КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., С.В. Лівінський.,

секретар Шебуєв Д.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила збільшити розмір аліментів, який було встановлено Дарницьким районним судом м. Києва у справі № 753/2856/16-ц. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на даний час відповідач за рішенням суду сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1 000,00 грн., щомісячно, однак цих коштів не хватає на утримання дитини враховуючи її вік, стан здоров`я та життєві потреби, та є недостатнім для нормального матеріального забезпечення дитини та її розвитку, а тому просила збільшити розмір аліментів до 3 000,00 грн. (а.с. 1-6).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.02.2020 позов задоволено частково. Змінено розмір аліментних зобов`язань ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визначених заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2016. Від дня набрання рішенням законної сили стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 60-64).

В своїй апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, зазначає, що вона не згодна з рішення суду першої інстанції щодо зобов`язання відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1 500,00 грн., оскільки скрутне особисте матеріальне становище відповідача не є тими підставами, які тягнуть невиконання обов`язку належного утримання дитини та не може і не повинно ставитись в залежність від пасивної поведінки батька щодо знаходження законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку власної дитини. Крім того, відповідачем не надано до суду жодних доказів того яких заходів останній вживав (вжив, вживає) для працевлаштування (а.с. 66-72).

25.05.2020 від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що не відмовляється сплачувати аліменти та допомагати дитині матеріально, однак в житті склались обставини, в зв`язку з чим він не володіє котами, які бажає отримати позивач в якості аліментних зобов`язань, у розмірі 3 000,00 грн. Крім того, його середньомісячна заробітна плата становить 13 050 російських рублів, що за курсом НБУ складає 4 255,00 грн., вказаних коштів не вистачає на нормальну життєдіяльність, оскільки потрібно витрачати на харчування, одяг, комунальні платежі тощо. Разом з тим, лікарями поставлено діагноз гіпоплазія правої нирки, кіста лівої нирки і на даний час ОСОБА_2 проходить діагностику, оскільки є загроза операційного втручання, а тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги (а.с. 81-84).

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2006, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.10.2012 розірвано (а.с.9)

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачем (а.с. 8,19,20, 24).

Відповідач проживає і працює в м. Красноярськ, РФ але має зареєстроване місце проживання в Україні (а.с. 26).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2016 (а.с. 10-12), яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 000,00 грн., щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2016 і до досягнення нею повноліття.

Відповідно до копії довідки з ТОВ «АНГАРА» (м. Красноярськ, РФ) від 26.11.2019, ОСОБА_2 працює в ТОВ «АНГАРА» слюсарем з 01.05.2018 та його середня заробітна плата за січень - листопада 2019 отримана на руки становить 143 550,00 RUB.

Позивач вказує, що відповідач надає кошти на утримання дитини згідно рішення суду, проте їх катастрофічно не вистачає, оскільки дитина росте та на її утримання вона витрачає більше грошей, що погіршує її матеріальний стан.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено катастрофічного погіршення матеріального стану дитини, та необхідністю збільшення розміру аліментів з 1 000,00 грн. до 3 000,00 грн.

Відповідач в свою чергу згоден сплачувати аліменти та допомагати дитині в межах наявного у нього доходу.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для збільшення розміру аліментів, проте в сумі меншій ніж обрала позивач, а саме у розмірі 1 500,00 грн., враховуючи дохід відповідача, та наявність у сторін (батьків) рівного обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, а сума 3 000,00 грн. в достатній мірі позивачем не обґрунтована.

Посилання апелянта на те, що відповідач має мінливий дохід, не працевлаштований та має реальну можливість заробляти і сплачувати розмір аліментів у сумі 3 000,00 грн., колегія суддів не бере до уваги, оскільки в матеріалах справи міститься довідка про отриману заробітну плату відповідачем за січень-листопад 2019 року, отже відповідач має постійне працевлаштування зі стабільним доходом, а тому твердження позивача про те, що відповідачем не надано до суду жодних доказів вживання заходів для працевлаштування є безпідставними.

В зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення аліментів на дитину у розмірі 1 500,00 грн.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст складено 17 липня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський