Проваження № 22-ц/824/5503/2020 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 липня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», ОСОБА_1 , третя особа: Відкрите акціонерне товариство «Буський пивоварний завод», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куксова Марія Сергіївна про визнання недійсними договорів про зміни і доповнення, збільшення позовної давності та про відступлення прав вимоги,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Святошинського районного суду м.Києва перебуває вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Інтеграл-банк», ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», ОСОБА_1 , третя особа: ВАТ «Буський пивоварний завод», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська І.А., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куксова М.С. про визнання недійсними договорів щодо змін і доповнень до кредитного договору та договорів про відступлення прав вимоги. Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що банк не виконав свого зобов`язання по відкриттю йому позичкового рахунку і взагалі не надав кредит у розмірі 900000 доларів США, а відтак не небув статусу кредитора і як наслідок не набув право вимоги за кредитним договором, а він не набув статусу боржника. Також, посилається на те, що він не підписував договір від 29 серпня 2008 року про зміни і доповнення № 1, договір від 27 серпня 2010 року про зміни і доповнення № 2, а також договір про збільшення позовної давності від 07 червня 2013 року до кредитного договору № 334 від 03 вересня 2007 року, укладеного з АКБ «Інтеграл-банк».

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 29 січня 2020 року задоволено клопотання представника позивача і призначено по справі судову почеркознавчу експертизу та визначено питання, на які експерти мають дати відповідь, проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру

- 2 -

МВС України (м.Київ, вул.Володимирська 15). На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Не погоджуючись із ухвалою, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Скарга мотивована відсутністю передбачених процесуальним законом підстав для призначення експертизи та наявністю в матеріалах справи достатніх доказів, які у їх сукупності дають змогу з`ясувати обставини, що мають значення для справи, і які на думку скаржника можуть бути встановлені за допомогою письмових доказів. Окрім того, позивачем 18 грудня 2019 року подано заяву про зміну предмету позову при тому, що підстави позову теж змінювалися, що є порушенням положень ч.3 ст.49 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законну і обгрунтовану ухвалу і правомірно задоволив його клопотання та призначив судову почеркознавчу експертизу, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

Решта учасників справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Лесько Н.Р. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримала, просила задоволити та скасувати ухвалу Святошинського районного суду м.Києва як незаконну.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Олекса Л.А. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність і обгрунтованість судової ухвали та відсутність підстав для її скасування.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з`явилися, причин неявки не повідомили, заяв про вдікладення не подали, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що в провадженні Святошинського районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Інтеграл-банк», ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», ОСОБА_1 , третя особа: ВАТ «Буський пивоварний завод», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська І.А., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куксова М.С. про визнання недійсними договорів про щодо змін і доповнень до кредитного договору та договорів про відступлення прав вимоги.

Предметом спору є визнання недійсними наступних договорів: від 29 серпня 2008 року про зміни і доповнення № 1, від 27 серпня 2010 року про зміни і доповнення № 2, від 07 червня 2013 року про збільшення позовної давності до кредитного договору № 334 від 03 вересня 2007 року, укладеного позивачем з АКБ «Інтеграл-банк».

Також, позивач просить визнати недійсними договори про відступлення прав вимоги за кредитним договором та за договром іпотеки, укладені 07 червня 2013 року між АКБ «Інтеграл-банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», та послідуючі договори про відступлення прав вимоги зацим же кредитним договором та договором іпотеки, укладені 19

- 3 -

квітня 2018 року і 20 квітня 2018 року, міжТОВ «Фінансова компанія «Інвент» і ОСОБА_1 .

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що банк не виконав свого зобов`язання по відкриттю йому позичкового рахунку і взагалі не надав кредит у розмірі 900000 доларів США, а відтак не небув статусу кредитора і як наслідок не набув право вимоги за кредитним договором, а він не набув статусу боржника. Відповідно вважає, що банк не мав права відступати іншій особі право вимоги за кредитним договором та похідним від нього договором іпотеки. Також, посилається на те, що він не підписував договір від 29 серпня 2008 року про зміни і доповнення № 1, договір від 27 серпня 2010 року про зміни і доповнення № 2, а також договір про збільшення позовної давності від 07 червня 2013 року до кредитного договору № 334 від 03 вересня 2007 року, укладеного з АКБ «Інтеграл-банк».

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 29 січня 2020 року задоволено клопотання представника позивача і призначено по справі судову почеркознавчу експертизу та визначено питання, на які експерти мають дати відповідь, зокрема чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 на наступних документах: оригіналі заяви на видачу готівки № 3001 від 03 вересня 2007 року у графі «Підпис отримувача»; оригіналі заяви позичальника про надання кредитних коштів з каси банку від 03 вересня 2007 року, на оригіналі договору від 29 серпня 2008 року про зміни та доповнення № 1 до кредитного договору; на оригіналі договору від 27 серпня 2010 року про зміни та доповнення № 2 до кредитного договору; на оригіналі договору про збільшення позовної давності від 07 червня 2013 року; в заяві від 17 березня 2008 року про зменшення кредитної ставки за кредитним договором ?

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м.Київ, вул.Володимирська 15). На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Призначаючи по справі судову почеркознавчу експертизу, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки наявністю передбачених ст.103 ЦПК України підстав для призначення експертизи.

При цьому суд виходив з того, що вирішення позовних вимог про визнання недійсними договорів про зміни та доповнення, збільшення позовної давності та про відступлення прав вимоги з урахуванням доводів позивача, який заперечує як підписання ним заяв про отримання коштів, так і підписання змін і доповнень до кредитного договору, потребує спеціальних знань.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч.4 ст.103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

При призначенні судової почеркознавчої експертизи та визначенні кола питань, на які експерти мають дати відповідь, судом обгрунтовано врахував як зміст позовних вимог ОСОБА_2 , так і доводи позивача, який заперечує як підписання ним заяв про отримання готівки, так і підписання змін і доповнень до кредитного договору.

Також, судом вірно враховано необхідність спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, та відутність відповідних висновків експертів із цих самих питань.

Доводи апеляційної скарги про відсутність передбачених процесуальним законом

- 4 -

підстав для призначення експертизи та наявністю в матеріалах справи достатніх доказів, які у сукупності дають змогу з`ясувати обставини, що мають значення для справи, і які на думку скаржника можуть бути встановлені за допомогою письмових доказів колегія суддів відхиляє як необгрунтовані.

По-перше, як вище вказувалося питання виконання підписів у оскаржуваних договорах та заявах безпосередньо стосується предмету спору і потребує спеціальних знань, оскільки ні суд, ні сторони не компетентні відповісти на питання чи виконано підписи у вказаних документах ОСОБА_2 чи іншою особою, як такі, що не володіють відповідними (спеціальними) знаннями.

По-друге, експертні висновки з цих питань в матеріалах справи відсутні, оскільки у позивача відсутні оригінали вказаних документів, в тому числі вони не надані і самим відповідачем ОСОБА_1

По-третє, посилання скаржника на наявність у справі достатніх доказів, в тому числі письмових, які у сукупності дають змогу з`ясувати обставини, що мають значення для справи, необгрунтовані та суперечать завданню цивільного судочинсва, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Фактично відповідач пропонує суду визначитися із достатністю та належністю наявних у справі доказів до видалення суду до нарадчої кімнати, що буде порушувати завдання та принципи цивільного судочинства щодо об`єктивності і повноти судового розгляду.

По-четверте, будь-які письмові докази не можуть підмінити собою висновок експерта, оскільки є приниципово різними доказами за своїм змістом (ст.ст.95, 102 ЦПК України).

Посилання у скарзі на те, що позивачем 18 грудня 2019 року подано заяву про зміну предмету позову при тому, що підстави позову теж змінювалися, що є порушенням положень ч.3 ст.49 ЦПК України необгрунтовані.

Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається (п.7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15)

Аналіз змісту ст.49 ЦПК України дає підстави для висновку, що доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Зміна предмету цивільного позову можлива у такі способи:

- 5 -

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Із поданої позивачем до суду 18 грудня 2019 року заяви про зміну предмету позову (т.2 а.с.240-244) вбачається, що позивач змінив предмет позову шляхом доповнення позовних вимог.

При цьому підстави позову, тобто обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги щодо захисту прав, залишилися первісними, а саме - посилання на неотримання ним кредиту і те, що він не підписував угоди про зміни та доповнення до кредитного договору, що на його думку є підставою для визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги.

Слід зауважити, що не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (п.7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 29 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: