Провадження № 2/761/2908/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2019 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 47352,53 грн. та судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 19.07.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (після зміни типу товариства АТ «Державний ощадний банк України») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір у вигляді заяви №481062811 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до умов якого банк встановив ОСОБА_1 відновлювальну кредитну лінію у сумі 33 000,00 грн..

В позові позивач зазначив, що виконав свої зобов`язання за договором надавши відповідачу кредит, а відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка станом на 25.09.2019 року становить: загальна сума основної заборгованості - 32186,97 грн., загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 10369,74 грн., загальна сума заборгованості за РКО - 77,80 грн., загальна сума нарахованої пені по кредиту - 2784,70 грн., загальна сума нарахованої пені по процентам - 1527,90 грн., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 266,95 грн., розмір 3 % річних нарахованих та не сплачених відсотків - 138,47 грн., а всього - 47352,53 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового засідання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позов не подав.

На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4) ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначав, що 19.07.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (після зміни типу товариства АТ «Державний ощадний банк України») (далі -Банк) та відповідачем ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено договір у вигляді заяви №481062811 (далі -Договір) про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Відповідно до умов Договору Банк міг встановити за згодою ОСОБА_1 кредитний ліміт в сумі від 33 000,00 грн. до 250 000,00 грн. строком на 60 місяців, з можливим продовженням на той самий строк.

Як зазначено в умовах Договору - п.6.4 - на строк до 17.07.2018 року кредитний ліміт встановлений в розмірі 0,00 грн., а потім передбачено право відповідача погодити розмір кредитного ліміту в телефонному режимі.

Суду не надано доказів що відповідач погодив встановлення кредитного ліміту в розмірі 33000,00 грн., як зазначив представник позивача в позовній заяві. Так само не надано доказів перерахування вказаних коштів на рахунок відповідача та використання вказаних коштів відповідачем.

Згідно п. 6.6.1 вказаного Договору процентна ставка за Кредитом є фіксованою та складає 38 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між Клієнтом та Організацією або розірвання Договору зарплатного проекту, укладеного між Банком та Організацією, відрахування та/або закінчення навчання Клієнта у навчальному закладі.

При цьому, у відповідності до п.1.6.1 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Банк здійснює надання Кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на Картковий рахунок Клієнта.

Відповідно до п.п. 9.1 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню на кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мла бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст.625 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Водночас, відповідно до постанови Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018 року «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Так, як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів, що кредитні кошти за спірним кредитним договором були надані позичальнику та останні були використані ним за цільовим призначенням.

Зокрема, суду не надано відповідних виписок з рахунку позичальника, з яких можливо зробити висновок, що відповідачем було отримано кредитні кошти та внаслідок невиконання умов договору, в останнього виникла заборгованість.

Водночас, суд не може взяти до уваги, як належні докази підтвердження видачі кредиту відповідні розрахунки заборгованості надані банком, так як, у відповідності до Постанови Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018 року належним доказом підтвердженням виконаних за день операцій, тобто використання наданих кредитних коштів позичальником є саме виписки з його особового рахунку.

Разом з тим, варто зауважити, що зазначена позиція, також, висловлена у постанові Вищого господарського суду України від 06.04.2017 року у справі № 905/2009/15.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме з п. 6.10 заяви №481062811 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, всі інші умови договору, в тому числі і порядок зміни містяться в Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Так, вбачається, що зазначений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, наданий суду не в повному обсязі, що в свою чергу, позбавляє можливості суд оцінити зазначений доказ, як належний, зокрема, встановити умови надання кредиту позичальнику в повному обсязі.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що в даному випадку суду не надано доказів надання кредитних коштів відповідачу, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.525,526,549 ЦК України, ст.ст.4, 77-81,141, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула