ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Херсон

Справа №665/518/20

Провадження № 22-ц/819/1169/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

судді: Приходько Л.А.,

Радченко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 03 червня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Березнікова О.В., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , як до спадкоємця позичальника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 03 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 19000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.

Своїм підписом у заяві позичальник підтвердила, що анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, які опубліковані на сайті банку www.privatbank.ua, складає укладений між сторонами кредитний договір.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, спадкоємцем померлої, згідно листа-відповіді Чаплинської державної нотаріальної контори від 20 листопада 2018 року, є її син ОСОБА_1 , оскільки останній звернувся із заявою про прийняття спадщини.

Станом на 10 листопада 2019 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 03 вересня 2007 року становить 10791,47грн., з яких: 10791,47грн. - заборгованість за тілом кредиту, яку банк просив стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 03 червня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду від 03 червня 2020 року, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2 не було повідомлено банк про смерть позичальника, а твердження відповідача про повідомлення АТ КБ «Приватбанк» 13 вересня 2017 року про смерть позичальника є недоведеними.

Апелянт вказав, що відповідно до положень частини другої ст. 1281 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Строк дії останньої перевипущеної картки спливав 30 квітня 2018 року, тому строк пред`явленої вимоги до позичальника починався саме з 01 травня 2018 року та, який з урахуванням ч.3 ст. 1281 ЦК України спливає 01 травня 2019 року. Претензія кредитора була направлена до нотаріальної кантори 15 листопада 2018 року, тобто у встановлений законом строк.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 не скористався.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 19000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 13 вересня 2017 року, серія НОМЕР_1 , актовий запис №180 (а.с.33).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість позичальника ОСОБА_2 перед АТ КБ «ПриватБанк», станом на 10 листопада 2019 року становить 10791,47грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10791,47грн.

Ці обставини сторонами в апеляційному порядку не оспорюються.

За матеріалами справи встановлено, що позивачем 24 жовтня 2018 року до Чаплинської державної нотаріальної контори була направлена претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України до спадкоємців померлого боржника (вих.№SAMDN5683).

Листом від 20 листопада 2018 року за вих. № 1275/01-16 Чаплинська державна нотаріальна контора повідомила банк, що із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 звернувся її син ОСОБА_1 , із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь сина ОСОБА_1 звернувся чоловік померлої ОСОБА_3 , заяв від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтва про спадщину спадкоємцям не видавалися (а.с.38). Цей лист, згідно реєстру вхідної кореспонденції, отримано банком 18 грудня 2018 року.

30 вересня 2019 року (тобто через більш ніж дев`ять місяців) банк направив спадкоємцю померлого боржника - ОСОБА_1 лист-претензію в порядку ст.ст. 1261, 1281-1282 ЦК України (а.с. 39).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернувся з вимогою до спадкоємця боржника поза межами строків, передбачених частиною другою статті 1281 ЦК України, а тому пропустив строк для пред`явлення такої вимоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно з статтею 1282 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України.

Відповідно до положень статті 1281 ЦК України, в редакції чинній на момент смерті ОСОБА_2 , спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18).

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Законом України №2478-VIII від 03 липня 2018 року, який введено в дію 04 лютого 2019 року внесено зміни до частин другої, третьої ст. 1281 ЦК України, згідно яких:

"2. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину";

Відповідно до пункту 3.11. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, нотаріус приймає претензії від кредиторів спадкодавця та реєструє їх у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ під самостійними номерами та в хронологічному порядку.

При встановленні фактичних обставин справи суд першої інстанції вважав, що датою отримання позивачем інформації про смерть боржника є 13 вересня 2017 року, проте до цих посилань колегія суддів відноситься критично, оскільки кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, але не визнавши вимоги кредитора спадкодавця, відповідач не надав доказів на підтвердження того, що саме 13 вересня 2017 року він повідомив позивача про відкриття спадщини.

Наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази дають підстави вважати, що фактично з 24 жовтня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» був обізнаний про смерть позичальника ОСОБА_2 , про що свідчить датована цим днем та направлена до нотаріальної контори претензія кредитора, та отримана банком відповідь з Чаплинської державної нотаріальної контори від 20 листопада 2018 року, а тому виходячи з цієї дати протягом шести місяців кредитор мав право пред`явити свої вимоги до спадкоємця померлої, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Натомість, з претензією до спадкоємця ОСОБА_1 про погашення боргових зобов`язань позичальника ОСОБА_2 , на підставі ст.ст. 1261, 1281-1282 ЦК України, банк звернувся з листом-претензією 30 вересня 2019 року, яка згідно даних реєстру вихідної кореспонденції направлена банком 15 жовтня 2019 року, тобто з пропуском шестимісячного строку встановленого законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано той факт, що банк пред`явив свої вимоги протягом одного року від настання строку вимоги, який спливає 01 травня 2019 року, а саме направивши 15 листопада 2018 року претензію кредитора до нотаріальної контори, колегія суддів оцінює критично, оскільки договірні правовідносини, що мали місце між банком та ОСОБА_2 , після смерті останньої є фактично припиненими та трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги висновки суду щодо правильності відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» не спростовують, а відтак в порядку ст. 375 ЦПК України підлягають залишенню без задоволення.

Разом з цим, ухвалюючи судове рішення у справі, суд першої інстанції помилково послався на положення п.189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5, як такий, що регулює спірні правовідносини, не звернувши увагу, що зазначений нормативний акт втратив чинність на підставі наказу Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Вказана помилка не призвела до неправильності ухваленого у справі судового рішення.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, перевіривши доводи апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк», колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 03 червня 2020 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 03 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно ст.389 ч.3 п.2, ст.19 ч.6 п.1 ЦПК України.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко