ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в місті Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо, акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Палоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

09 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним, 21 лютого 2020 року уточнив позовні вимоги, просив визнати недійсним кредитний договір № SAMDNWFC8 від 09 серпня 2014 року, укладений між ним та АТ КБ «Приватбанк»; визнати суму відсотків у розмірі 61748 грн. 79 коп. та суму комісії у розмірі 1240 грн. безпідставно нарахованими АТ КБ «Приватбанк» та безпідставно списаними з карткового рахунку позивача за період з 09 серпня 2014 року по 13 лютого 2020 року; застосувати наслідки недійсності правочину шляхом стягнення з позивача на користь АТ КБ «Приватбанк» суми кредиту 1977 грн. 43 коп.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано безпідставним нарахування та списання АТ КБ «ПриватБанк» з карткового рахунку ОСОБА_1 за період з 09 серпня 2014 року по 13 лютого 2020 року суми відсотків у розмірі 61748 грн. 79 коп. та суми комісії у розмірі 1240 грн. відповідно до угоди № SAMDNWFC8 від 09 серпня 2014 року. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір на користь держави у розмірі 768 грн.40 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ТДВ СК Кредо подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати в частині висновку мотивувальної частини про визнання неукладеним договору № SAMDNWFC8 від 09 серпня 2014 року, укладеного між позивачем та АТ КБ ПриватБанк. Змінити рішення суду, яким задовольнити позов у цій частині частково у межах, в яких його задовольнив суд першої інстанції, з додатковим викладенням підстав для обґрунтування, які зазначені у цій скарзі ТДВ СК Кредо, замість скасованої частини рішення. Стягнути з Позивача судові витрати за подання цієї скарги (а.с. 202-207).

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ ПриватБанк подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову. Вирішити питання судових витрат (а.с.226-233).

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано виписку АТ КБ «Приватбанк» №G9OVQA3VG00265F9 від 13 лютого 2020 року, за рахунком на ім`я ОСОБА_1 , з якої видно, що 09 серпня 2014 року, згідно з угодою № SAMDNWFC8, позивачу було встановлено кредитний ліміт 4200 грн.

У період з 09 серпня 2014 року по 13 лютого 2020 року позивач користувався кредитними коштами, усього було здійснено витрат 268481 грн. 89 коп., усього надходжень 203515 грн. 67 коп.

На підставі цієї виписки позивачем здійснений підрахунок списаних відсотків 61748 грн. 79 коп., списаної комісії 1977 грн. 43 коп.

Позивач просив визнати недійсною угоду № SAMDNWFC8 від 09 серпня 2014 року, посилаючись на недодержання письмової форми, відсутністю істотних умов договору.

З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що позивач двічі підписував заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку: 10 вересня 2012 року, 25 серпня 2018 року (а.с.10-13).

За змістом заяви від 10 вересня 2012 року позивач ознайомлений та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були йому надані у письмовому вигляді, зобов`язується регулярно ознайомлюватися зі змінами тарифів на сайті Приватбанку.

За змістом анкети-заяви від 25 серпня 2018 року позивач у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Приватбанку, які разом з пам`яткою клієнта і тарифами складають договір банківського обслуговування, зобов`язується ознайомлюватися зі змінами Умов та правил.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що підстав для визнання договору № SAMDNWFC8 недійсним, передбачених ст.215 ЦК України, немає. Натомість спірний кредитний договір не містить істотних умов, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином через відсутність погодження сторонами всіх істотних умов кредитного договору, підтвердженого належними письмовими доказами, спірний договір є неукладеним і тому не може бути визнаний недійсним. Вимога про визнання безпідставним нарахування та списання з карткового рахунку позивача за період з 09 серпня 2014 року по 13 лютого 2020 року суми відсотків у розмірі 61 748 грн. 79 коп. та суми комісії у розмірі 1240 грн. Зазначену вимогу суд вважає обґрунтованою, зважаючи на те, що кредитний договір між сторонами не був укладений, нарахування відсотків та комісії було здійснено без достатньої правової підстави.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано сторонами, що кредитний договір №SAMDNWFC8 від 09.08.2014 на підставі якого відбулося списання з позивача відсотків за користування кредитними коштами та комісії не укладався сторонами. Банк не надав суду відповідного договору, в матеріалах справи наявна виписка по рахунку за договором №SAMDNWFC8 від 09.08.2014 , з якої вбачається списання коштів.

Суд першої інстанції вірно посилався на положення ст.207 ЦК України, відповідно до якого правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. 1048,1050 ЦК України про сплату процентів, тому умова про розмір процентної ставки за кредитним договором є істотною для договорів даного виду, згода позичальника з цією умовою є обов`язковою.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст..634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У заявах позивача про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цих заявах відсутні умови договору про сплату комісії та її визначеного розміру.

Згідно з вимогами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Відповідно до постанови від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, Велика Палата Верховного Суду вважає, що до правовідносин між Приватбанком та позичальником стосовно отримання споживчого кредиту шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк».

За відсутності письмового підтвердження про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та інших істотних умов кредитного договору, Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору, якщо вони не підписані і не визнаються позичальником.

Доводи апеляційної скарги, ТДВ СК Кредо, що суд першої інстанції посилаючись на висновки Постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 визнаючи кредитний договір неукладеним, діє всупереч висновкам цієї ж постанови, відповідно до якої, ... враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів., колегія суддів відхиляє, оскільки питання повернення фактично отриманих коштів, Банком не піднімалося, а тому не заслуговує на увагу.

Посилання в апеляційній скарзі АТ КБ ПриватБанк на те, що позивач є помічником судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а тому головуючий суддя мала процесуальний обов`язок заявити самовідвід, колегія суддів відхиляє, оскільки посилання на заінтересованість чи неупередженість судді є лише припущеннями апелянта, які не підтвердженні відповідними доказами.

Посилання АТ КБ ПриватБанк щодо користування позивачем кредитними коштами підтверджується матеріалами справи та визнається самим позивачем, однак за відсутності письмового договору на підставі якого позивачу нараховувалися відсотки та списувалася комісія суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставне списання таких коштів. Відповідачем не надано належного документа, який б підтверджував правомірність списання коштів з карткового рахунку позивача.

Що стосується посилання АТ КБ ПриватБанк на Умови та правила банківських послуг, якими передбачено право банку списувати з будь-якого рахунку клієнта відкритого в банку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, то слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст..626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

У ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови та правила надання банківських послуг, який міститься у матеріалах справи, не містить підпису позивача, тому їх не можна вважати частиною договору, укладеного сторонами у справі, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

За таких обставин, у банку відсутні правові підстави здійснювати нарахування чи списання грошових коштів передбачених вказаними Умовами та правилами.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки банком, в порушення приведених вище норм матеріального права та за відсутності погоджених у визначеній законом формі умов, здійснювалось списання грошових коштів з рахунку позивача на погашення кредитної заборгованості без розпорядження останнього.

Доводи апеляційних скарг фактично зводяться до переоцінки доказів наданої судом першої інстанції без посилення на обставини, які не були враховані при вирішенні справи.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційних скарг є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо та акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 08 липня 2020 року.

Судді: