Справа№938/152/20
Провадження № 2/938/118/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року селище Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Бучинського А.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Фурманюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.12.2007 в сумі 134489 грн. 88 коп., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 2577 грн. 43 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 12.12.2007 по 31.12.2018 в сумі 131912 грн. 45 коп.; судових витрат.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 кредитного договору № б/н від 12.12.2007 відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що його заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складає між нею і Банком кредитний договір. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, на відміну від відповідача, яка свої зобов`язання перед банком не виконувала належним чином, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору банку не надавала у зв`язку із чим утворилася заборгованість на загальну суму 134489 грн. 88 коп. А тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 24.04.2020 було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, при поданні позовної заяви зазначив про можливість розгляду справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву якою позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві заперечила. Зазначила, що за даним кредитним договором, рішенням Верховинського районного суду від 27.04.2016 з неї вже стягнуто заборгованість в сумі 16966,73 грн., які нею повністю сплачено, виконавче провадження з виконання рішення суду закінчене 29.03.2019. Просить в задоволенні позову відмовити за його безпідставністю, а розгляд справи проводити без її участі.

А тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однак, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір належними та допустимими доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 12.12.2007 між ПАТ КБ "ПриватБанк" (на даний час АТ КБ "ПриватБанк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 1300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00% з розрахунку 360 днів у році, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Укладений між сторонами договір складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.13), витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.14-19).

Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов.

Згідно з представленим розрахунком (а.с.9-12), станом на 31.01.2020 заборгованість позичальника за кредитним договором становила 134489 грн. 88 коп., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 2577 грн. 43 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 12.12.2007 по 31.12.2018 в сумі 131912 грн. 45 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Частиною 1 ст.598 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

З представлених відповідачем рішення Верховинського районного суду від 27.04.2016 та постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.03.2019 з виконання рішення Верховинського районного суду від 27.04.2016, вбачається, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором від 12.12.2007 на загальну суму 16966,73 грн., яка складається з: 2577,43 грн. - заборгованості за кредитом; 10705,17 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 2400,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією; 1284,13 грн. - штрафів та судовий збір в сумі 1378,00 гривень, виконано.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З наведеного вбачається, що відповідчем ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту в сумі 2577,43 грн. сплачена на користь позивача згідно рішення Верховинського районного суду від 27.04.2016, а тому підстав для стягнення такої заборгованості немає.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 12.12.2007 по 31.12.2018 в сумі 131912 грн. 45 коп., суд зазначає наступне.

За ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Такий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк у вересні 2014 року АТ КБ "ПриватБанк" використав право вимагати дострокового повернення ОСОБА_1 всієї суми кредиту, а також сплати процентів, пені за порушення умов договору та комісії, штрафів шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, ухваливши 27.04.2016 у справі №340/134/16-ц рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки у вересні 2014 року позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту за кредитним договором №б/н 12.12.2007 укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" (на даний час АТ КБ "ПриватБанк") та ОСОБА_1 , то з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припинилися.

Такий висновок узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), відповідно до якого після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Натомість, як вбачається із змісту заявлених позовних вимог, позивачем АТ КБ "ПриватБанк" нарахувалася заборгованість за відсотками за користування кредитним договором починаючи з часу укладення кредитного договору з 12.12.2007 та по 31.12.2018 в сумі 131912 грн. 45 копійок. В той же час, судом вже встановлено, що відповідачем заборгованість за відсотками за користування кредитним договором за період з 12.12.2007 по 31.01.2016 в сумі 10705 грн. 17 коп. сплачена на користь позивача, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження. А нарахування позивачем відсотків за користування кредитом після пред`явлення позову до відповідача у вересні 2016 року є неправомірним.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зобов`язання відповідача перед позивачем за кредитним договором № б/н за кредитним договором від 12.12.2007 являються виконаними, а отже припиненими, а тому у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.12.2007 в сумі 131912 грн. 45 коп. слід відмовити за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити за його безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ,

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: с Буковець, Верховинського району, Івано-Франківської області, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Суддя: Бучинський А.Б.