провадження № 22-ц/824/6550/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Народний кредит» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2020 року у справі за позовом Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року КС «Народний кредит» звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідачів 9 584 грн. 93 коп., з яких: інфляційні збитки у розмірі 7 791 грн. 03 коп.; 3 % річних у розмірі 1 793 грн. 90 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 червня 2007 року між КС «Народний кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 15 234 грн., плата за користування яким (проценти) становить 65,7 % річних. 20 червня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором з ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно якого остання поручилася перед кредитодавцем за виконання позичальником обов`язку по зобов`язаннях, які випливають із кредитного договору. Між сторонами також було укладено договір застави, згідно якого заставодавець передав у заставу заставодержателю комп`ютери у кількості три штуки. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору від 20 червня 2007 року при порушенні строків сплати кредиту позичальник зобов`язується сплатити проценти за весь період користування кредитом, суму, яка складає 1 % (один процент) за кожен день строкової заборгованості на суму залишку кредиту. Внаслідок неналежного виконання відповідачами взятих на себе зобов`язань рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19 травня 2010 року стягнуто на користь КС «Народний кредит» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 99 562 грн. 87 коп. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 20 січня 2011 року стягнуто на користь КС «Народний кредит» з ОСОБА_1 суму 4 101 грн. 67 коп. заборгованості по кредитному договору та суму неустойки 5 000 грн. Після набрання рішенням законної сили в рахунок погашення боргу відповідачами не було здійснено жодних проплат. Позивач вказує на те, що він має право на стягнення інфляційних збитків та 3 % річних у порядку ст. 625 ЦК України.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2020 року у задоволенніпозову КС «Народний кредит» відмовлено.

В апеляційній скарзі КС «Народний кредит» просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що ОСОБА_1 добровільно не повертає безспірний борг, визначений рішенням суду, і вдається до зловживання процесуальними правами, не зробила жодної проплати в погашення боргу за виконавчим листом. Внаслідок невиконання тривалий час боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України. При ухваленні рішення суд першої інстанції не прийняв до уваги факт порушення майнового права та інтересу кредитної спілки та не дослідив належним чином нормативну базу, яка регулює дані правовідносини. Заперечення ОСОБА_1 не мають жодного підтвердження, а є лише словами. Реквізити для сплати боргу зазначені у кредитному договорі. Закінчення строку позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення строку позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3 % річних та інфляційних втрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та трьох відсотків річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. У законодавстві відсутня така підстава припинення зобов`язання як сплив строку позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу, який подано у встановлений апеляційним судом строк, ОСОБА_1 вказує на те, що вона неодноразово зверталася з проханням надати розрахунковий рахунок для сплати суми, однак, їй так і надали вказану інформацію. В апеляційній скарзі позивач замовчує факт зміни офісу та номерів телефону. Позивач не надав доказів того, що він особисто звертався до відповідача з листами чи телефонував, щоб надати реквізити для сплати. Відповідач вказує на те, що рішення Апеляційного суду міста Києва набрало законної сили 20 січня 2011 року, а позивач звернувся до суду з позовом 23 серпня 2017 року. Вся заявлена позивачем заборгованість за період після квітня 2014 року перебуває за межами трьохрічного строку позовної давності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19 травня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Народний кредит» борг за кредитним договором № 8-70609-н від 20 червня 2007 року станом на 31 березня 2010 року у розмірі 99 562 грн. 87 коп. та судові витрати на загальну суму 1 279 грн. 67 коп. Розірвано кредитний договір № 8-70609-н від 20 червня 2007 року, укладений між Кредитною спілкою «Народний кредит» та ОСОБА_1 (а.с.11-12).

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 20 січня 2011 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 серпня 2011 року, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 травня 2010 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Народний кредит» суму 4 101 грн. 67 коп. заборгованості по кредитному договору та суму неустойки 5 000 грн. В решті позову відмовлено (а.с.13, 14).

Згідно з фінансовою довідкою КС «Народний кредит» № 597 від 08 вересня 2017 року, згідно виконавчого листа № 2-249-1/10 від 20 січня 2011 року, заборгованість ОСОБА_1 складає 9 101 грн. 67 коп. Станом на 23 серпня 2017 року на користь Кредитної спілки «Народний кредит» не було зроблено жодної сплати (а.с.16). Зазначені обставини не заперечуються відповідачем ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами зі спливом строку позовної давності, про застосування якого наполягав відповідач.

Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року (справа № 686/21962/15-ц).

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Враховуючи зазначене, КС «Народний кредит» має право на стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду відповідачем ОСОБА_1 .

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 просила суд застосувати у даній справі положення закону, які регулюють позовну давність.

З урахуванням постанови Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 628/3919/15-ц, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто, позовну давність.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто, таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому зобов`язання відповідача перед банком за договором можна вважати припиненим у день остаточного погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Ураховуючи викладене, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Аналогічний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року в справі 127/15672/16-ц.

КС «Народний кредит» звернулася до суду з позовом 11 вересня 2017 року. Отже, з 12 вересня 2014 року по 11 вересня 2017 року, за три роки, що передують пред`явленню позову, позивач має право на стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних у зв`язку з невиконанням судового рішення.

Згідно з наданим суду розрахунком, розмір інфляційних втрат за вказаний період становитиме 6 056 грн., а розмір трьох відсотків річних - 821 грн. 83 коп. (а.с.7-8)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що вона неодноразово зверталася до позивача з проханням надати розрахунковий рахунок для сплати суми, однак, їй так і надали вказану інформацію.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про неможливість виконання відповідачем свого грошового зобов`язання, у тому числі, і відсутність реквізитів для проведення необхідних виплати відповідач суду не надала.

Що стосується пред`явлених позовних вимог до ОСОБА_2 , то такі позовні вимоги КС «Народний кредит» є необґрунтованими, оскільки судовим рішенням, невиконання якого стало підставою для звернення до суду з даним позовом, у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено. Тобто, грошові зобов`язання у відповідача ОСОБА_2 перед позивачем відсутні, а, отже, і відсутні підстави для стягнення з неї інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Враховуючи зазначене, у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, які суд вважав встановленими, з прийняттям постанови по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви та апеляційної скарги КС «Народний кредит» сплатила судовий збір на загальну суму 4 000 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (71,7 %), а саме у розмірі 2 868 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Народний кредит» задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2020 року скасувати та прийняти постанову.

Позов Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Кредитної спілки «Народний кредит», місце знаходження - пр-т Перемоги, 49/2, м. Київ, ідентифікаційний код 22876833, інфляційні збитки у розмірі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень, 3 % річних у розмірі 821 (вісімсот двадцять одна) гривня, 83 копійки та судовий збір у розмірі 2 868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень.

У задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 14 серпня 2020 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.