Справа № 214/5409/20
2-о/214/119/20
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

07 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та її представника адвоката Савченко Олени Миколаївни, заінтересована особа Управління застосування пенсійного законодавства Головного Управління пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області (м. Кривий Ріг, вул. Покровська, 17а), про встановлення факту постійного сумісного проживання та факту перебування фізичної особи на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2020 року заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Савченко О.М. звернулися до суду із заявою, в якій просять суд: встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити факт її перебування на утриманні годувальника її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше 5 років по день його смерті.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали заяви передано в провадження судді Євтушенку О.І.

Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177, 318 ЦПК України, а саме:

-заявник одночасно ставить дві вимоги: 1) про встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка, та 2) про встановлення факту сумісного проживання її з чоловіком ОСОБА_2 , однак зі змісту заяви та долучених до неї документів не можливо визначити мету встановлення факту її перебування на утриманні чоловіка, оскільки такий факт юридичного значення для вирішення питання призначення пенсійних виплат (з урахуванням відповіді управління пенсійного фонду) не має. У зв`язку з цим заявникові слід відкоригувати пред`явлені нею вимоги в розрізі мети, яку вона переслідує, звертаючись до суду;

- в обґрунтування пред`явлених вимог заявник вказує, що отримує пенсію, однак за життя ОСОБА_2 перебувала на його утриманні, в той час як в порушення ст.177 ЦПК України не долучає до заяви доказів, з яких можливо було б встановити розмір пенсії як заявника, так і її чоловіка, а у випадку неможливості надання таких доказів самостійно не ставить перед судом питання про їх витребування в порядку, встановленому ст.84 ЦПК України

-із змісту заяви не можливо встановити, чи мають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільних дітей, участь яких у справі з огляду на мету встановлення факту, що має юридичне значення, в якості заінтересованих осіб є обов`язковою. У зв`язку з цим заявникові слід уточнити коло заінтересованих осіб.

При цьому, суд звертає увагу заявника та її представника, що заінтересовані особи є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту, що має юридичне значення, слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факт, що підлягає встановленню, може вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту. Залежно від мети встановлення факту заінтересованими особами можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування у справах про встановлення факту, наявність якого необхідна для вирішення питання страхових виплат тощо (п.п.5, 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року).

Окремо суд звертає увагу заявника, що якості заінтересованої особи заявниця та її представник вказують Управління застосування пенсійного законодавства Головного Управління пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, . Однак, як підтверджується відомостями з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch, зазначеної юридичної особи не існує. Вказаний належить ГОЛОВНОМУ УПРАВЛІННЮ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ.

Крім того, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» справляється судовий збір в розмірі, встановленому цим законом, який включається до складу судових витрат.

Статтею 177 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору у разі пред`явлення заяви у справах окремого провадження встановлена для фізичних осіб в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на момент звернення ОСОБА_1 до суду становить 420 грн. 40 коп.

Дослідженням долученої до заяви квитанції №5662584 від 31 липня 2020 року АТ «СБЕРБАНК» встановлено, що за подання до суду заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп., який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України. При цьому, заявник одночасно заявляє вимоги про встановлення двох фактів, що мають юридичне значення: І факт сумісного проживання, ІІ факт перебування на утриманні, однак судовий збір сплачує лише за одну вимогу. Отже, заявникові слід доплатити судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. за ІІ вимогу, та надати суду оригінал квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору.

Поміж іншим, дослідженням матеріалів справи встановлено, що в якості представника заявника діє адвокат Савченко О.М., однак в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували її повноваження на участь в рамках даної справи від імені та в інтересах заявника.

Так, відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

З наведених норм вбачається, що надане процесуальним законом право особі брати участь у справі через представника, передбачає вчинення представником від імені та в інтересах особи певних юридичних дій, що позбавляє сторону або третю особу необхідності їх вчиняти самостійно.

Згідно з ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Разом з тим, відповідно до абз.3 ч.2 ст.62 ЦПК України, довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

Дослідженням наявних в матеріалах справи документів встановлено, що представником заявниці є адвокат Савченко О.М., в підтвердження чому нею надані копія доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги №278 від 20 липня 2020 року, копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4098 від 08 січня 2019 року. Однак, в порушення ч.4 ст.62 ЦПК України, суду не надано довіреність або ордер, відсутність яких визначають неповноважність адвоката як представника Подоляко Л.С. в рамках даної справи.

Оскільки заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати заявникові строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177, 318 ЦПК України, доплатить судовий збір, заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду, в іншому випадку заява буде вважатись неподаною та повертається заявникові.

Керуючись ст.ст.4, 19, 175, 177, 185, 187, 258, 260, 318 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та її представника адвоката Савченко Олени Миколаївни, заінтересована особа Управління застосування пенсійного законодавства Головного Управління пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного сумісного проживання та факту перебування фізичної особи на утриманні залишити без руху.

Надати заявникові 10-денний строк для усунення недоліків та приведення заяви у відповідність до вимог ст.ст.175, 177, 318 ЦПК України, перебіг якого обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

Копію ухвали направити заявникові та її представнику за адресами, вказаними в заяві для виконання. У разі невиконання ухвали суду заява буде вважатися неподаною та буде повернена заявникові разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.І. Євтушенко