Справа № 309/3346/18
Провадження № 2/309/457/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Орос В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Закарпатгаз Збут» ПАТ звернулося в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В своїх вимогах позивач вказує на те, що ним надаються послуги з газопостачання природного газу до будинку відповідачки, згідно з Постановою КМУ №758 від 01.10.2015 «Про затвердження положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку " природного газу (відносини у перехідний період)», Постановою КМУ від 22.03.2017 №187 "Про затвердження положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу" на виконання ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов`язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТзОВ «Закарпатгаз Збут». Надання послуг відповідачці ОСОБА_1 з газопостачання позивачем здійснюється відповідно до п. З Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 далі - «Правила №2496») та п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500. Такий договір укладається між споживачем та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання "збутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з п.2 Розділу II Правил №2496, за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. У відповідності до п.4 Розділу І Правил N2496 та п.1.3 Типового договору №2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та заява-приєднання до умов договору опубліковані в газеті Закарпатської обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» № 144 4461 від 22 грудня 2015, а також розміщено на офіційній веб-сторінці ТзОВ "Закарпатгаз Збут" (zkgaszbut.104.ua).

Протягом липня 2015 - квітня 2018 року відповідачці здійснювалося газопостачання природного газу по місцю її проживаня, що стверджується фінансовим станом споживача, актом про припинення газопостачання з фіксацією показників лічильника природного газу, підписаною споживачем заявою-приєднання, підписаним споживачем договором про погашення заборгованості від 28.04.2017 року, в якому відповідачка визнала свою заборгованість станом на 28.04.2017. Крім цього, позивачем відкритий особовий рахунок відповідачки для проведення оплати за комунальні послуги з надання газопостачання, виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Відповідачка не зверталася до позивача із заявами про припинення подачі газу або відмови від надання їй послуг та фактично користувалася постачанням природного газу.

Відповідно до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.

При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з мої отримання споживачем цього рахунку. Позивач як постачальник природного газу свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачці послуги з постачання природного газу. Однак, відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачувала вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості за спожитий природний газ. Заборгованість відповідачки перед позивачем за спожитий природний газ станом на 05.11.2018 року склав 29392,16 грн. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просив ухвалити рішення про стягнення нарахованої заборгованості за спожити природний газ в розмірі 29392,16 грн., а також стягнути інфляційні втрати в розмірі 2805,76грн., 3% річних в розмірі 1031,98 грн. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1762.00 грн.

Під час судового розгляду даної справи, представником позивача ОСОБА_2 30 січня 2020 року до суду надіслано клопотання про відкладення розгляду справи та заяву по зменшення позовних вимог відповідно до ст.ст.43,49 ЦПК України. В заяві зазначено, що за рахунок монетизованої пільги визначеної відповідачці ОСОБА_1 , станом на 29.01.2019 року заборгованість у відповідачки за спожитий природний газ зменшилася та становить розмір 25364,61 грн. Вказаний розмір зменшених позовних вимог з нарахованими інфляційними витратами, 3% річних та судовий витрати представник позивача просила задовольнити враховуючи надані до справи докази, яким обґрунтовуються позовні вимоги.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явилася, подала в судове засідання письмову заяву про розгляд справи без її участі через неможливість з`явитися до суду та встановленням карантинних заходів з введенням дистанційного режиму роботи у їхньому товаристві. Позовні вимоги підтримує та просить вирішити справу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Стасюк Ю.П. в судове засідання не з`явилися. Адвокат Стасюк Ю.П. подав до суду заяву, з проханням проводити судовий розгляд справи без участі відповідачки та без його участі через запровадження карантину пов`язаного з поширенням на території України коронавірусу. Позовні вимоги відповідачка не визнає, посилаючись на те, що обставини наведені в позовній заяві не відповідають дійсності та не підтверджені належними і достатніми доказами. У зв`язку з цим просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З досліджених доказів в судовому засіданні встановлено, що між сторонами існують цивільно-правові відносини, внаслідок укладеного договору про постачання природного газу побутовим споживачам, з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу до житлового будинку відповідачки ОСОБА_1 що розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до наданих позивачем до справи розрахунків за спожитий природний газ, відповідачкою протягом липня 2015 - квітня 2018 року використовувався природній газ, кількість якого обліковувалася обліковим приладом (лічильником). Вартість суми до сплати за використаний природний газ відповідачці виставлялася в рахунках на оплату за його використання, відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Через наявність заборгованості що утворилася у відповідачки внаслідок несплати коштів за використаний природний газ, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В матеріалах справи наявні докази, що подані як позивачем так і відповідачкою, про те, що остання неодноразово зверталася до позивача з питаннями про укладення договору про реструктуризацію боргу з визначенням довготривалого терміну його погашення, з врахуванням стану її здоров`я, статусу багатодітної сім`ї та брак коштів.

У відповідях на звернення відповідачки про чергову реструктуризацію боргу позивачем детально описувалися порядок та підстави можливості проведення реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ, з рекомендаціями про звернення до органів соціального захисту населення на предмет отримання матеріальної через своє скрутне матеріальне становище. Крім цього, у вказаних листах позивач надає інформацію про те, що відповідачці вже надавалася можливість погасити заборгованість шляхом укладення договору від 28.04.2017 року, про реструктуризацію заборгованості терміном на 18 місяців, однак через невиконання його умов та несплати поточних платежів заборгованість відповідачки продовжувала збільшуватися.

Звертаючи увагу на відсутність правових підстав для повторної реструктуризації заборгованості, відповідачці було відмовлено в укладенні такого договору та надано вичерпні відповіді на її неодноразові звернення про проведення чергової реструктуризації боргу.

Адвокат Стасюк Ю.П. представляючи інтереси ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, зазначивши що відповідачка не визнає позовні вимоги, вважає обставини наведені в позовній заяві такими що не відповідають дійсності та не підтверджені належними і достатніми доказами. Однак, такі заперечення позовних вимог з боку відповідачки нічим не підтверджені та спростовані в ході судового розгляду дослідженими матеріалами справи.

До позовних матеріалів позивачем надано відповідний розрахунок заборгованості відповідачки ОСОБА_1 з врахуванням показників облікового приладу, про кількість спожитого природного газу в домоволодінні відповідачки. Розрахунок заборгованості відповідачки наведений станом на 05.11.2018 року, тобто на час звернення до суду з даним позовом. Розмір заборгованості ОСОБА_1 становив суму 29392,16 грн. Також у позовній заяві наведено розрахунок інфляційних втрат позивача за період виникнення заборгованості до моменту подачі до суду позову в розмірі 2805,76 грн. та розрахунок 3% річних за невиконання грошового зобов`язання по сплаті заборгованості, який склав суму 1031,98 грн. Наведені розрахунки інфляційних втрат та 3% річних у продовж розгляду справи ніким з сторін не заперечувалися, тому у суду не виникає сумнівів у правильності таких розрахунків. Разом з цим суд бере до уваги заяву представника позивача про зменшення позовних вимог, так як станом на 29.01.2019 року заборгованість у відповідачки за спожитий природний газ зменшилася та становить розмір 25364,61 грн., тому в межах вказаної суми слід вирішувати питання стягнення розміру існуючої заборгованості на час завершення розгляду справи в суді.

Вирішуючи даний спір між сторонами суд виходить з того, що відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України відповідачі уклали договір на газопостачання з позивачем і зобов`язані виконувати взяті на себе обов`язки згідно цього договору. А тому позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимоги про стягнення з відповідачки суми заборгованості за несплачені послуги по газопостачанню.

Стаття 526 ЦК України передбачає обов`язковість виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Враховуючи існуючі правовідносиіни між сторонами у даному спор, суд констатує, що на ці правовідносини як на грошові зобовязання поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на встановлене суд констатує, що відповідачка з порушенням відповідних правил, не проводила вчасно оплату згідно виставлених рахунків за спожитий природний газ, що постачався позивачем до її житлового будинку, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач правомірно вимагає стягнути з відповідачки. Наведені вище обставини дають суду підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст.ст.10,12,81,141,223,247,259,263-265 ЦПК України ст.ст. 526,633,634 ЦК України суд -

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» - 25364,61 грн., заборгованості за спожитий природній газ, 2805,76 грн. - інфляційних втрат, 1031,98 грн. - 3% річних за користування коштами та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1762.00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.