Провадження №22-ц/801/1554/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач :Медвецький С. К.
УХВАЛА

20 серпня 2020 рокуСправа № 127/19932/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Медвецького С. К., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії та рішення начальника центрального відділу ДВС м. Вінниці, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2020 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявникові строк протягом п?яти днів для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом сплати судового збору.

07 серпня 2020 року на адресу суду надійшла заява у якій заявник вказує про відсутність норми Закону, якою встановлено сплату судового збору у справах за скаргами на бездіяльність ДВС, з посиланням на постанову Верховного суду від 14 лютого 2018 року у справі № 589/6044/2013 та на постанову пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, а тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, з вирішенням питання про відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з наступних підстав.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 3 цього Закону судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення передбаченого цим Законом. За своїм змістом вказаний перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Апеляційним судом враховано, що в пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справа» зазначено, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ані у розділі VII ЦПК України 2004 року, ані в Законі України «Про судовий збір» (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Таке розуміння існуючого механізму правового регулювання ґрунтується на тому, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду, а позивачем уже сплачено судовий збір при зверненні до суду з позовом, або він мав пільги зі сплати такого збору.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» не визначено розмір ставки судового збору за подання скарги на дії державного виконавця.

Таким чином, за подання до суду першої інстанції скарги на дії державного виконавця судовий збір не справляється.

Однак, предметом розгляду є не питання сплати судового збору за подання скарги до суду першої інстанції, а необхідність сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Положеннями частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, такий об`єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.

Крім того, статтею 5 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає пільги зі справляння судового збору для певних осіб за визначеними категоріями справ чи процесуальних дій, не передбачені пільги щодо сплати судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

З урахуванням визначення стадії виконання судового рішення як завершальної стадії судового провадження суд за результатами розгляду скарги постановляє ухвалу.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в разі подання таких скарг фізичною особою судовий збір становить 0, 2 розміру розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року по справі №161/100/1 викладено правий висновок, у якому суд касаційної інстанції вказав, якщо за подання скарги на дії державного виконавця до суду першої інстанції законом не встановлено для заявника обов`язок сплачувати судовий збір, то в разі оскарження заінтересованою особою постановленого судом першої інстанції судового рішення за результатами розгляду зазначеної скарги судовий збір справляється на загальних підставах, встановлених у підпункті 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 4 статті 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до такої скарги особою, яка не належить до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору або стосовно яких законодавцем встановлені пільги щодо сплати судового збору, судовий збір сплачується у розмірі, передбаченому підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на викладене, заявник не навів у апеляційній скарзі та заяві про усунення недоліків обґрунтованих доводів щодо звільнення від сплати судового збору на підставі закону. Враховуючи, що підстави звільнення від сплати судового збору у заявника відсутні, на нього покладено обов`язок надати суду документ про його сплату з метою подальшого вирішення апеляційним судом питання про відкриття апеляційного провадження у разі дотримання заявником вимог процесуального закону щодо форми і змісту скарги.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень статей 185, 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху у встановлений строк, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Оскільки вимоги ухвали Вінницького апеляційного суду від 06 серпня 2020 року заявником не виконано, а саме не сплачено судовий збір, тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2020 року слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2020 року визнати неподаною та повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: С.К. Медвецький