ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4300/20 Справа № 185/3687/18 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Павлоградська районна державна адміністрація, Друга Павлоградська державна нотаріальна контора про витребування майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та витребування майна.

В обґрунтування позовних вимог, які неодноразово уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_2 посилалася на те, що з 22 липня1970 року вона працювала в Дніпропетровському філіалі інституту "Укргорстройпроект". 27 березня 1971 року рішенням правління колгоспу XXII Партз`їзду їй була виділена присадибна земельна ділянка розміром 0,15 га. На засіданні виконкому Межиріцької сільської Ради депутатів трудящих від 07 квітня 1971 року їй наданий дозвіл на будівництво житлового будинку на даній земельній ділянці. Проектно-конструкторським архітектурно-планувальним бюро районної державної адміністрації їй видано свідоцтво на забудову від 18 травня1971 року №75 земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1 , а 25 травня1971 року виданий схематичний план забудови. 07 січня 1987 року вона отримала генеральний план (схема) на будівлі, поверховий план та експлікація внутрішніх площ до плану будинку по АДРЕСА_2 , а 08 січня 1987 року - звідний акт вартості будівель та споруд. Рішенням виконкому Павлоградської районної Ради народних депутатів від 16 лютого 1987 року №31 за нею визнано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 . 20 лютого 1987 року виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Дніпропетровської області їй видано свідоцтво про право особистої власності на вказаний житловий будинок, зареєстроване БТІ 20 лютого 1987 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати - ОСОБА_4 . Після смерті батьків вона спірним будинком не користувалася, дозволивши безоплатно проживати в ньому відповідачу ОСОБА_1 . У листопаді 2017 року їй стало відомо, що відповідач готує документи на продаж спірного будинку та стверджує, що є власницею цього майна. З відповіді Межиріцької сільської ради від 23 січня 2018 року на адвокатський запит вона дізналась, що після смерті батька мати на підставі технічного паспорта, виданого на ім`я батька, отримала свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний будинок, а потім подарувала будинок відповідачу. З наданих суду документів їй стало відомо, що згідно рішення виконкому Павлоградської районної ради народних депутатів від 16 лютого 1987 року № 31 "Про визнання права власності на житлові будинки за громадянами с. Межирічі Павлоградського району" визнано право власності на житлові будинки за громадянами с. Межирічі згідно списків в кількості 309 будинків. До даного рішення додається "Список громадян с. Межирічі Павлоградського району за якими визнано право власності на житлові будинки", в якому значиться її прізвище по АДРЕСА_2 . Також до вказаного рішення виконкому доданий список "Про наявність домоволодінь по Межиріцькій сільській раді народних депутатів" з кількістю осіб 507, в якому по АДРЕСА_3 у списку зазначений її батько - ОСОБА_3 . Номери будинків в списку не вказані. Список, в якому вказаний батько позивача, в тексті рішення від 16 лютого 1987 року №31 не зазначений, рішенням не затверджений. Земельна ділянка по АДРЕСА_1 у власність або користування її батькові не надавалася, також йому не надавалися дозволи на будівництво за цією адресою, за життя він не отримував правовстановлюючі документи на вказаний будинок. Позивач зазначає, що видане їй свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 від 20 лютого 1987 року Межиріцькою сільською радою не було внесено у погосподарські книги. Проте, у цих книгах головою даного домоволодіння, але без зазначення номеру будинку, записали її батька. На померлого батька незаконно був виданий технічний паспорт, та Павлоградською районною державною адміністрацією 23 грудня 1992 року було видане свідоцтво про право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , яке зареєстроване Павлоградським БТІ. В матеріалах спадкової справи є довідка виконкому Межиріцької сільської ради, видана її матері про те, що вона являється головою робочого двору по АДРЕСА_1 після смерті свого чоловіка. Але, в погосподарській книзі № 20 за 1986-1990 роки за ОСОБА_3 числився будинок без зазначення номеру. Довідка не відповідає даним погосподарської книги і фактично визначає для житлового будинку, який в КП "Павлоградське МБТІ" зареєстрований за адресою по АДРЕСА_2 , нову адресу - АДРЕСА_1 . Така ж довідка є в матеріалах інвентаризаційної справи №9195 на домоволодіння АДРЕСА_4 , копію якої надано КП "Павлоградське МБТІ". Вказаними документами фактично створено іншу адресу із зазначенням іншого власника на належний їй житловий будинок по АДРЕСА_2 , що її право власності припинено не було, адреса, зареєстрована в АДРЕСА_2 , також не була скасована. Тобто на один будинок були створені дві різні адреси та зареєстровано два різні власника. На підставі виданого на померлого батька свідоцтва про право власності Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою 25 грудня1992 року її матері було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , яке зареєстровано в КП "Павлоградське МБТІ". А 13 січня 1993 року її мати подарувала цей будинок відповідачу. Згідно довідки виконкому Межиріцької сільської ради від 29 травня 2008 року нумерацію будинку по АДРЕСА_2 змінено АДРЕСА_1 на № АДРЕСА_7 . Згідно рішення виконкому Межиріцької сільської ради від 27 листопада 2013 року змінено нумерацію будинку АДРЕСА_6 . Отже, зареєстрований за нею будинок АДРЕСА_2 на даний час також має номер АДРЕСА_5 . Відповідно до відповіді КП Павлоградське БТІ від 11 жовтня 2018 року будинок АДРЕСА_2 за нею та будинок АДРЕСА_5 , зареєстрований за відповідачем є фактично одним тим самим будинком. Оскільки зареєстрований за нею будинок АДРЕСА_2 на даний час має АДРЕСА_5 , вважає, що необхідно визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_5 . Про порушення свого права власності вона дізналася з відповіді Межиріцької сільської ради від 23 січня 2018 року №14, тому перебіг строку позовної давності починається з цієї дати. Рішеннями Межиріцької сільської ради від 07 червня 2017 року №248-19/VII та від 21 вересня 2018 року №326-10/ VII відповідачу був наданий дозвіл на розроблення технічної документації з землеустрою, затверджена ця документація та передано у власність земельна ділянка по АДРЕСА_5 , на якій розташований спірний будинок. На підставі викладеного позивач ОСОБА_2 просила суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право особистої приватної власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_7 , видане на ім`я ОСОБА_3 23 грудня 1992 року Павлоградською районною державною адміністрацією; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_7 , видане ОСОБА_4 25 грудня 1992 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 4959; визнати недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_4 (даритель) і ОСОБА_1 (обдарована), посвідчений 13 січня 1993 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 46, згідно якого ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовоний по АДРЕСА_7 ; витребувати у ОСОБА_1 на її користь житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_7 ; визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_7 ; визнати незаконним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року № 248-19/VII "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 "; визнати незаконним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року №326-10/VII "Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передачу у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_5 "; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_7 та закрити відповідний розділ (реєстраційний номер майна 23782567) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :03:003:0354, розташовану по АДРЕСА_7 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та закрити відповідний розділ (номер запису про право власності 28174227) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (т.2 а.с.128-135).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2020 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право особистої приватної власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_7 , видане на ім`я ОСОБА_3 23 грудня 1992 року Павлоградською районною державною адміністрацією. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_7 , видане ОСОБА_4 25 грудня 1992 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 4959. Визнано недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_4 (даритель) і ОСОБА_1 (обдарована), посвідчений 13 січня 1993 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 46, згідно якого ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_7 . Витребувано у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_7 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_7 . Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_7 та закрити відповідний розділ (реєстраційний номер майна 23782567) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання судових витрат у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 16 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду від 16 січня 2020 року залишити без змін, посилаючись на його законність та орбгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_2 відповідно до копії виписки з протоколу № 7 засідання правління колгоспу "XXII Партз`їзду" від 27 березня 1971 року була надана присадибна земельна ділянка розміром 0,15 га ( т. 1 а.с. 9).

07 квітня 1971 року виконкомом Межиріцької сільської Ради депутатів трудящих позивачу був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці розміром 0,15 га, що підтверджується копією виписки з протоколу № 7 виконкому (т. 1 а.с. 10).

Проектно-конструкторським архітектурно-планувальним бюро Павлоградської районної державної адміністрації позивачу видано свідоцтво на забудову від 18 травня 1971 року № 75 земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією дублікату (т. 1 а.с. 11).

25 травня 1971 року позивачу ОСОБА_2 було видано схематичний план забудови по АДРЕСА_1 ( т . 1 а.с. 12).

07 січня 1987 року позивачу був виданий генеральний план (схема) будівель по АДРЕСА_2 таповерховий план (т.1 а.с. 13).

08 січня 1987 року на ім`я позивача ОСОБА_2 складений звідний акт вартості будівель та споруд та експлікація внутрішніх площ до плану будинку по АДРЕСА_2 (т.1 а.с.15-16).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками сторін у справі (т.1 а.с.19-20, 86, 130-131).

В погосподарських книгах Межиріцької сільської ради № 19 за 1974-1976 роки та № 27 за 1977-1979 роки в господарстві по АДРЕСА_1 без номеру позивач ОСОБА_2 вказана головою сім`ї, члени сім`ї вказані її чоловік та син (т. 2 а.с. 102-103, 110-111).

В погосподарський книзі № 20 за 1980-1982 роки ОСОБА_2 вказана головою сім`ї , а членами сім`ї записані батько і мати сторін по справі та відповідач по справі і її чоловік ( т.2 а.с. 107-109).

В погосподарській книзі № 20 за 1983-1985 роки головою сім`ї спочатку вказана позивач, а серед членів сім`ї записані батько і мати сторін по справі, відповідач, потім голову сім`ї змінено на батька - ОСОБА_3 , назва вулиці АДРЕСА_2 змінено на вул. АДРЕСА_1 , номер будинку не зазначений (т. 2 а.с.104-106).

В погосподарській книзі № 20 за 1986-1990 роки в господарстві по АДРЕСА_7 без зазначення номеру будинку головою сім`ї спочатку записаний батько сторін у справі - ОСОБА_3 , а потім їх мати - ОСОБА_4 .

В усіх цих записах вказаних №170 поземельної шнурової книги.

З копії земельної шнурової книги колгоспу ім. 22 з`їзду КПРС с. Межиріч вбачається, що під номером АДРЕСА_13 зазначено ОСОБА_2 ( т.1 а.с. 99-100).

Рішенням виконкому Павлоградської районної Ради народних депутатів від 16 лютого 1987 року №31 "Про визнання права власності на житлові будинки за громадянами с. Межирічі Павлоградського району" визнано право власності на житлові будинки за громадянами с. Межирічі згідно списків в кількості 309 будинків (т.1 а.с. 231). Додатком до даного рішення являється "Список громадян с. Межирічі Павлоградського району за якими визнано право власності на житлові будинки", у якому значиться ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 (т.1 а.с.232-239).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_11 від 20 лютого 1987 року, виданого виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому районної Ради народних депутатів від 16 лютого 1987 року №31, право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 належить позивачу (т. 1 а.с. 8).

На свідоцтві є реєстраційний напис про реєстрацію Павлоградським бюро технічної інвентаризації даного будинку за позивачем за № 1-266/266 від 20 лютого 1987 року.

До рішення виконкому Павлоградської районної Ради народних депутатів від 16 лютого 1987 року №31 "Про визнання права власності на житлові будинки за громадянами с. Межирічі Павлоградського району" додано список громадян з назвою "Список про наявність домоволодінь по Межиріцькій сільській раді народних депутатів", в якому під номером АДРЕСА_3 зазначений ОСОБА_3 (т.1 а.с. 241- 250, т.2 а.с.2).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер (т.2 а.с.29).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 ( т.1 а. с. 24).

23 грудня 1992 року Павлоградською районною державною адміністрацією на підставі рішення виконкому Павлоградської районної Ради народних депутатів від 16 лютого 1987 року № 31 на ім`я ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_7 , яке зареєстроване Павлоградським БТІ 23 грудня 1993 року (т. 2 а.с. 31).

25 грудня 1992 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 було видане свідоцтво про право на спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_10 , зареєстроване в реєстрі за № 4959 , яке зареєстровано в БТІ 05 січня 1993 року (т. 2 а.с. 33).

В матеріалах спадкової справи № 270, заведеної після померлого ОСОБА_3 , є довідка виконкому Межиріцької сільської ради від 22 грудня 1992 року, видана ОСОБА_4 про те, що вона являється головою робочого двору по АДРЕСА_10 після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ( т. 2 а. с. 30).

Така ж довідка наявна в матеріалах інвентарізаційної справи №9195 на домоволодіння АДРЕСА_4 , копію якої надано КП "Павлоградське МБТІ" (а.с. т.1 а.с.151).

Згідно інформації погосподарських книг позивач і її батько зазначені в одному будинку по АДРЕСА_10 без номеру.

На час смерті батька позивача - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в погосподарській книзі номер будинку не значився, а позивачу ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_2 .

13 січня 1993 року ОСОБА_4 за договором дарування, посвідченим Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим в реєстрі за АДРЕСА_12 відповідачу ОСОБА_1 право власності на який було зареєстровано в КП Павлоградське БТІ 18 січня 1993 року (т.1 а.с.122-123).

З відповіді КП "Павлоградське бюро технічної інвентаризації" від 11 жовтня 2018 року №131 вбачається, що 30 травня 2008 року відповідач ОСОБА_1 на підставі довідки виконкому Межиріцької сільської ради № 1416 від 29 травня 2008 року про зміну нумерації будинків, замовила перереєстрацію договору дарування від 13 січня 1993 року щодо будинку АДРЕСА_4 , яку було здійснено (т.1 а.с.148, 149).

Відповідно копії до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26 червня 2008 року за ОСОБА_1 30 травня 2008 року зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_5 .1 а.с.125).

Рішенням виконкому Межиріцької сільської ради від 27 листопада 2013 року "Про впорядкування адресного господарства Межиріцької сільської ради" змінено нумерацію будинку АДРЕСА_6 (т.1 а.с .17, 18).

У відповіді КП "Павлоградське бюро технічної інвентаризації" від 11 жовтня 2018 року №131 вказано, що будинок АДРЕСА_2 , який зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності № 266, виданого 20 лютого 1987 року виконкомом Межиріцької сільської ради та будинок АДРЕСА_5 , який зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору дарування, посвідченого 13 січня 1993 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторю за № 46 - це один і той самий будинок.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28 березня 2018 року за відповідачем ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 13 січня 1993 року зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_7 (т. 1 а.с.59) .

Рішенням Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року № 248-19/VII "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 " та від 21 вересня 2018 року №326-10/VII "Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передачу у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_5 " відповідачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою, затверджено цю документацію та передано їй у приватну власність земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_5 (т. 2 а.с. 126-127).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08 квітня 2019 року за відповідачем на підставі рішення Межиріцької сільської ради від 21вересня 2018 року №326-10/VII зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0354, розташовану по АДРЕСА_7 (т. 2 а.с.119-121).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції посилався на те, що свідоцтво про право особистої власності на спірний житловий будинок було видане позивачу 20 лютого 1987 року, а тому видане Павлоградською районною державною адміністрацією свідоцтво про право особистої приватної власності 23 грудня 1992 року на ім`я ОСОБА_3 , видане Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину від 25 грудня 1992 року ОСОБА_4 , а також договір дарування від 13 січня 1993 року слід визнати недійсними та скасувати, спірний будинок витребувати у відповідача на користь позивача та визнати за позивачем право власності на дане майно та скасувати державну реєстрацію права власності за відповідачем на спірний будинок, однак погодитися з такими висновками неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01 січня 2004 року.

Спірні відносини у справі виникли до набрання чинності чинним ЦК України, тобто до 01 січня 2004 року, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР.

Статтею 49 ЦК УСРСР було встановлено, що володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до ст. 55 ЦК УСРСР власник не може бути позбавлений права на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Встановлено позивачу ОСОБА_2 відповідно до копії виписки з протоколу № 7 засідання правління колгоспу "XXII Партз`їзду" від 27 березня 1971 року була надана присадибна земельна ділянка розміром 0,15 га ( т. 1 а.с. 9).

07 квітня 1971 року виконкомом Межиріцької сільської Ради депутатів трудящих позивачу був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці розміром 0,15 га, що підтверджується копією виписки з протоколу № 7 виконкому (т. 1 а.с. 10).

Проектно-конструкторським архітектурно-планувальним бюро Павлоградської районної державної адміністрації позивачу видано свідоцтво на забудову від 18 травня 1971 року № 75 земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією дублікату (т. 1 а.с. 11).

25 травня 1971 року позивачу ОСОБА_2 було видано схематичний план забудови по АДРЕСА_1 ( т . 1 а.с. 12).

07 січня 1987 року позивачу був виданий генеральний план (схема) будівель по АДРЕСА_2 таповерховий план (т.1 а.с. 13).

08 січня 1987 року на ім`я позивача ОСОБА_2 складений звідний акт вартості будівель та споруд та експлікація внутрішніх площ до плану будинку по АДРЕСА_2 (т.1 а.с.15-16).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками сторін у справі (т.1 а.с.19-20, 86, 130-131).

В погосподарських книгах Межиріцької сільської ради № 19 за 1974-1976 роки та № 27 за 1977-1979 роки в господарстві по АДРЕСА_1 без номеру позивач ОСОБА_2 вказана головою сім`ї, члени сім`ї вказані її чоловік та син (т. 2 а.с. 102-103, 110-111).

В погосподарський книзі № 20 за 1980-1982 роки ОСОБА_2 вказана головою сім`ї , а членами сім`ї записані батько і мати сторін по справі та відповідач по справі і її чоловік ( т.2 а.с. 107-109).

В погосподарській книзі № 20 за 1983-1985 роки головою сім`ї спочатку вказана позивач, а серед членів сім`ї записані батько і мати сторін по справі, відповідач, потім голову сім`ї змінено на батька - ОСОБА_3 , назва вулиці АДРЕСА_1 , номер будинку не зазначений (т. 2 а.с.104-106).

В погосподарській книзі № 20 за 1986-1990 роки в господарстві по АДРЕСА_10 без зазначення номеру будинку головою сім`ї спочатку записаний батько сторін у справі - ОСОБА_3 , а потім їх мати - ОСОБА_4 .

В усіх цих записах вказаних №170 поземельної шнурової книги.

З копії земельної шнурової книги колгоспу АДРЕСА_10 вбачається, що під номером 170 зазначено ОСОБА_2 ( т.1 а.с. 99-100).

Рішенням виконкому Павлоградської районної Ради народних депутатів від 16 лютого 1987 року №31 "Про визнання права власності на житлові будинки за громадянами с. Межирічі Павлоградського району" визнано право власності на житлові будинки за громадянами с. Межирічі згідно списків в кількості 309 будинків (т.1 а.с. 231). Додатком до даного рішення являється "Список громадян с. Межирічі Павлоградського району за якими визнано право власності на житлові будинки", у якому значиться ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 (т.1 а.с.232-239).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_11 від 20 лютого 1987 року, виданого виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому районної Ради народних депутатів від 16 лютого 1987 року №31, право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 належить позивачу (т. 1 а.с. 8).

На свідоцтві є реєстраційний напис про реєстрацію Павлоградським бюро технічної інвентаризації даного будинку за позивачем за № 1-266/266 від 20 лютого 1987 року.

До рішення виконкому Павлоградської районної Ради народних депутатів від 16 лютого 1987 року №31 "Про визнання права власності на житлові будинки за громадянами с. Межирічі Павлоградського району" додано список громадян з назвою "Список про наявність домоволодінь по Межиріцькій сільській раді народних депутатів", в якому під номером АДРЕСА_3 зазначений ОСОБА_3 (т.1 а.с. 241- 250, т.2 а.с.2).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер (т.2 а.с.29).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 ( т.1 а. с. 24).

23 грудня 1992 року Павлоградською районною державною адміністрацією на підставі рішення виконкому Павлоградської районної Ради народних депутатів від 16 лютого 1987 року № 31 на ім`я ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_7 , яке зареєстроване Павлоградським БТІ 23 грудня 1993 року (т. 2 а.с. 31).

25 грудня 1992 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 було видане свідоцтво про право на спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_10 , зареєстроване в реєстрі за № 4959 , яке зареєстровано в БТІ 05 січня 1993 року (т. 2 а.с. 33).

В матеріалах спадкової справи № 270, заведеної після померлого ОСОБА_3 , є довідка виконкому Межиріцької сільської ради від 22 грудня 1992 року, видана ОСОБА_4 про те, що вона являється головою робочого двору по АДРЕСА_10 після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ( т. 2 а. с. 30).

Така ж довідка наявна в матеріалах інвентарізаційної справи №9195 на домоволодіння АДРЕСА_4 , копію якої надано КП "Павлоградське МБТІ" (а.с. т.1 а.с.151).

Згідно інформації погосподарських книг позивач і її батько зазначені в одному будинку по АДРЕСА_10 без номеру.

На час смерті батька позивача - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в погосподарській книзі номер будинку не значився, а позивачу ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_2 .

13 січня 1993 року ОСОБА_4 за договором дарування, посвідченим Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим в реєстрі за АДРЕСА_12 відповідачу ОСОБА_1 право власності на який було зареєстровано в КП Павлоградське БТІ 18 січня 1993 року (т.1 а.с.122-123).

З відповіді КП "Павлоградське бюро технічної інвентаризації" від 11 жовтня 2018 року №131 вбачається, що 30 травня 2008 року відповідач ОСОБА_1 на підставі довідки виконкому Межиріцької сільської ради № 1416 від 29 травня 2008 року про зміну нумерації будинків, замовила перереєстрацію договору дарування від 13 січня 1993 року щодо будинку АДРЕСА_4 , яку було здійснено (т.1 а.с.148, 149).

Відповідно копії до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26 червня 2008 року за ОСОБА_1 30 травня 2008 року зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_5 .1 а.с.125).

Рішенням виконкому Межиріцької сільської ради від 27 листопада 2013 року "Про впорядкування адресного господарства Межиріцької сільської ради" змінено нумерацію будинку АДРЕСА_6 (т.1 а.с .17, 18).

У відповіді КП "Павлоградське бюро технічної інвентаризації" від 11 жовтня 2018 року №131 вказано, що будинок АДРЕСА_2 , який зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності № 266, виданого 20 лютого 1987 року виконкомом Межиріцької сільської ради та будинок АДРЕСА_5 , який зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору дарування, посвідченого 13 січня 1993 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторю за № 46 - це один і той самий будинок.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28 березня 2018 року за відповідачем ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 13 січня 1993 року зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_7 (т. 1 а.с.59) .

Рішенням Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року № 248-19/VII "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 " та від 21 вересня 2018 року №326-10/VII "Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передачу у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_5 " відповідачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою, затверджено цю документацію та передано їй у приватну власність земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_5 (т. 2 а.с. 126-127).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08 квітня 2019 року за відповідачем на підставі рішення Межиріцької сільської ради від 21вересня 2018 року №326-10/VII зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0354, розташовану по АДРЕСА_7 (т. 2 а.с.119-121).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ОСОБА_2 просила суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право особистої приватної власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_7 , видане на ім`я ОСОБА_3 23 грудня 1992 року Павлоградською районною державною адміністрацією; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_7 , видане ОСОБА_4 25 грудня 1992 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 4959; визнати недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_4 (даритель) і ОСОБА_1 (обдарована), посвідчений 13 січня 1993 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 46, згідно якого ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовоний по АДРЕСА_7 ; витребувати у ОСОБА_1 на її користь житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_7 ; визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_7 ; визнати незаконним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року № 248-19/VII "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 "; визнати незаконним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року №326-10/VII "Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передачу у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_5 "; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_7 та закрити відповідний розділ (реєстраційний номер майна 23782567) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :03:003:0354, розташовану по АДРЕСА_7 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та закрити відповідний розділ (номер запису про право власності 28174227) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (т.2 а.с.128-135).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України на суд, як державний орган, покладено обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснити у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Із позовної заяви вбачається, позивач просила суд визнати недійсним першочергово свідоцтво про право особистої приватної власності на жилий будинок розташований по АДРЕСА_7 , видане 23 грудня 1992 року Павлоградською районною державною адміністрацією, на ім`я ОСОБА_3 .

Слід зазначити, Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, як орган, яким було видане оскаржуване позивачем свідоцтво про право особистої приватної власності на жилий будинок, не була залучена до участі у даній справі у якості співвідповідача.

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції не роз`яснив належним чином позивачу його прав, зокрема, щодо залучення до участі у справі у якості співвідповідача Павлоградську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на предмет і підстави поданого позивачем позову, неповно встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не визначився належним чином із колом відповідачів, які повинні відповідати за заявленими позивачем у даній справі позовними вимогами.

На стадії апеляційного розгляду справи залучення відповідача до участі у справі ЦПК України не передбачено.

В абз.5 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Павлоградська районна державна адміністрація, Друга Павлоградська державна нотаріальна контора про витребування майна - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Павлоградська районна державна адміністрація, Друга Павлоградська державна нотаріальна контора про витребування майна - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді