Провадження №2/760/751/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді: Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), третя особа: державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевська Наталія Вікторівна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вказаною заявою та просив встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 на час її смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є: донька спадкодавця позивач ОСОБА_1 та громадянин Канади (в минулому громадянин України) ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), брат позивача.

Чоловік ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира належить на праві власності позивачу на підставі договору дарування квартири від 22.10.2004 року, яку подарував їй рідний брат ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ).

На початку весни 2016 року ОСОБА_5 у віці 97 років зламала ногу, після чого до моменту смерті була не здатна до самообслуговування та потребувала постійної сторонньої допомоги. Позивач (донька спадкодавця) з цього часу постійно проживала в своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з здійсненням постійного догляду за спадкодавцем, яка перебувала у безпорадному стані, враховуючи її вік та стан здоров`я.

22.03.2019 року за заявою позивача, Державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В. було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_5 .

Також, 22.03.2019 року державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В. було винесено постанову про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що позивач пропустила встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини.

ОСОБА_2 (ОСОБА_2). з заявою про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законом строк не звертався.

Заповіт спадкодавцем не складався.

Зазначила, що після смерті ОСОБА_5 залишилось майно (частина майна), а саме 1/4 частина квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Іншими співвласниками 1/4 частини даної квартири є позивач, та по 1/4 належить її донькам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Зазначила, що вона постійно проживала разом зі своєю матір`ю (спадкодавцем) на час відкриття спадщини, а тому є такою, що прийняла спадщину.

З урахуванням викладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.11.2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

24.12.2019 року від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори на запит суду надійшла копія спадкової справи №241/2019 щодо майна померлої ОСОБА_5

13.01.2020 року у судовому засіданні було задоволено клопотання представника позивача про допит свідків.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

11.02.2020 року від представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли пояснення.

16.06.2020 року в судовому засіданні були допитані свідки.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі її представника.

Від представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли пояснення про розгляд справи без його участі та ухвалення рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Суд, вислухавши думку позивача та її представника, представника відповідача, допитавши свідків, врахувавши заяви третіх осіб, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві 16.02.2018 року.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось майно (частина майна), а саме 1/4 частина квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17.01.1994 року, виданим Київським КЕЧ району.

Іншими співвласниками квартири є позивач ОСОБА_1 , та доньки позивача ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кожній по 1/4 частині вказаної квартири.

Заповіту ОСОБА_5 не залишила.

Спадкоємцями першої черги щодо майна померлої ОСОБА_5 є позивач ОСОБА_1 та відповідач, брат позивача, ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ).

Вказане підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 за № НОМЕР_2 , де зазначено, що батьком є ОСОБА_6 , мати ОСОБА_5 , та свідоцтвом про шлюб від 23.01.1983 року, де зазначено, що дошлюбне прізвище позивача було ОСОБА_1 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_2 за № НОМЕР_3 , де зазначено, що батьком є ОСОБА_6 , мати ОСОБА_5 , паспортом громадянина Канади та свідоцтвом про зміну ім`я з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Чоловік ОСОБА_5 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

22.03.2019 року позивач звернулась до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Однак, 22.03.2019 року державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини.

Заявник при зверненні до суду посилалась на те, що її мати ОСОБА_5 на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 12.03.2019 року. Дана квартира належить на праві власності позивачу на підставі договору дарування квартири від 22.10.2004 року.

На початку весни 2016 року ОСОБА_5 у віці 97 років зламала ногу, після чого до моменту смерті була не здатна до самообслуговування та потребувала постійної сторонньої допомоги. Позивач (донька спадкодавця) з цього часу постійно проживала в своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з здійсненням постійного догляду за спадкодавцем, яка перебувала у безпорадному стані, враховуючи її вік та стан здоров`я.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується довідкою та актом про проживання особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» ЖЕД № 901 від 25.07.2019 року, випискою з амбулаторної картки ОСОБА_5 від 31.07.2019 року.

Факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з 2016 року до моменту смерті спадкодавця підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови відповідача у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Тому і підстав для сумніву у правдивості пояснень позивача про факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем, у суду немає.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання заявника і навпаки не може бути доказом того, що заявник не проживав зі спадкодавцем, оскільки, сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

Аналогічні позиції сформульовані у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17 та постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини на які вона посилалась як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 1216, 1218, 1219, 1220, 1268 ЦК України, ст.ст. 293, 315, 318, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , на час її смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя