордера серії КР № 81506 від 16.03..2020 року, свідоцтва про право на заняття адвокатськю діяльністю № 52/162 від 30.01.2004 року позивачу надавалась правова допомога та захист під час знаходження під судом і слідством в судах різних інстанцій. (а.с. 59-68).

Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру від 11.04.2016 року, від 09.08.2016 року, 04.04.2017 року, 13.10.2017 року, 29.01.2018 року, 25.03.2019 року, 18.10.2019 року, ОСОБА_1 сплачено кошти згідно договорів про надання правової допомоги в сумі 59 000 грн. та витрати, які понесла позивачка у зв`язку з розглядом даної справи в сумі 10 000 грн. (а.с.69-70, 188).

Таким чином, судом встановлено, що в період з 02.07.2016 року, дня отримання повідомлення про підозру по 23.05.2020 року, день винесення ухвали Кропивницьким апеляційним судом Кіровоградської області про залишення виправдовувального вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області без змін, тобто протягом двох років десяти місяців позивач безпідставно притягувалася до кримінальної відповідальності - підозрювалася та обвинувачувалася у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.305 та ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та на протязі року з 18.01.2019 року по 20.02.2019 року перебувала на обліку в Компаніївському районному секторі філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області для відбуття іспитового строку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями частин 1, 2, 7 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Зокрема, вищезазначений порядок відшкодування шкоди встановлений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження за відсутності події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до пункту п`ятого статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-2203цс15, відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Крім того, в абзаці 2 п.14 постанови судам роз`яснено про те, що розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

З урахуванням викладеного розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-I від 14.11.2019 року статтею 8 установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 4 723.00 гривні.

Як зазначалося вище, судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 02.07.2016 року по 23.05.2020 року, тобто протягом 2-х років 10 місяців безпідставно притягувалася до кримінальної відповідальності - підозрювалася та обвинувачувалася у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.305 та ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, незаконно засуджувалась, незаконно повідомлялась про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконно в її помешканні проводився в ході кримінального провадження обшук.

Відповідно до ст. 23 ч. 3 абз. 2 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає до стягнення, суд враховує тривалість та тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивача, їхній час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, порушення звичного режиму життя, тривалість моральних страждань.

Так, фактично у зв`язку з перебуванням під слідством і судом позивач була вимушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, зазнав тривалих негативних емоційних хвилювань, тому, виходячи з розумності, виваженості, справедливості, надавши оцінку характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивач у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності та незаконним засудженням, суд дійшов висновку про те, що відшкодування моральної шкоди слід встановити в розмірі 160 582.00 гривня, виходячи з розрахунку: 4 723.00 грн. х 34 повних місяці перебування під слідством і судом.

При цьому, суд не враховує вісім місяців до загального строку незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, протягом яких Верховний Суд розглядав касаційну скаргу, оскільки позивач не знаходилася в статусі обвинуваченої до моменту ухвалення рішення касаційною інстанцією.

Відповідно до правил статті 532 КПК України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційноїта касаційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Судом встановлено, що вирок суду про визнання ОСОБА_1 невинуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305 та ч. 1 ст. 309 КК України набрав законної сили 23.05.2019 року.

Відповідно до правил, викладених в статті 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Отже, судовий збір за розгляд справи необхідно віднести за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За час знаходження позивача під слідством витрати на професійну правничу допомогу, згідно розрахунків сум за надану професійну правничу допомогу, складали 59 000.00 грн. та під судом 10 000.00 грн., які підлягають відшкодуванню в повному обсязі. (а.с. 187-196).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Кіровоградської області, управління Служби безпеки України в Кіровоградській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 726,33 грн та моральної шкоди в розмірі 160 582.00 (сто шістдесят тисяч п`ятсот вісімдесят дві) гривні, витрати на правову допомогу за час розгляду кримінального провадження в сумі 59 000.00 (п`ятдесят дев`ять тисяч) гривень, а також витрати на правову допомогу в судах в розмірі 10 000.00 (десять тисяч) грн.

В іншій частині про стягнення моральної шкоди в сумі 339 418,00 (триста тридцять дев`ять тисяч чотириста вісімнадцять) гривень відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі:

- Державна казначейська служба України, місце знаходження вул. Бастіонна, 6, м. Київ, ;

- Прокуратура Кіровоградської області, місце знаходження вул. Велика Пермська, 4, м. Кропивницький;

- Управління служби безпеки України в Кіровоградській області, місце знаходження вул. Дворцова, 9, м. Кропивницький Кіровоградської області.

Повний текст рішення складено 17.07.2020 року.

Суддя Мумига І.М.