Справа № 204/544/19
Провадження № 2/204/58/20 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивача за

первісним позовом і відповідача за

зустрічним ОСОБА_1

за участю представника відповідача за

первісним позовом і позивача за зустрічним ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності і за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року позивач за первісним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив: поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності; визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на житлову квартиру, загальною площею 100,0 кв. м., житловою площею 58,1 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити за ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0296 га, кадастровий №:09:083:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та садовий будинок літ. А-2, загальною площею 99,2 кв.м., житловою площею 64,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами № 1-3, І, ІІ, що розташований за адресою : АДРЕСА_3 ; припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на житлову квартиру, загальною площею 100,0 кв. м., житловою площею 58,1 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_4 компенсувати на користь ОСОБА_3 51800,00 грн., а також вирішити питання стосовно розподілу судових витрат. Пізніше ОСОБА_3 було уточнено позовні вимоги, а саме: поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності; визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0296 га, кадастровий №:09:083:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0296 га, кадастровий №:09:083:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на садовий будинок літ. А-2, загальною площею 99,2 кв.м., житловою площею 64,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами №1-3, І, ІІ, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на садовий будинок літ. А-2, загальною площею 99,2 кв.м., житловою площею 64,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами №1-3, І, ІІ , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на спільно придбаний 18.01.2008 - за договором купівлі - продажу, реєстровий номер АДРЕСА_4 ; припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на спільно придбаний 18.01.2008 - за договором купівлі - продажу, реєстровий номер АДРЕСА_4 ; припинити за ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на житлову квартиру, загальною площею 100,0 кв.м., житловою площею 58,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_4 компенсувати на користь ОСОБА_3 18 200,00 грн, як різниця у вартості об`єктів нерухомості; зобов`язати ОСОБА_4 сплатити компенсацію Ѕ вартості частини транспортного засобу марки «DAEWOO MATIZ», 2005 року випуску, об`єм двигуна - 796 см.куб. в сумі 27 695,00 грн на користь ОСОБА_3 ; припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на автомобіль придбаний за кредитним договором №0809-09008 від 29.09.08 марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектація S12, д.н. НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на автомобіль придбаний за кредитним договором №0809-09008 від 29.09.08 марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектація S12, д.н. НОМЕР_1 ; вирішити питання розподілу судових витрат, а саме: 5 763,00 грн, що є сумою судового збору, яка підлягає сплаті до бюджету при подачі даної позовної заяви, послуги експертної установи з оцінки вартості майна, що становить 3 000,00 грн та 10 000, 00 грн. послуги на професійну правничу допомогу, разом 18 763,00 грн.

В березні 2019 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просила поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності; визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 100,0 кв.м., житловою площею 58,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити за ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на квартиру, загальною площею 100,0 кв.м., житловою площею 58,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0296 га (296 кв.м.) кадастровий № :09:083:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на автомобіль марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектації SI2, державний номер НОМЕР_1 , білого кольору; визнати за ОСОБА_4 право спільної часткової власності на 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектації S12 , кольору W32, державний номер НОМЕР_3 ; виділити ОСОБА_4 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектації SI2, білого кольору, державний номер НОМЕР_3 , шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсації вартості 1/2 частини зазначеного автомобіля, відповідно до експертної оцінки; зобов`язати ОСОБА_3 сплатити компенсацію вартості частки обладнання для технічного забезпечення концертно-масових заходів в розмірі 1 052 478 грн. 20 коп., що є еквівалентом 40000,00 доларів США на дату подання позовної заяви. Пізніше нею було уточнено позовні вимоги, а саме: поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності; визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 100,0 кв.м., житловою площею 58,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити за ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на квартиру, загальною площею 100,0 кв.м., житловою площею 58,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0296 га (296 кв.м.) кадастровий № :09:083:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на автомобіль марки Mitsubishi Grandis 2.4. SportAT 7 seater, комплектації812, державний номер НОМЕР_3 , білого кольору; визнати за ОСОБА_4 право спільної часткової власності на 1/2 частини автомобіля марки Mitsubishi Grandis 2.4. SportAT 7 seater, комплектації S12, кольору W32. державний номер НОМЕР_3 ; виділити ОСОБА_4 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AТ 7 seater, комплектації S12 , білого кольору, державний номер НОМЕР_3 , шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсації вартості 1/2 частини зазначеного автомобіля, в розмірі 107010,00 грн.; зобов`язати ОСОБА_3 сплатити компенсацію вартості частки обладнання для технічного забезпечення концертно-масових заходів в розмірі 1 052 478 грн. 20 коп., що є еквівалентом 40000,00 доларів США на дату подання позовної заяви; зобов`язати ОСОБА_3 сплатити компенсацію вартості Ѕ частини земельної ділянки розміром 0,0296 га (296 кв.м.), розташована на території АДРЕСА_2 , в розмірі 35 000,00 грн.; зобов`язати ОСОБА_3 сплатити компенсацію вартості Ѕ частини вартості садового будинку, розташованого на земельній ділянці АДРЕСА_2 , загальною площею 23,2 кв.м., розташований на земельній ділянці 296,0 кв.м. в розмірі 5945,50 грн., але останньому уточненні вона просила сплатити компенсацію за вищевказаний судовий будинок у розмірі 46170,00 грн.

Ухвалою суду первісний позов ОСОБА_3 і зустрічний позов ОСОБА_4 були об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним ОСОБА_1 підтримала первісний позов та просила його задовольнити.

Представник відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним ОСОБА_2 в судовому засіданні просила задовольнити зустрічну позовну заяву.

Вислухавши сторони та свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 за первісним позовом підлягають частковому задоволенню та позовні вимоги ОСОБА_4 за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (до шлюбу ОСОБА_4 ) уклали шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було складено відповідний актовий запис № 2116 від 03.11.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_4 , виданим 03.11.1984 року (а.с.6).

Рішенням же Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року у цивільній справі № 204/6907/17, яке скасоване не було та набрало законної сили 17 січня 2018 року, шлюб між ними був розірваний. З вищевказаним рішенням суду можна ознайомитись у відкритому доступі на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за наступними посиланнями: http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/71337101.

При цьому, судом було встановлено, що за час шлюбу подружжям було придбане рухоме майно, а саме:

-земельну ділянку загальною площею 0,0296 га, кадастровий №:09:083:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вартість якої складає 70000 грн. 00 коп. (Т-1, а.с. 30-37);

-садовий будинок літ. А-2, загальною площею 99,2 кв. м., житловою площею 64,6 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами №1-3, І, ІІ, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , вартість якого складає 892800 грн. 00 коп. (Т-1, а.с. 38-53);

-садовий будинок, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 , вартість якого складає 33464 грн. 00 коп. (Т-2, а.с. 77-99);

-житлову квартиру, загальною площею 100,0 кв. м., житловою площею 58,1 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якої складає 911000 грн. 00 коп. (Т-1, а.с. 22- 29);

-автомобіль марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектація S12, д.н. НОМЕР_1 , вартість якого складає 214020 грн. 00 коп. (Т-1, а.с. 205-208);

-транспортний засіб марки «DAEWOO MATIZ», 2005 року випуску, об`єм двигуна - 796 см. куб., вартість якого складає 55390 грн. 00 коп. (Т-1, а.с. 236-239).

Стосовно вартості садового будинку, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2, необхідно вказати, що звіт стосовно вартості було надано кожною стороною, але вартість за даними звітами виявилася різною. Судом роз`яснювалось сторонам право на призначення судової експертизи. Під час судового засідання представник відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним ОСОБА_2 погодилася з вартістю даного будинку за оцінкою, яку було проведено на замовлення ОСОБА_3 .

Вартість інших об`єктів визнавалася і не заперечувалася сторонами у справі, а тому вони не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 82 ЦПК України, згідно якої обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Аналогічні положення має ч. 3 ст. 368 ЦК України, згідно якої - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що вище перелічене майно дійсно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , оскільки було придбане ними під час шлюбу.

Встановлюючи право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частина 1 ст. 69 СК України визначає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Як роз`яснив абзац 1 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК)

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При цьому, майно подружжя, яке необхідно поділити, відноситься до неподільних об`єктів власності, а відтак при поділі таких об`єктів право власності на нього визнається за одним з подружжя, а іншому сплачується грошова компенсація замість його частки у праві спільної сумісної власності на таке майно.

Зокрема відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сторони же в судовому засіданні виклали свою пропозицію щодо розподілу між ними, належних їм на праві спільної сумісної власності, стосовно якої у суду відсутні підстави для незгоди.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з уточненої позовної заяви позивача за первісним позовом, серед іншого, він просить: визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0296 га, кадастровий №:09:083:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0296 га, кадастровий №:09:083:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; припинити за ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на житлову квартиру, загальною площею 100,0 кв.м., житловою площею 58,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на садовий будинок літ. А-2, загальною площею 99,2 кв.м., жи площею 64,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами №1-3, І, ІІ, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на садовий будинок літ. А-2, загальною площею 99,2 кв.м., житловою площею 64,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами №1-3, І, ІІ , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на спільно придбаний 18.01.2008 - за договором купівлі - продажу, реєстровий номер АДРЕСА_4 ; припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на спільно придбаний 18.01.2008 - за договором купівлі - продажу, реєстровий номер АДРЕСА_4 .

В той же час, позивачка за зустрічним позовом в своїй позовній заяві, серед іншого, просить: визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 100,0 кв.м., житловою площею 58,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити за ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на квартиру, загальною площею 100,0 кв.м., житловою площею 58,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0296 га (296 кв.м.) кадастровий № :09:083:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . А також вказує, що відповідачеві за зустрічним позовом ОСОБА_3 залишити наступне майно: садовий будинок, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2; садовий будинок літ. А-2 , загальною площею 99,2 кв. м., житловою площею 64,6 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами №1-3, І, ІІ, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що відповідачка за первісним позовом і позивачка за зустрічним позовом частково визнає позовні вимоги позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним в частині розподілу спільного сумісного майна подружжя, визнання відповідачкою за зустрічним позовом і позивачки за первісним позовом, позову в цій частині не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову наявні законні підстави. Тому, суд вважає частково заявлені позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним позовом, позовні вимоги в частині саме розподілу майна обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає можливим поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності наступним чином:

Визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0296 га, кадастровий №:09:083:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0296 га, кадастровий №:09:083:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на садовий будинок літ. А-2, загальною площею 99,2 кв. м., житловою площею 64,6 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами №1-3, І, ІІ, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на садовий будинок літ. А-2, загальною площею 99,2 кв. м., житловою площею 64,6 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами №1-3, І, ІІ , що розташований за адресою : АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на садовий будинок, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 .

Припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на садовий будинок, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 .

Припинити за ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на житлову квартиру, загальною площею 100,0 кв. м., житловою площею 58,1 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 100,0 кв. м., житловою площею 58,1 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

В зустрічній позовній заяві позивачка та відповідачка за первісним позовом також просила сплатити компенсацію вартості Ѕ частини земельної ділянки розміром 0,0296 га (296 кв. м.), яка розташована на території АДРЕСА_2 , в розмірі 35 000,00 грн. та сплатити компенсацію вартості Ѕ частини вартості садового будинку, розташованого на земельній ділянці АДРЕСА_2 , загальною площею 23,2 кв. м., розташований на земельній ділянці 296,0 кв. м. в розмірі 46170,00 грн.

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, вартість земельної ділянки розміром 0,0296 га (296 кв. м.), яка розташована на території Самарського району, м. Дніпра, садівниче товариство «Мічурінець-1», ділянка №099 складає 70000 грн. 00 коп., а отже Ѕ її вартості складає 35000 грн. 00 коп., а оскільки позивачка за зустрічним позовом і відповідачка за первісним позовом вказала, що не заперечує проти визнання приватної власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_3 , на її користь необхідно стягнути Ѕ вартості цієї земельної ділянки, а саме 35000 грн. 00 коп.

Раніше судом встановлено, що вартість садового будинку, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 , під час судового засідання представник відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним ОСОБА_2 погодилася з вартістю даного будинку за оцінкою, яку було проведено на замовлення ОСОБА_3 , а отже його вартість складає 33464 грн. 00 коп., а отже Ѕ вартості даного будинку складає 16732 грн. 00 коп., а оскільки позивачка за зустрічним позовом і відповідачка за первісним позовом вказала, що не заперечує проти визнання приватної власності на даний садовий будинок за ОСОБА_3 , на її користь необхідно стягнути Ѕ вартості цього будинку, а саме 16732 грн. 00 коп.

Крім цього, судом встановлено, що транспортний засіб марки «DAEWOO MATIZ», з номерним знаком НОМЕР_5 , 2005 року випуску, об`єм двигуна - 796 см. куб., номер кузова НОМЕР_6 з номерним знаком НОМЕР_7 на підставі договору укладеному у суб`єкта господарювання № 4589/18/002684 від 16.02.2018 перереєстровано на нового власника - громадянку ОСОБА_6 (а.с. 216). Таким чином, ОСОБА_4 без згоди ОСОБА_3 здійснила відчуження автомобіля, який перебуває у спільній сумісній власності подружжя. Продаж даного автомобіля в судовому засіданні підтвердила сама ОСОБА_4 та вказала, що ОСОБА_3 знав про продаж автомобіля.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Згідно з ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя 1/2 частину вартості спільного майна, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби.

Вказане узгоджується із п. 30 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», де вказано, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Як вбачається з тверджень позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним, перереєстрація спірного автомобіля відбулась без його згоди і взагалі без його відома. З пояснень сторін в судовому засіданні та письмових доказів встановлено, що при продажі спірного автомобіля була відсутня письмова згода ОСОБА_3 на відчуження спільного майна.

Відповідачка за первісним і позивачка за зустрічним нічим не спростувала ці твердження позивачки, і не довела суду, що відчуження відбулось зі згоди ОСОБА_3 .

Таким чином, суд проходить до висновку, що з ОСОБА_4 необхідно стягнути компенсацію Ѕ вартості частини транспортного засобу марки «DAEWOO MATIZ», 2005 року випуску, об`єм двигуна - 796 см. куб. в сумі 27 695,00 грн на користь ОСОБА_3 , оскільки вартість даного вказаного засобу складає 55390 грн. 00 коп.

Стосовно поділу автомобіля марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектація S12, д.н. НОМЕР_1 , вартість якого складає 214020 грн. 00 коп. суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником вищевказаного автомобіля (Т-1, а.с. 106).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_3 Ѕ компенсації вартості автомобіля Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектація S12, д.н. НОМЕР_1 , вартість якого складає 214020 грн. 00 коп., а отже Ѕ вартості складає 107010 грн. 00 коп.

Тому суд проходить до висновку, що за ОСОБА_4 необхідно припинити право спільної сумісної власності на автомобіль марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектація S12, д.н. НОМЕР_1 , визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на автомобіль марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектація S12, д.н. НОМЕР_1 та виділити ОСОБА_4 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектації S12 , державний номер НОМЕР_3 , шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсації вартості 1/2 частини зазначеного автомобіля, в розмірі 107010,00 грн.

В той же час, суд вважає необґрунтованими і безпідставними позовні вимоги позивачки за зустрічним позовом в частині стягнення з ОСОБА_3 компенсації вартості частки обладнання для технічного забезпечення концертно-масових заходів в розмірі 1 052 478 грн. 20 коп., що є еквівалентом 40000,00 доларів США на дату подання позовної заяви. Так, в судовому засіданні було вислухано свідка ОСОБА_7 , яка вказала, що її батьки ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) мають власний бізнес, а саме приватне підприємство (студія звукозапису) «Рекор». Також вказала, що дійсно між її батьками мала місце домовленість, що ОСОБА_3 повинен сплатити ОСОБА_4 частину від бізнесу, а саме 40000 тисяч доларів. Втім, він обіцянки не дотримався. Суд критично ставиться до пояснень свідка, тому що на теперішній час донька підтримує тісні стосунки з ОСОБА_4 .

Також в судовому засіданні було вислухано ОСОБА_4 , яка вказала, що у неї з ОСОБА_3 була домовленість стосовно обладнання на їх підприємстві «Рекор», яка полягала у тому, що він має сплатити на користь ОСОБА_4 1/3 частки вартості обладнання, що становить 40000 тисяч доларів. Дану суму він визначив самостійно, а ОСОБА_4 не заперечувала. Втім, виплатити одразу таку суму ОСОБА_3 не мав змоги, тому вони домовилися, що він буде сплачувати на користь ОСОБА_4 1% від використання обладнання від її частки, що підтверджується наданими ОСОБА_3 квитанціями. Призначення платежу на квитанціях не вказано, тому суд не може зробити висновки про те, чи мали місце ті оплати в рахунок компенсації за розподіл майна, чи повертав таким чином позивач борг, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суду не було представлено належних і допустимих, в порядку § 1 Глави 5 Розділу 1 чинного ЦПК України, доказів на підтвердження вартості обладнання для технічного забезпечення концертно-масових заходів, яка (вартість) зазначена в позовній заяві.

Згідно же з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях..

За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити позивачці за зустрічним позовом в задоволенні її позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 компенсації вартості частки обладнання для технічного забезпечення концертно-масових заходів в розмірі 1 052 478 грн. 20 коп., що є еквівалентом 40000,00 доларів США на дату подання позовної заяви.

Крім цього, відповідно до положень ч. 1 ст. 70 СК України, з ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_3 18 200,00 грн, як різницю у вартості поділеного спільного майна подружжя.

Стосовно вимог сторін щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу;

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, надання консультацій тощо).

Склад і розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Суд доходить висновку, що сплачена позивачами за зустрічним і первісним позовами сума на професійну правничу допомогу не містить жодного доказу в матеріалах справи.

Крім цього, позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним позовом було проведено експертизи з оцінки вартості майна у розмірі 3000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією (Т-1, а.с. 54).

Втім, відповідачкою за первісним і позивачкою за зустрічним позовом також було проведено експертизу, вартість якої складає 450 грн. 00 коп. та сплачено відповідно до договору № 3304 від 26.04.2019 року та акту прийому-передачі до договору № 3304 від 02.05.2019 року (Т-1, а.с. 209-210).

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на проведення експертиз з оцінки вартості майна у розмірі 3000 грн. 00 коп., а також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на проведення експертизи у розмірі 450 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 60, 61, 62, 65, 69, 70, 71 СК України, ст. 368 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 206, 229, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Первісну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності - задовольнити частково.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності - задовольнити частково

Визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0296 га, кадастровий №:09:083:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0296 га, кадастровий №:09:083:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_3 сплатити компенсацію вартості Ѕ частини земельної ділянки розміром 0,0296 га (296 кв. м.), яка розташована на території АДРЕСА_2 , в розмірі 35 000,00 грн.

Визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на садовий будинок літ. А-2, загальною площею 99,2 кв. м., житловою площею 64,6 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами №1-3, І, ІІ, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на садовий будинок літ. А-2, загальною площею 99,2 кв. м., житловою площею 64,6 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами №1-3, І, ІІ , що розташований за адресою : АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на садовий будинок, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 .

Припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на садовий будинок, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_3 сплатити компенсацію вартості Ѕ частини вартості садового будинку, розташованого на земельній ділянці АДРЕСА_2 , загальною площею 23,2 кв. м., розташований на земельній ділянці 296,0 кв. м. в розмірі 16732,00 грн.

Припинити за ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на житлову квартиру, загальною площею 100,0 кв. м., житловою площею 58,1 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 100,0 кв. м., житловою площею 58,1 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 компенсувати на користь ОСОБА_3 18 200,00 грн, як різницю у вартості поділеного спільного майна подружжя.

Зобов`язати ОСОБА_4 сплатити компенсацію Ѕ вартості частини транспортного засобу марки «DAEWOO MATIZ», 2005 року випуску, об`єм двигуна - 796 см. куб. в сумі 27 695,00 грн на користь ОСОБА_3 .

Припинити за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на автомобіль марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектація S12, д.н. НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на автомобіль марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектація S12, д.н. НОМЕР_1 .

Виділити ОСОБА_4 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Grandis 2.4. Sport AT 7 seater, комплектації S12 , державний номер НОМЕР_3 , шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсації вартості 1/2 частини зазначеного автомобіля, в розмірі 107010,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на проведення експертиз з оцінки вартості майна у розмірі 3000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на проведення експертизи у розмірі 450 грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 - відмовити.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя В.В. Самсонова