Справа № 444/1768/18
Провадження № 2/444/48/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Савчук Г.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Зіболківська сільська рада про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється власником земельної ділянки площею 0,0916 га. по АДРЕСА_1 , яку вона отримала у спадок після смерті ОСОБА_5 , якому вона належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 10.10.1997р. та зареєстрованому за номером 465. Відповідно до опису меж земельної ділянки суміжним землекористувачем від точки Е до точки Д є землі сільської Ради.Відповідач по справі є власником земельної ділянки площею 0,1842 га. Відповідно до опису меж земельної ділянки суміжним землекористувачем від точки А до точки А землі сільської Ради.

Між її земельною ділянкою та земельною ділянкою Відповідача розміщена земельна ділянка Зіболківської сільської ради, яка слугувала проходом до канави. Однак, Відповідач по справі вказану земельну ділянку огородив та приєднав до своєї земельної ділянки. Чим порушує її право користування землями загального користування.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні з приводу пред"явленого позову заперечили.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідачу ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,1842 га, яка розташована на території с.Зіболки Зіболківської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 057302 від 17.02.2001р., який було оформлено на підставі свідоцтва про право на спадщину за померлим ОСОБА_6 .

Позивачу належить земельна ділянка площею 0,0916 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 000631 від 10.10.1997р., яку вона отримала у спадок після смерті ОСОБА_5 .

Між даними земельними ділянками була розміщена земельна ділянка Зіболківської сільської ради, яка слугувала проходом до канави.

Позивач зазначає, що відповідач вказану земельну ділянку огородив та приєднав до своєї земельної ділянки, чим порушив її право користування землями загального користування. Однак за весь час володіння земельною ділянкою, ні сама відповідачка, ні її спадкодавець ні інші члени її родини, не допускали жодних порушень прав сусідів, використовували земельну ділянку виключно у межах визначених рішенням сільської ради від 25.12.1996 року № 4.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідност.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.3) ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути припинення дії, яка порушує право.

За правилами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю належної ОСОБА_5 (спадкоємець якої є позивач ОСОБА_4 ) земельна ділянка площею 0,0916, з описом меж від А до Б земля гр. ОСОБА_6 ( довжиною 224.04; 33.70 м.), від Б до В землі сільської ради ( довжиною 22,38м.), від В до Г земля гр. ОСОБА_7 (довжиною 12.60; 169.72м.), від Г до А землі сільської ради (довжиною 21.63м.), від Д до Е земля сільської ради (довжиною 22.45м).

Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю належної ОСОБА_2 земельна ділянка площею 0,1842, з описом меж від А до Б земля гр. ОСОБА_8 , від Б до В землі сільської ради, від В до Г земля гр. ОСОБА_5 , від Г до А землі сільської ради.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 019 від 29.01.2019р., земельна ділянка кадастровий номер :01:010:0011, площею 0,0916 га, яка належить ОСОБА_4 має наступний опис меж: від А до Б землі загального користування - 38,13м., від Б до В - ОСОБА_9 - 22.12 м., від В до Г землі сільської ради - 37,16 м., від Г до А ОСОБА_6 - 26.65 м.

Таким чином, судом встановлено розбіжність в розмірах земельної ділянки належної позивачу ОСОБА_4 , станом на 10.10.1997р. (відомості з Державного акту на право приватної власності на землю) та станом на 29.01.2019р. ( відомості з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку), а саме площа земельної ділянки є незмінною - 0,0916 га, однак змінилась конфігурація земельної ділянки, внаслідок чого і виник спір.

Однак з копії заяви ОСОБА_4 від 02.03.2020р. вбачається, що під час проведення землевпорядних робіт було встановлено невіповідність довжин ліній земельної ділянки в натурі ( на місцевості) площею 0,0916 га, кадастровий номер :01:010:0011.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 020 від 05.03.2020р., земельна ділянка кадастровий номер :01:010:0011, площею 0,0916 га, яка належить ОСОБА_4 має наступний опис меж: від А до Б землі загального користування - 36,74м., від Б до В - ОСОБА_9 - 22.79 м., від В до А землі сільської ради. А відтак, судом встановлено, що земельна ділянка належна позивачу ОСОБА_4 приведена у відповідність до державного акту в розумінні площі та конфігурації земельної ділянки і як наслідок між ділянками сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є землі сільської ради.

А відтак судом встановлено, що на час розгляду справи земельна ділянка належна позивачу була приведена у відповідність довжин ліній земельної ділянки зазначених в державному акті.

Крім цього суд бере до уваги, що суду не було надано жодних належних доказів того, що відповідач ОСОБА_2 вийшла за межі своєї земельної ділянки.

Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану (стаття 198 ЗК України).

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

На виконання статті 106 ЗК України наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками (далі - Інструкція).

Відповідно до абз. 6 п.2.8. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками від 18.05.2010 року №376 одним із складових технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки.

Стаття 5 ЦПК України передбачає способи захисту, які застосовуються судом. Так, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 2 постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтею 23, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Зіболківська сільська рада про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0043 га. шириною 1,5 м. довжиною 28,82 м., що знаходиться між земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що слугувала проходом до канави у відповідності до затвердженого рішенням Зіболківською сільської ради від 21.03.2017 № 85 «Про затвердження фрагменту сформованого кварталу ділянок по АДРЕСА_1 » шляхом демонтажу металевої огорожі на кам`яному фундаменті, якою огороджена дана ділянка та привести належну ОСОБА_2 земельну ділянку у відповідність з державним актом на право власності на землю І-ЛВ № 057302 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 21.06.2020р.

Суддя: Мікула В. Є.