Справа № 461/5542/20
"14" липня 2020 р. м.Львів
Суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення до житлового приміщення, -
Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення до житлового приміщення.
Разом з подачею позовної заяви, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить зобов`язати ОСОБА_2 видати ОСОБА_1 комплект ключів до вхідних дверей у квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ; Заборонити ОСОБА_2 чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_4 . Мотивуючи тим, що ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_4 , співвласником якої є ОСОБА_1 , вселення у вказану квартиру та усунення перешкод в здійсненні права власності на квартири. Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Згідно п.2,3 ч.1 ст.150 КПК України позов забезпечується забороною вчинити певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Як вбачається із заяви про забезпечення позову, позивач видом забезпечення позову визначила зобов`язати ОСОБА_2 видати ОСОБА_1 комплект ключів до вхідних дверей у квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ; Заборонити ОСОБА_2 чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_4 .
Водночас, такий захід забезпечення позову не може бути застосований судом, адже буде за змістом тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, що буде суперечити ч. 10 ст. 150 ЦПК України відповідно до якої не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Забезпечивши позов в спосіб, який просить позивач, суд наперед, до вирішення по суті спору, вирішить, що необхідно усунути перешкоди у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном, що є неприпустимим.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Розглядаючи дану заяву про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами виник спір, адже позивач звернувся з позовом до суду, однак позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Натомість заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог без розгляду справи по суті.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.
Керуючись ст.ст. 150, 153 ЦПК України, суд, -
В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення до житлового приміщення відмовити.
Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя: В.Ф. Романюк