Номер провадження: 22-ц/813/6591/20
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суд у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

у порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розглянула апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Кредобанк» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2020 року про повернення заяви щодо забезпечення позову (одноособово суддя Михайлюк О.А.) у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

18.03.2020 року акціонерне товариство «Кредобанк» (далі-Банк) звернулось із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ј частини квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом Банка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2020 року заява про забезпечення позову повернута Банку.

Банк не погодився із ухвалою суду від 19.03.2020 року і в особі представника подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення заяви щодо забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга представника Банка зазначає:

У заяві про забезпечення позову чітко вказана ціна позову - 981 545, 95 гривень. На підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості надано копію розрахунку заборгованості, розрахунок пені та виписка про рух коштів станом на 25.09.2019 року. Отже, спираючись на вказані обставини, повернення заяви про забезпечення позову є незаконним. Обґрунтувань судом ніяких не наведено, не зважаючи на те, що заява Банка про забезпечення позову відповідає ст.151 ЦПК України.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № 6271/2017 від 20.01.2017 року, станом на 25.09.2019 року заборгованість ОСОБА_1 перед Банком становить 981 545, 95 гривень, яка складається з: суми заборгованості за тілом - 645 495, 78 грн.; суми заборгованості за відсотками - 231 384, 77 грн.; не погашених судових витрат - 2 000 грн.; заборгованості по пені - 102 665, 40 грн.

Враховуючи зазначене, можна зробити висновок, що відповідач і в майбутньому може ухилятись від своїх зобов`язань по сплаті коштів за кредитним договором № 6271/2017 від 20.01.2017 року. 23.01.2017 р. між Банком та ОСОБА_1 укладений договір застави транспортного засобу, предметом застави є рухоме майно - автотранспорт марки HUNDAL модель TUCSON, дата випуску НОМЕР_1 , колір - білий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , № кузов (шасі) - НОМЕР_3 , який належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 20.01.2017 року.

07.09.2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С., вчинено виконавчий напис № 1757 про звернення стягнення на транспортний засіб HUNDAI TUCSON, № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , а 10.09.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60025299 на підставі вчиненого виконавчого напису №1757 від 07.08.2018 р., крім того, 10.09.2019 р. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме заставного транспортного засобу. Відповідно до відомостей із Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 24.02.2020 р., стан виконавчого провадження на стадії примусового виконання.

Застосування забезпечення позову шляхом накладення арешту на додаткове майно є заходом, що гарантуватиме виконання рішення суду в майбутньому.

Банк вважає за потрібне накласти арешт на 1/4 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; загальною площею: 65,4 м2, яка належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності.

Суд має врахувати, що вказане нерухоме майно, реальна ринкова вартість якого співмірна із сумою заборгованості, що підтверджується роздруківками оголошень з офіційного веб-сайту https ://dom. г іа. сот/. Ринкова вартість квартири (загальною площею: 65,4 м2 в м. Одеса) становить від 735 000 грн. до 980 000 грн., при цьому, потрібно зважати на наявний зовнішній та внутрішній стан квартири і територіальне розташування.

ОСОБА_1 належить 1/4 частини квартири, в середньому вартість квартири становить 800 000 грн., тому з цієї суми 1/4 частини = 200 000 грн. Суми з реалізації нерухомого майна не вистачить для погашення всієї суми заборгованості, однак буде достатньою, щоб погасити частину заборгованості за кредитним договором.

Банк вважає, що на даний час є всі підстави припускати, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у подальшому, а отже застосування вказаного у заяві заходу відповідатиме його призначенню та меті застосування.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, повертаючи Банку заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину нерухомого майна виходив з того, в заяві про вжиття заходів забезпечення позову не зазначена ціна позову, про забезпечення якого просить заявник, крім того, виходячи зі змісту заяви про забезпечення позову, заявник наполягає на зустрічному забезпеченні в розмірі 981 575,95 гривень, однак вимоги про зустрічне забезпечення позову шляхом внесення на депозитний рахунок суду вказаних грошових коштів у заяві відсутні (а.с.30).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна, зокрема містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення (ст. 151 ч.1 п.п.3-6 ЦПК України).

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч. 10 ст. 153 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається наступне.

18.03.2020 року Банк звернувся із заявою про забезпечення позову, заява зазначає суму заборгованості у розмірі 981 545,95 гривень, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 , а також ціну позову (а.с. 1-3, 2 зворот).

Позовна заява представника Банка також містить посилання, відповідно до ч.4 ст. 154 ЦПК України, про можливість застосування зустрічного забезпечення (а.с.2 зворот).

Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Обов`язкові підстави застосування судом зустрічного забезпечення визначені ч.3 ст. 154 ЦПК України.

Заява Банка про забезпечення позову зазначає лише про можливість застосування судом зустрічного забезпечення і не зазначає пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Разом з тим, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання (ч.6 ст. 154 ЦПК України).

Та обставина, що Банк у заяві про забезпечення позову ціну позов зазначив не на першій сторінці заяви, а по тексту заяви (а.с.2 зворот), слід визнати надмірним формалізмом, який, у будь-якому разі, не може бути підставою для повернення заяви.

Рівень доступу до суду, передбачений національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві.

Суворе тлумачення національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

При цьому, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним. Надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявника права доступу до суду і заважає розгляду його позовних вимог.

За таких обставин, ухвала суду не може залишатись без змін і підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга в частині прийняття судом апеляційної інстанції постанови про задоволення заяви щодо забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки суд першої інстанції вказану заяву не вирішував по суті.

Підставами для скасування ухвали суду , що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали ( п.п. 3,4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про повернення заяви щодо забезпечення позову, суд порушив і не правильно застосував норми процесуального права ст. ст. 151, 154 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду скасуванню з направленням прави до суду першої інстанції для вирішення заяви про забезпечення позову.

СУДОВІ ВИТРАТИ

З огляду на те, що предметом розгляду є ухвала суду першої інстанції про повернення заяви щодо забезпечення позову, яка підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції, судові витрати підлягають розподілу за результатами розгляду справи по суті.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п. п. 3, 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення заяви про забезпечення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки касаційного оскарження, визначені ст. 390 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 07.07.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков