Провадження № 22-ц/801/1134/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 рокуСправа № 127/32127/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий: Копаничук С.Г.,

Суддів: Рибчинського В.П., Голоти Л.О.

при секретарі: Кузьменко Б.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2020 року, ухвалене судом під головуванням судді Короля О.П., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності, -

в с т а н о в и в :

17.11.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності. Зазначила, що між нею та відповідачем 24.09.2019 року Вінницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області за актовим записом №2577 зареєстровано шлюб, однак, на час звернення з позовом, вони припинили спільне проживання. Вона є вагітною, можливості працевлаштуватися не має, у неї зросли матеріальні витрати, а відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання та утримання майбутньої дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки має стабільний високий дохід. Просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн. щомісячно з часу звернення до суду та до досягнення дитиною трьох років.

В судовому засіданні суду першої інстанції, позивач зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 5000 грн., починаючи стягнення з 01.03.2020 року.

Рішенням Вінницького міського суду від 17.02.2020 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 4000 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з 01.03.2020 року. В задоволені решти позову відмовлено. Ухвалено, що аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, визначивши їх у розмірі 2000 грн., щомісячно. Вказав, що він не відмовляється від надання матеріальної допомоги позивачу по можливості, однак присуджені судом аліменти в розмірі 4000 грн. на даний час він надавати не може, у зв`язку з нестабільністю його доходу та відсутністю змоги офіційно працевлаштуватися. Вказав, що суд першої інстанції не прийняв до уваги надані ним докази на підтвердження здійснення ним оплати медичного супровіду позивача та пересилання коштів на банківську карту позивача. Зазначив, що вказані докази спростовують доводи позивача про його ухилення від виконання свого обов`язку щодо утримання її та майбутньої дитини.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що положення ст. 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи із ціни пред`явленого позову та його предмету, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає частково.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 24.09.2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак разом не проживають. Позивач є вагітною, що потребує значних матеріальних затрат на забезпечення належних умов для її здоров`я та народження здорової дитини, однак відповідач добровільно не бажає надавати допомогу на утримання дружини на період вагітності. При цьому, суд встановив, що за період з 06.05.2019 року по 01.02.2020 року відповідачем на рахунок позивача перераховано кошти в розмірі 63010 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 4000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідач позовні вимоги визнав частково в сумі 2000 грн., надані позивачем докази підтверджують спроможність відповідача сплачувати на її користь аліменти в розмірі 4000 грн. і аліменти саме в такому розмірі будуть достатніми для належного забезпечення позивача.

Проте, колегія суддів вважає, що з таким висновком погодитись не можна, оскільки суд дійшов до нього без належного з`ясування обставин справи та обґрунтування розміру присуджених відповідачеві аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності . Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач не надала допустимих, достатніх та достовірних доказів, що підтверджували б матеріальне становище відповідача, розмір отримуваних ним доходів та його можливість сплачувати позивачу аліменти у розмірі, що перевищує визнаний ним розмір аліментів у 2000 грн. Так, в матеріалах справи відсутні докази матеріального становища відповідача, які б свідчили про його можливість сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 4000 грн., а добровільне надання коштів позивачці до її звернення до суду, за обставин ненадання нею доказів дійсного розміру доходів відповідача та невизнання ним заявленого позову у повному об`ємі, не дають підстави для задоволення його повністю.

З урахуванням викладеного та визнанням відповідачем позову в розмірі 2000 грн., колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, стягнення аліментів в сумі 4000 грн. є необґрунтованим, а тому рішення суду про можливість сплати ОСОБА_2 аліментів у вказаному розмірі на утримання ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі - 2000 грн.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки при вирішенні питання про стягнення аліментів суд допустив невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи, невірно застосував та порушив норми права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог частково.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, то понесені ОСОБА_2 судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави в розмірі 1152,60 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П о с та н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2020 року, - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2020 року під час її вагітності, які сплачувати після народження дитини без додаткового рішення.

В задоволені решти позову відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави понесені ним за подання апеляційної скарги витрати в сумі 1152,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий С.Г. Копаничук

Судді: В.П. Рибчинський

Л.О. Голота