_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/388/20
УХВАЛА

02.07.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Шпак К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за поданням державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гуменюка Валентина Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань за рішенням суду, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2020 року державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гуменюк В.В. звернувся до Київського районного суду м. Одеси з поданням про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що на примусовому виконанні Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває зведене виконавче провадження АСВП № 59326099, до складу якого входять виконавчі провадження з АСВП № 59277417 та в АСВП № 59277524 по виконанню виконавчого листа № 520/14603/18 від 03.06.2019 року, виданого Київським районним судом м.Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 72479,64 грн. та 78995,56 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020 року цивільну справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Судом встановлено, що до подання про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України, державним виконавцем Гуменюк В.В. надано наступні документи - постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2019 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 72479,64 грн.; два виконавчих листа від 05.04.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 78995,56 грн. та суму процентів в розмірі 72479,64 грн.; відповідь Пенсійного фонду України від 06.06.2019 року, з якої вбачається, що боржник ОСОБА_1 не отримує пенсію; відповідь Державної фіскальної служби України від 06.06.2019 року про те, що ОСОБА_1 не є фізичною-особою підприємцем та не сплачує податки; лист Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.07.2019 року про витребування інформації щодо залишки коштів, арешт коштів боржника ОСОБА_1 ; Акт державного виконавця від 06.11.2019 року, що за адресою, зазначеною у виконавчому провадженні, боржника не знайдено та двері не відкривались та направлення державним виконавцем стягувачу та боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2019 року.

Із подання вбачається, що на виконанні у Другому Київському ВДВС у м.Одесі Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса перебуває зведене виконавче провадження АСВП № 59326099, до складу якого входять виконавчі провадження з АСВП № 59277417 та в АСВП № 59277524 по виконанню виконавчого листа № 520/14603/18 від 03.06.2019 року, виданого Київським районним судом м.Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 72479,64 грн. та 78995,56 грн.

05.06.2019 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гуменюком В.В. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 520/14603/18, виданого 03.06.2019 року Київським районним судом м.Одеси та копії направлено сторонам.

05.06.2019 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника.

03.10.2019 року направлено повторно запити до ДФС та ПФУ України згідно яких вбачається, що доходи у боржника відсутні.

Згідно перевірки рухомого та нерухомого майна, за боржником на праві власності майна не виявлено.

09.12.2019 року стягувач звернувся на адресу відділу із заявою в якій просив надати відповідь щодо руху виконання виконавчого провадження.

11.12.2019 року за вихідним номером 54241 стягувачу надана відповідь щодо стану виконавчих проваджень.

Однак, суд вважає, що державний виконавець, звертаючись до суду з вказаним поданням, не надав у повному обсязі належних та допустимих доказів, які б дали можливість суду розглянути подання у відповідності до закону.

Зокрема, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 надано суду 01.07.2020 року, а відповіді Пенсійного фонду, Державної фіскальної служби датовані станом на червень 2019 року; акт про здійснення виходу за місцем проживання станом на 06.11.2019 року; взагалі до матеріалів справи не додано відповіді від банків про наявні залишки коштів, немає доказів з відділу адресного бюро про місце реєстрації боржника, немає витягу з прав власності про наявність рухомого або нерухомого майна, в матеріалах справи є лише постанова про відкриття виконавчого провадженні від 05.06.2019 року про стягнення з боржника коштів у розмірі 72479,64 грн., але відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів у розмірі 78995,56 грн., відсутня постанова про арешт майна боржника, а також у поданні зазначено, що 10.12.2019 року на адресу Київського районного суду м.Одеси було спрямовано подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, та ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 16.12.2019 року було відмовлено, але доказів існування цього звернення та ухвали суду не надано.

У поданні зазначено, що згідно довідки ПФУ від 10.06.2020 року про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи - Обслуговуючий кооператив «Кооператив гаражний «Зірка», куди станом на 23.06.2020 року спрямовано постанову про відрахування із заробітної плати боржника, грошових коштів, однак копія вказаної довідки та постанови державного виконавця про відрахування із заробітної плати боржника, грошових коштів, теж суду не надано.

Вказане подання є необґрунтованим, недоведеним та відсутні підстави для його задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного/приватного/ виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується у порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним ним судового рішення, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Слід зазначити, що наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. (ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»).

Однак, у поданні взагалі відсутні докази про отримання боржником повідомлення про відкриття виконавчого провадження, надано лише копію квитанції, з якої неможливо встановити дату відправлення, адресу відправлення та який саме документ було відправлено, не надано будь-яких доказів направлення боржнику викликів та неявки боржника до державного виконавця, які б свідчили про належне повідомлення боржника про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження та його ухилення від явки до виконавчої служби на протязі одного року, починаючи з 05.06.2019 року, тобто з часу відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що виконавчий лист видано 03.06.2019 року, адреса боржника вказана АДРЕСА_1 . У поданні адреса боржника вказана АДРЕСА_1 . Однак, докази направлення державним виконавцем повідомлень-викликів за вказаною адресою відсутні.

До матеріалів подання також не надано відомості з Державної прикордонної служби України про намір здійснення перетину кордону боржником.

Крім того, державним виконавцем не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що саме обмеження ОСОБА_1 у виїзді за межі України яким-небудь чином вплине на виконання боржником зобов`язань по сплаті боргу.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Подання державного або приватного виконавця повинно відповідати вимогам законодавства, зокрема факт ухилення боржника від виконання своїх обов`язків повинно бути обґрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішень передбачених Законом України «Про виконавче провадження» у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні. З матеріалів, долучених до подання, не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 а межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебування останнього у статусі боржника.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Враховуючи, що суду не надано доказів, які б свідчили про навмисне ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання покладених на нього обов`язків та намір вибути за межі України з цією метою, та не надано жодних доказів того, що державним виконавцем вичерпано весь передбачений законом перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або усі вони є безрезультатними, тому суд не вбачає підстав у задоволенні подання, у зв`язку з чим, подання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Гуменюка Валентина Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань за рішенням Київського районного суду м.Одеси від 05.04.2019 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.07.2020 року.

Суддя Гниличенко М. В.