Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/204/20
Провадження № 2/670/157/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

за участю секретаря Сікорської В.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 , у якому просив зменшити розмір стягуваних із нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що згідно з рішенням Віньковецького районного суду від 17.05.2018 року на користь відповідача із нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу)щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 01.07.2018 року за рішенням Віньковецького районного суду шлюб між ним та відповідачкою розірвано. 11.09.2019 року позивач зареєстрував новий шлюб із ОСОБА_5 , та від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилось двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Таким чином, на утриманні ОСОБА_3 перебуває троє дітей та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , позивач втратив постійну роботу, внаслідок чого його матеріальне становище значно погіршилось, та у зв`язку з цим він просить суд зменшити розмір стягуваних із нього аліментів на користь відповідачки.

Ухвалою від 28.04.2020 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 10.06.2020 року підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав повністю з підстав зазначених у ньому, просив задовольнити.

Пояснив, що на теперішній час матеріальне становище ОСОБА_7 погіршилось, оскільки він зареєстрував новий шлюб, в якому народилось двоє дітей-близнят. Крім того, з попереднього місця роботи відповідач звільнився, працює неофіційно, але стабільних доходів не має, дружина знаходиться в декретній відпустці по догляду за дітьми і не працює.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, просила відмовити.

Надала відзив на позов, та в заперечення позовних вимог у суді пояснила, що синові ОСОБА_4 виповнилось три роки, однак через те, що він часто хворіє, вона змушена була продовжити відпустку по догляду за дитиною до досягнення шестирічного віку і працювати немає можливості. Жодних доходів вона не отримує, тому живе за рахунок аліментів і фінансової допомоги своїх батьків. Стверджувала, що позивач працює за кордоном, таксує у м. Хмельницькому, отримує непогані доходи, проте жодних доказів у неї немає.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 01.06.2018 року розірвано.

Сторони є батьками малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Віньковецького районного суду від 17.05.2018 року вирішено стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз положень ст. 192 СК України вказує на те, що підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, яка виникла після ухвалення судом цього рішення.

Право стягувача або платника аліментів вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у ст. 182 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, в силу ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, та навпаки).

Встановлено, і відповідачем не заперечувалось, що після ухвалення 17.05.2018 року судом рішення про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на дитину, його сімейний та матеріальний стан змінився, оскільки 11.09.2019 року він уклав шлюб і ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_7 та син ОСОБА_3 .

Отже, на теперішній час на утриманні відповідача перебуває двоє малолітніх дітей та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дітьми і відповідно не працює.

За таких обставин суд, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище дітей доходить висновку про задоволення позову та зменшення розміру стягуваних аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до однієї шостої частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття,що відповідатиме вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

З приводу заперечень відповідача щодо зменшення розміру аліментів у зв`язку з частим хворобами сина ОСОБА_4 суд зауважує, що згідно з довідкою № 168 від 12.05.2020 року «Хмельницького міського перинатального центру» Хмельницької міської ради, ОСОБА_2 дійсно працює в комунальному підприємстві на посаді сестри медичного відділення сумісного перебування матері та дитини з 09.08.2010 року. У відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку перебувала з 10.04.2017 року по 23.01.2020 року; у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку перебуває з 24.01.2020 року по 15.01.2021 року.

Крім того, як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного хворого Дашковецької амбулаторії загальної практики - сімейної медицини КНП «Віньковецький ЦПМСД» від 20.05.2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться на обліку з 28.07.2019 року як часто хворіючий на вірусні захворювання.

Водночас згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

А тому з огляду на вказані обставини відповідач ОСОБА_2 не позбавлена права звернутись до суду по питанню стягнення додаткових витрат, в тому числі у зв`язку з хворобою сина.

Керуючись ст. 180, ст. 181, ст. 182, ст. 184, ст. 192 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10-13, ст. 17, ст. ст. 258-259, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, задовольнити.

Зменшити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17.05.2018 року, та стягувати із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.07.2020 року.

Суддя О.М.Волкова