Справа № 199/6882/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24.06.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участі: представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа: відділ формування та ведення реєстру територіальних громад управління реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 .

25 вересня 2015 року він з відповідачкою уклали шлюб, проте фактично шлюбні стосунки припинили в день реєстрації шлюбу, позивачем подано позов про розірвання шлюбу до суду. На теперішній час в квартирі АДРЕСА_1 позивач, а також відповідач, яка фактично у квартирі не проживає з 26 вересня 2015 року, комунальні платежі не сплачує, особистих речей в квартирі не має.

За таких обставин, позивач просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав вкотре заяву про відкладення розгляду справи. Проте суд вважає за можливе розглянути справу по суті з урахуванням розумних строків розгляду справи та надання сторонами доказів на обґрунтування вимог та заперечень.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі. Зазначила, що на теперішній час відповідач є власником Ѕ частини спірної квартири, а не проживає там, оскільки позивач перешкоджає її у користуванні спільним майном, про що вирішується спір у судовому порядку.

Суд, вислухавши позивача представника відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2019 року квартира АДРЕСА_1 була визнана спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . А також поділено спільну сумісну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме визнано за ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 50,6 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м. Рішення суду набрало законної сили.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Установлено, що квартира АДРЕСА_1 є спільним майном і відповідач є співвласником вказаної квартири.

У ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою, другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки положення частини другої статті 405 ЦК України не розповсюджуються на спірні правовідносини.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд вважає за доцільне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 383 ЦК України, ст. ст.. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- відмовити.

Судові витрати позивача у вигляді судового збору віднести за його рахунок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в тридцяти денний строку з дня складання повного рішення апеляційної скарги.

Суддя