ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року

м.Суми

Справа №2-о-37/10

Номер провадження 22-ц/816/1315/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

учасники справи:

заявник - прокурор Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури в інтересах Синівської сільської ради;

розглянув у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Козін Тетяни Володимирівни на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 липня 2010 року в складі судді Шульги О.М., ухваленого в смт Липова Долина,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із заявою, прокурор Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Синягівської сільської ради просив визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 у вигляді земельної ділянки розміром 3,10 гектари, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія ІV-CV № 017600 відумерлою та передати її у власність територіальної громади с. Синівка Липоводолинського району Сумської області.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 липня 2010 року

заяву задоволено. Визнано спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 у вигляді земельної ділянки розміром 3,10 гектари, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія ІV-CV № 017600 відумерлою. Передано земельну ділянку розміром 3,10 гектари, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія ІV-CV № 017600 у власність територіальної громади с. Синівка Липоводолинського району Сумської області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 , яка не була залучена до розгляду справи в суді першої інстанції адвокат Козін Тетяна Володимирівна, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що ОСОБА_1 є рідною донькою померлої ОСОБА_2 . Вказує, що нею була видана довіреність на представлення інтересів в управлінні та користуванні майном, яке належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що земельна ділянка входила до складу спадкового майна на яке ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину ще в 2004 році. Крім того, успадкувавши вказану земельну ділянку вона здала її в оренду. Дізнавшись про існування оскаржуваного рішення вона звернулася до суду з клопотанням про надання їй матеріалів цивільної справи для ознайомлення, проте їй було повідомлено, що вказану справи знищено в зв`язку із закінченням терміну зберігання. Зазначає, що суд при винесенні оскаржуваного рішення не з`ясував чи заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_2 та чи наявні в неї близькі родичі, а також обставини того, чи усувалися вони від спадкування. Зазначає, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР, яким не передбачено визнання спадщини відумерлою.

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 квітня 2010 року відновлено втрачене провадження у цивільній справі за позовом прокурора Липоводолинського району Сумської області в інтересах держави в особі Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області про визнання спадщини відумерлою та її передачі територіальній громаді (справа № 2-0-37/10р) у спосіб тимчасового приєднання до матеріалів справи оригіналу рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 липня 2010 року, який зберігається в архіві місцевого суду, окремо до матеріалів справи додано завірені копії актів про знищення матеріалів даної цивільної справи.

Відзивів на апеляційну скаргу від прокурора Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури та Синівської сільської ради до суду не надходило

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти апеляційної скарги не заперечив, оскільки факт прийняття спадщини до визнання її відумерлою доведено.

Представник Синівської сільської ради до суду не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_2 ніхто не звертався, спадкоємців у померлої немає, тому на підставі положень ст. 1277 ЦК України, визнав спадщину відумерлою та передав її територіальній громаді.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_2 (а.с. 12).

11.03.1967 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, після укладання якого ОСОБА_3 змінила своє прізвище на ОСОБА_5 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із цілого житлового дерев`яного будинку, житловою площею 18,7 кв.м., що значиться під літерою А-1 та господарських будівель: сараю цегляного летра-Б, погреба цегляного літер п/г, сараю глиноб. літ В, сараю дерев`яного літер Г, огорожі дощатої № 1-2, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельних ділянок, що розташовані на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, площею 3,10 га в межах згідно з планом, в тому числі : ріллі 2,44 га, кормових угідь 0,66 га, що належали померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV СМ № 017600, виданого Синівською сільською радою 01.11.2001 року (а.с. 10).

Відповідно до заповіту від 22.10.1998 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області Олійник В.Г., все майно, що належало померлій ОСОБА_2 , заповіла своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 9).

Вказану спадщину успадкувала донька померлої ОСОБА_2 ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.02.2004р. (а.с. 10).

14.09.2004 року ОСОБА_1 видано державний акт на земельну ділянку площею 3,1012 га, що розташована на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 11).

15.09.2004 року між ОСОБА_1 та ПВСК АФ «Синівська» укладено договір оренди землі, відповідно до якого, ОСОБА_1 передала, а ПВСК АФ «Синівська» прийняла в строкове, платне користування земельну ділянку площею 3,1012 га. Строк дії договору оренди землі становить 1 рік. (а.с. 28-29).

08.07.2019 року ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої довіреності уповноважила ОСОБА_6 та ОСОБА_7 представляти її інтереси з питань управління, користування належними їй земельними ділянками, а також надала право ОСОБА_6 розпорядження належним їй будинком та земельними ділянками (а.с. 5).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами справи доводиться , що ОСОБА_1 успадкувала спірну земельну ділянку після смерті своєї матері ОСОБА_2 та оформила свої права власності на неї.

Відповідно до ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно з ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Аналогічні положення містить і Цивільний процесуальний кодекс України в редакції чинній на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення (ст. 278ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України, у редакції чинній на час звернення прокурора до суду із заявою, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Крім того, при встановлені фактів для вирішення питання визнання спадщини відумерлою у їх сукупності, а саме: 1) відсутності спадкоємців за заповітом і за законом; 2) усунення усіх спадкоємців від права на спадкування; 3) неприйняття спадкоємцями спадщини; 4) відмова усіх спадкоємців від прийняття спадщини, судом першої інстанції не з`ясовувалось.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення її прав, як спадкоємця, яка отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 у лютому 2004 року та успадкувала спадщину, що залишилася після смерті матері, зокрема, земельну ділянку розміром 3,10 гектари відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серія ІV-CV № 017600. Отже, на час ухвалення оскарженого рішення спадщина була вже прийнята спадкоємцем за заповітом, що є підставою для відмови у задоволені заяви прокурора.

Враховуючи викладене, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення зави прокурора Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури в інтересах Синівської сільської ради, тому колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 260, 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Козін Тетяни Володимирівни задовольнити.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 липня 2010 року скасувати і відмовити у задоволенні заяви прокурора Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури в інтересах Синівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 липня 2020 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко