Справа № 127/112/17-ц
Провадження № 22-ц/801/1333/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач :Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30 червня 2020 рокуСправа № 127/112/17-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2020 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом надання права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві,

встановив:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2020 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»). В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 (за Кредитним договором № 299/2007 від 04.12.2007 року, укладеного між АКБ «Східно-Європейський банк» та ОСОБА_2 ) перед ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в розмірі 538 114, 97 гривень, звернуто стягнення на предмет іпотеки-трикімнатну квартиру загальною площею 61,2 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.10.2003 року Вінницькою міською радою на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради №1649 від 14.10.2003 року, зареєстрованого КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» 26.03.2007 року в реєстровій книзі № 613, реєстр за №1/53680, шляхом надання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, за ціною 481 962,00 грн.

ОСОБА_1 оскаржила таке рішення суду в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить скасувати в повному обсязі рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подала заяву про звільнення (або зменшення, або відстрочення) від сплати судового збору, в якій відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України просила врахувати її незадовільний майновий стан, в зв`язку з тим, що рівень її доходу як пенсіонера не дає можливості стплатити судовий збір у встановленому законом розмірі, а також те, що станом на день подання апеляційної скарги вона не встигла отримати докази на підтвердження такого стану у зв`язку з карантином, встановленим на території України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частинами першою, другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз`яснено в п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, виключною підставою для задоволення клопотання для відстрочення сплати судового збору, або зменшення чи звільнення від його сплати є незадовільний майновий стан сторони, яка заявляє відповідне клопотання.

Розглядаючи клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, суд повинен дослідити та надати оцінку доказам, на які посилається заявник на підтвердження зазначених в клопотанні обставин, про що вказати у відповідній ухвалі, та за результатами дослідження та оцінки встановити наявність чи відсутність підстав для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Водночас доказом про суми отриманого доходу є документ, в якому відображені усі можливі виплачені доходи особи. Таким доказом можуть бути, зокрема, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Докази, які підтверджують підстави звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» станом на 30 червня 2020 року не надані. При цьому копія пенсійного посвідчення не може бути таким доказом, оскільки не підтверджує розмір доходу апелянта.

Доводи про відсутність можливості сплати судового збору без надання доказів наведеного не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, відповідно до статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Водночас ОСОБА_1 вказала, що отримати відповідні докази станом на дату подання апеляційної скарги не встигла у зв`язку з встановленням та території України карантину, що унеможливлює вирішення даного клопотання про звільнення (відстрочення, зменшення) сплати судового збору.

Згідно з п. 3 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI розмір судового збору із апеляційних скарг на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час звернення з позовом - 22 грудня 2016 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення з позовом - 22 грудня 2016 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року становив 1378 грн.

Як видно з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 13.02.2015 року (справа № 127/2-2818/2009) змінено заочне рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 30.09.2009 року (справа № 2-2818/2009) та вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь АКБ «Східно-Європейський банк» заборгованість за кредитним договором № 299/2007 від 04.12.2007 року в загальній сумі 70 711,56 доларів США, що еквівалентно 538 114,97 грн., з яких борг по кредитним коштам - 65 191,47 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів - 604,48 доларів США, борг по відсотках - 4 705,65 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 209,96 доларів США.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.07.2014 року (справа № 127/2-2818/2009) замінено стягувача з АКБ «Східно-Європейський банк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа № 2-2818/09 про стягнення з ОСОБА_2 вищезазначеної заборгованості.

ТОВ «ФК Довіра та гарантія» у грудні 2016 року звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №290/2007 від 04.12.2017 року в розмірі 538 114,97 грн шляхом звернення стягнення а предмет іпотеки, який належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 шляхом надання ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» прав на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві за ціною 481962,00 грн.

ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», звертаючись з позовом сплатило судовий збір у сумі 1378 грн, як за вимогу немайнового характеру.

Проте, у постанові від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених в постанові від 23 січня 2018 року у справі № 2-340/461/16-ц, згідно з якими вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред`явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов`язання (стягнення заборгованості тощо).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 907/9/17 дійшла наступного висновку: «Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов».

Відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору від 04 грудня 2007 року, укладеного між АКБ «Східно-Європейський банк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заставна вартість предмета іпотеки визначена у сумі 481962,00 грн.

Таким чином, ціна позову у цій справі становить 481962,00 грн, а тому розмір судового збору за подання апеляційна скарги становить 10844,15 грн (481962,00 грн х 1,5 % х 150%), що дорівнює 150% відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з ч.2,3 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, а саме сплатити судовий збір в розмірі 10844,15 грн на зазначені нижче реквізити, про що надати суду оригінал платіжного документа або надати докази на підтвердження клопотання про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору у порядку встановленому ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Реквізити рахунку для оплати судового збору: Отримувач коштів: УК у м.Вінниці /отг м.Вінниця/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38054707, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0002856 , Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 133,136, 260, 261, 381 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2020 року залишити без руху, про що повідомити скаржника і надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду в установлений судом строк, скарга буде вважатися неподаною і повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин