1Справа № 335/3932/20 2/335/1525/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, -
АТ «Державний ощадний банк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за користування кредитом у розмірі 16 387,44 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 8783,59 грн., заборгованість за відсотками 4241,95 грн, комісія 7,50 грн., пеня 2570,99 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 140,48 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту 268,29 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 115,98 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 258, 67 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2017 між АТ «Державний ощадний банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено заяву про приєднання № 1328972 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якої йому було відкрито поточний рахунок, надано платіжну картку та встановлено кредит в розмірі 10 000 грн. строком на 60 місяців. При підписанні заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, відповідач приєднався до ДКБО та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Проте, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті кредитного ліміту, не погашає кредитної заборгованості, що підтверджується розрахунком, у зв`язку із чим станом на 28.04.2020 має заборгованість перед позивачем у розмірі 16 387,44 грн., яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало АТ «Державний ощадний банк» звернутися до суду з відповідним позовом.
Ухвалою судді від 15.05.2020 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 09.06.2020, яке було відкладено через першу неявку відповідача на 30.06.2020.
Учасники справи в судове засідання 30.06.2020 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де також не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 27.12.2017 ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання № 1328972 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якою АТ «Державний ощадний банк України» відкрито відповідачу поточний рахунок з використанням електронного платіжного засобу, та шляхом підписання вказаної заяви ОСОБА_1 беззастережно приєднався до договору в редакції, яка діяла на день підписання заяви про приєднання, яка розміщена на Інтернет сторінці банку www.oshadbank.ua, та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.
Згідно з умовами вказаної заяви позивач відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок в гривні, на умовах тарифного плану «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщення установ банку.
На виконання умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, позивач надав відповідачу платіжну картку, та встановив останньому кредит в розмірі 10 000 грн., строком на 60 місяців.
Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Суд доходить до висновку, що між сторонами укладений кредитний договір від 27.12.2017, який по своїй суті є договором приєднання, відповідно до ст. 634 ЦК України.
Відповідно до кредитного договору відповідач взяв на себе обов`язок повернути кредит, виплатити відсотки нараховані за користування кредитом в розмірі та в строки, передбачені заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Відповідач отримав кредитні кошти, однак своєчасно не сплатив позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення в розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 28.04.2020 у ОСОБА_1 наявна заборгованість в розмірі 16 387,44 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 8783,59 грн., заборгованість за відсотками 4241,95 грн, комісія 7,50 грн., пеня 2570,99 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 140,48 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту 268,29 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 115,98 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 258, 67 грн.
У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Вимогами ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною.
Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно вимог ст.ст.526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим настали правові наслідки відповідно до договору, що має відображення в розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, який відповідачем не спростовується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Держаний ощадний банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на суму 16 387,44 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2102 грн., сплачений позивачем при подачі позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 223 ч. 4, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.509, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, який ухвалив оскаржуване рішення, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя К.В. Гашук