Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2019 року з Деснянського районного суду м. Києва до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позивач в позові посилався на те, що 23 серпня 2017 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Корнієвською Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1099. При цьому, 21 серпня 2017 року ОСОБА_5 надала згоду на укладення її чоловіком ОСОБА_4 договору позики грошей на суму 149 000 грн.

Згідно договору позивач передав у власність відповідача ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 149 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кошти у вказаному розмірі у строк до 23 серпня 2018 року.

У зв`язку із настанням строку повернення позики позивачем на адресу відповідача, 08 жовтня 2018 року було направлено претензію щодо погашення заборгованості у розмірі 149 000,00 грн. у строк до 18.10.2018 року. Після отримання претензії, відповідач здійснив наступні платежі в рахунок погашення боргу:

-20.11.2018 р. у розмірі - 4 000 грн.;

-27.11.2018 р. у розмірі - 2 985 грн.;

-25.12.2018 р. у розмірі - 7000 грн.;

-24.01.2019 р. у розмірі - 3 000 грн.;

-28.02.2019 р. у розмірі - 2 000 грн.

Таким чином відповідач ОСОБА_4 взяв у позивача суму позики у борг у розмірі 149 000 грн. який зобов`язаний був сплатити ще 23 серпня 2018р., а станом на дату подання даної заяви 10 травня 2019 року сплатив суму 18 985 грн.

Відповідачі взяті зобов`язання в інітересах їхньої сім`ї щодо повернення позики належним чином не виконали, у зв`язку з чим, відповідачі зобов`язані сплатити штрафні санкції розраховані на суму основного боргу у наступних розмірах:

-3172.00 грн. - 3 % річних;

-37 948,05 грн. - пеня;

-12 643,59 грн. - інфляційне нарахування.

Таким чином сума боргу становить: 130 015 грн. - сума основного боргу - позики, 3172.00 грн. - 3 % річних, 37 948.05 грн. - пеня, 12 643.59 грн. - інфляційне нарахування, всього 183 778,64 грн.

Виходячи з наведеного, позивач звертається до суду та прохає стягнути на її користь борг з:

- ОСОБА_4 за договором позики у розмірі 65 007,50 грн., у розмірі 1586,00 грн. - 3 % річних; 18974,02 грн. - пеня; 6321,79 грн. - інфляційне нарахування;

- ОСОБА_5 за договором позики у розмірі 65 007,50 грн., у розмірі 1586,00 грн. - 3 % річних; 18974,02 грн. - пеня; 6321,79 грн. - інфляційне нарахування.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що борг за договором позики повернуто шляхом надання позивачеві відповідних послуг, грошові кошти за договором позики отримані не в інтересах сім`ї, нарахування пені не передбачено умовами договору. Крім того, представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, де зазначено, що кошти за договором позики були отримані для здійснення господарської діяльності. За період співпраці з позивачем, відповідачем повністю повернуто кошти, які отримані за договором позики.

Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

23 серпня 2017 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір позики, згідно умов якого позивач передав, а відповідач - ОСОБА_4 прийняв у власність 149 000 грн. та зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів у строк до 23 серпня 2018 року (т. 1 а. с. 29).

У відповідності до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

21 серпня 2017 року ОСОБА_5 надала згоду на укладення її чоловіком ОСОБА_4 договору позики грошей на суму 149 000 грн., де зазначила, що будь-які дії, спрямовані на укладення договору відповідають інтересам сім`ї та укладення договору відповідає спільному волевиявленню (т. 1 а. с. 31).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом беззаперечно встановлено факт неналежного невиконання відповідачами зобов`язань за договором позики, враховуючи часткову сплату заборгованості в сумі 18 985 грн. (т. 1 а. с. 35), тому існують підстави для стягнення з кожного з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором позики в розмірі 130 015 грн., суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати боргу 12 643 грн. 59 коп. та трьох відсотків річних від суми в розмірі 3 172 грн., відповідно до розрахунку проведеного позивачем (т. 1 а. с. 48).

Згідно положень ст. ст. 549, 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Суд вважає необґрунтованою вимогу щодо стягнення з відповідачів на користь позивача пені в розмірі 37 948 грн. 05 коп., оскільки її розмір не встановлено договором позики.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 840 грн., тому судовий збір по справі слід стягнути з відповідачів в частині задоволених вимог, а саме в розмірі 1 450 грн. 83 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги представником позивача було надано:

-договір про надання правової допомоги від 10 жовтня 2018 року (а. с. 23-26);

-опис наданих послуг по справі (а. с. 27-28);

-меморіальний ордер від 18 квітня 2019 року щодо оплати послуг адвоката за договором про надання правової допомоги від 10 жовтня 2018 року на загальну суму 3 400 грн. (а. с. 19);

-квитанція на суму 1 400 грн. від 02.12.2019 року (а. с. 209-а);

-квитанції щодо витрат представника на відрядження на загальну суму 4 480,04 грн. (а. с. 195-204, 206-208).

З урахуванням обставин справи, а також суми судових витрат заявлених до стягнення з позивача, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката в загальному розмірі - 13 760 грн. 08 коп.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ):

-заборгованість за договором позики грошових коштів від 23 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Корнієвською Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1099 у розмірі 65 007 грн. 50 коп. (шістдесят п`ять тисяч сім гривень 50 коп.);

-три проценти річних від суми позики - 1 586 грн. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят шість гривень);

-інфляційні втрати - 6 321 грн. 79 коп. (шість тисяч триста двадцять одна гривня 79 копійок);

-судовий збір в розмірі 725 грн. 41 коп. (сімсот двадцять п`ять гривень 41 копійка);

-витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 6 880 грн. 04 коп. (шість тисяч вісімсот вісімдесят гривень 04 копійки).

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ):

-заборгованість за договором позики грошових коштів від 23 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Корнієвською Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1099 у розмірі 65 007 грн. 50 коп. (шістдесят п`ять тисяч сім гривень 50 коп.);

-три проценти річних від суми позики - 1 586 грн. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят шість гривень);

-інфляційні втрати - 6 321 грн. 79 коп. (шість тисяч триста двадцять одна гривня 79 копійок);

-судовий збір в розмірі 725 грн. 41 коп. (сімсот двадцять п`ять гривень 41 копійка);

-витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 6 880 грн. 04 коп. (шість тисяч вісімсот вісімдесят гривень 04 копійки).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 липня 2020 року.

Суддя Т.А.Ковальчук