ПОСТАНОВА

іменем України

07 липня 2020 року м. Кропивницький

справа № 393/747/18

провадження № 22-ц/4809/936/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотий колос-2012»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий колос-2012» на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2020 року у складі судді Рачкелюка Ю.В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий колос-2012» (далі по тексту ТОВ «Золотий колос-2012») про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

В обґрунтування позову посилалася на те, що їй на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-КР №039847 належить земельна ділянка площею 11,06 га, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Новгородківського району. Між сторонами було укладено договір оренди землі, строк дії якого закінчився у 2016 року. До закінчення строку дії вказаного договору позивач подала заяву про небажання далі надавати земельну ділянку в оренду. У жовтні 2017 року позивач дізналася про те, що між нею та відповідачем укладено договір оренди землі від 20 липня 2016 року, але зазначений договір вона не підписувала, волевиявлення на його укладання не мала.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати недійснимдоговір оренди землі від 20 липня 2016 року, укладений між нею та ТОВ «Золотий колос-2012», на земельну ділянку площею 11,06 га, розташовану на території Тарасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:001:0416.

Рішенням Новогородківського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2020 рокупозов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 20 липня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Золотий колос 2012» на земельну ділянку площею 11,06 га, розташовану на території Тарасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:001:0416. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ТОВ «Золотий колос-2012»подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 ,направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2020 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Золотий колос-2012» без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.229).

ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 ,просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності належним чином повідомленого відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №039847 належить земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0416, площею 11,06 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Тарасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області (а.с.7).

20 липня 2016 року орендодавець (уповноважена ним особа) ОСОБА_1 та орендар ТОВ «Золотий колос-2012» в особі директора ОСОБА_3 укладели договір оренди землі, який зареєстровано 21 липня 2016 року та за умовами якого була передана в строкове платне користування земельна ділянка площею 11,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:001:0416, яка знаходиться на території Тарасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області. Строк дії договору 7 років. Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с.44-45, 52).

Ухвалою Новогородківського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2019 року за клопотанням позивача у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу (а.с.81-82).

Відповідно до висновку експерта від 24 грудня 2019 року №5009/5010/19-27 підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 20 липня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Золотий колос 2012», який міститься на 2-й сторінці в графі «Орендодавець» виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 , у досліджуваному документів,а саме спірній угоді, виконаний рукописним способом, пастою кулькової ручки, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Цей підпис виконаний з деяким наслідуванням якогось справжнього підпису ОСОБА_1 (не виключаючи природної схожості досліджуваних почерків) (а.с.151-154).

Колегія судів вважає, що висновок експерта оцінено судом за правилами, встановленими ст.89 ЦПК України.

Зокрема вказаний висновок експерта суд першої інстанції визнав допустимим та належним доказом у справі, який одержаний в порядку, встановленим законом, що відповідає вимогам ст.ст.77,78 ЦПК України та дійшов висновку, що оспорюваний договір позивачка не підписувала, повноваження на це іншій особі не надавала, що свідчить про відсутність волевиявлення у ОСОБА_1 на укладення спірного договору у розумінні ст.ст.203, 215 ЦК України.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до статті 16 Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно зі ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи те, що спірний договір позивачкою особисто не підписувався, повноваження на це іншій особі не надавалося, що свідчить про відсутність волі орендодавця на його укладення, суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про визнання договору оренди земельної ділянки від 20 липня 2016 року, який порушує права позивачки, недійсним.

Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду першого інстанції не спростовують. Порушень з боку експерта при виконанні судової почеркознавчої експертизи спірного договору оренди у судовому засіданні апеляційного суду не встановлено.

Суд апеляційної інстанції згідно з діючими вимогами цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий колос-2012» залишити без задоволення, а рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 липня 2020 року

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний