Справа №266/3477/20
Провадження№ 2-з/266/10/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 подану в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

10.07.2020 року ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , подано до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області одночасно із позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом та визнання права власності у порядку спадкування за законом, заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вимоги мотивує тим, що 14.07.2020 року спливає 6-місячний строк для прийняття спадщини, яка складається з будинку АДРЕСА_1 яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку із чим відповідачі після отримання свідоцтва про право власності можуть розпорядитись спірним майном, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, а тому вважає за необхідне накласти арешт.

Інших мотивів забезпечення позову заявник суду не навів.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід також розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Крім того, забезпечення позову це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача, при цьому, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Окрім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

У заяві про забезпечення позову заявником повинні бути зазначені причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності такого заходу, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною першою статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Вимоги до форми і змісту заяви про забезпечення позову наведені у статті 151 ЦПК України.

Відповідно до п.5, 6 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Проте, заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову подана без додержання вищевказаної норми закону, оскільки до неї не додано пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та не зазначена ціни позову, що унеможливлює суду встановити чи є співмірними заходи забезпечення позову з позовними вимогами, як того вимагає ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

Заява про забезпечення позову підписана представником ОСОБА_1 , притому фотокопія довіреності, яка додана до заяви засвідчена особисто ОСОБА_1 , який не надав повноважень щодо права на посвідчення довіреності, тому не може бути врахована як документ, що посвідчує повноваження представника заявника оскільки не засвідчена належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст..ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 подану в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького Апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: Шишилін О. Г.