Номер провадження: 22-ц/813/2616/20
Номер справи місцевого суду: 522/8828/18
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Шенцевої О.П., -

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Одесаобленерго» (надалі АТ «Одесаобленерго») про зобов`язання укласти договір, в якому просила зобов`язати поставщика електричної енергії ПАО «ЕК Одесаобленерго» заключити з нею договір на поставку електричної енергії по місцю її проживання, відповідно до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування свого позову позивачка зазначила, що відповідач порушує її права, так як вона неодноразово зверталася до відповідача з заявами, в яких просила укласти договір на поставку електричної енергії з наданням для цього всіх необхідних документів, однак на її прохання укласти вказаний договір їй було відмовлено.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на те, що судом неповно і не всебічно з`ясовані обставини, на підтвердження яких були надані докази та які не досліджувалися судом, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що відповідно до Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергіїміж споживачем і поставщиком здійснюється на підставі прямих договорів, а не через посередників, тому для електрозабезпечення власників квартир багатоквартирного житлового будинку повинні укладатися прямі договори про користування електричною енергією, що відповідачем зроблено не було у відповідності до вимог закону.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Одесаобленерго» зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, оскільки укладання договору про постачання електричної енергії є неможливим, у зв`язку з втратою чинності нормативно-правового акту, а саме Правил користування електричною енергією для населення, яким було затверджено типову форму договору про користування електричної енергії.

Сторони про розгляд справи на 24 червня 2020 року були сповіщені належним чином (а.с. 125-126).

Від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати за її відсутності (а.с. 127).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , звертаючись до суду, зазначила предметом позову зобов`язання АТ «Одесаобленерго» укласти з нею договір про користування електричною енергією по об`єкту, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що 11.06.2017 року набув чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 р. № 2019-VIII.

Відповідно до положень Закону України «Про ринок електричної енергії», АТ «Одесаобленерго» має здійснювати розподіл електричної енергії в межах закріпленої території Одеської області, виконувати функції, мати права і обов`язки Оператора системи розподілу.

Відповідно до ст. 47 Закону, Операторам системного розподілу забороняється здійснювати діяльність з постачання електричної енергії. Постачання електричної енергії споживачам буде здійснюватися електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідачем було зазначено, що 06.11.2018 року Постановою НКРЕКП № 1345 було прийнято рішення щодо анулювання АТ «Одесаобленерго» з 01.01.2019 року ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Тобто, укладення договору про постачання електричної енергії є неможливим, у зв`язку з втратою чинності нормативно-правового акту, а саме Правил користування електричною енергією для населення, яким було затверджено типову форму договору про користування електричної енергії, у зв`язку з чим АТ «Одесаобленерго» не має ні правових підстав, ні можливості для укладання з ОСОБА_2 договору про користування електричною енергією.

Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_1 про зобов`язання укласти договір, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави щодо порушення прав, свобод та інтересів позивача з боку відповідача, оскільки матеріали справи таких доказів не містять.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП 14.03.2018р. № 312, визначено, зокрема, умови постачання електричної енергії на роздрібному ринку електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником «останньої надії».

Згідно п.3.1.1. ПРРЕЕ постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку.

Висновки суду про те, що позивачем не виконано умови, зазначені в ПРРЕЕ, що є обов`язковими для укладання договору про постачання електричної енергії споживачу є вірними.

Також судом вірно зазначено, що АТ «Одесаобленерго» не відмовляло позивачу в укладенні договору про користування електричною енергією, а лише надало роз`яснення на звернення ОСОБА_1 щодо проведення необхідних дій для укладення договору, з урахуванням вимог діючого на час звернення законодавства.

Тобто, існує певна процедура та необхідні документи для укладення договору споживача про надання послуг з постачання електричної енергії.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі викладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову, оскільки позивачка не надала до суду належних доказів на підтвердження доводів позовних вимог.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що споживання електричної енергіїміж споживачем і поставщиком здійснюється на підставі прямих договорів, а не через посередників, тому для електрозабезпечення власників квартир багатоквартирного житлового будинку повинні укладатися прямі договори про користування електричною енергією, що відповідачем зроблено не було, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки АТ «Одесаобленерго» не має ні правових підстав, ні можливості для укладання з ОСОБА_2 договору про користування електричною енергією, крім того АТ «Одесаобленерго» надало роз`яснення позивачці на звернення щодо проведення необхідних дій для укладення договору надання послуг з постачання електричної енергії, якими ОСОБА_1 не скористалася та необхідних дій щодо укладання договору не здійснила.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

ОСОБА_1 доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги у відповідності до норм статті 81 ЦПК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або запереченьдо суду апеляційної інстанції не надала.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі ці доводи були розглянуті судом першої інстанції під час розгляду справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Інші доводи апеляційної скарги також не є суттєвими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянути судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 03 липня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк