Номер провадження: 22-ц/813/299/20
Номер справи місцевого суду: 501/147/18
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу №501/147/18 за позовом приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 березня 2018 року у складі судді Петрюченко М.І., -

в с т а н о в и в :

Позивач ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», звернувшись 24 січня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5002217, у відповідності до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Great», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 11 серпня 2015 року на автодорозі Одеса-Чорноморка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу, внаслідок якої аварійно пошкоджено транспортний засіб автомобіль марки «Ssang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 11 вересня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Потерпілий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власник пошкодженого автомобіля марки «Ssang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом АІ/5002217. На підставі страхового акту №ОЦ/123/450/15/0408 від 1 лютого 2016 року власнику автомобіля «Ssang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплачено страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №1971 від 1 лютого 2016 року. Посилаючись на вказані обставини, позивач ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 в порядку регресу 50000,00 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн. (а.с.2-3). Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 9 лютого 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.39-40).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 30 березня 2018 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено (а.с.57-59).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 7 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с.123-124).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в тому, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини обох водіїв; що до участі в справі належало залучити ОСОБА_2 та страхову компанію, в якій ОСОБА_2 застрахував свою відповідальність, для встановлення заліку розміру спричинених збитків при обоюдній винуватості. Суд безпідставно відмовив у перегляді заочного рішення та не зупинив його виконання, що призвело до стягнень з його заробітної плати.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що факт вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди встановлений судом у справі про адміністративне правопорушення, тому вина не є предметом доказування при вирішенні даного спору. Відповідач був обізнаний про ухвалення судового рішення, примусове виконання рішення здійснювалося певний час, стягнення аліментів на утримання дітей не є підставою для відмови в позові (а.с.162-163).

Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 18 червня 2020 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності; позивач в особі представника надав відзив на апеляційну скаргу; справа в провадженні апеляційного суду з січня 2020 року, учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. Відтак, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Між приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір обов`язового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5002217 від 17 грудня 2014 року (Поліс АІ НОМЕР_3 ), відповідно до умов якого ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки «Great», реєстраційний номер НОМЕР_4 , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам (а.с.9).

Постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 11 вересня 2015 року в справі №501/3905/15-ц ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11 серпня 2015 року о 09:10 годин на дорозі Одеса-Чорноморка (а.с.10).

11 серпня 2015 року від ОСОБА_3 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду за участю страхувальника ОСОБА_1 (а.с.12).

25 грудня 2015 року ОСОБА_3 подав ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» заяву про страхове відшкодування (а.с.13).

На підставі зібраних доказів ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» визначила до сплати потерпілому ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн., грошові кошти перераховано 1 лютого 2016 року згідно платіжного доручення №1971 від 1 лютого 2016 року (а.с.11-31).

Відповідно до положень статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу (ст.33 Закону); страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пункті 33.1.2 п.33.1 статті 33 цього Закону (п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону).

Згідно наявної в справі Вимоги від 21 вересня 2016 року АТ «Українська пожежно-страхова компанія» ОСОБА_4 . ОСОБА_5 письмово страховика про дорожньо-транспортну пригоду не повідомляв (а.с.32).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення в порядку регресу грошових коштів в сумі, рівній розміру виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Вина ОСОБА_1 у порушенні вимог правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та, як наслідок, до пошкодження транспортного засобу автомобіля марки «Ssang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_2 , встановлена в справі про адміністративне правопорушення №501/3905/15-ц.

Правовідносини щодо зворотної вимоги (регресу) мають місце між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 , відтак, підстави для залучення до участі в справі інших осіб відсутні.

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку заочного розгляду справи, процесуальним правом на перегляд заочного рішення відповідач ОСОБА_1 скористався.

Наявність інших грошових зобов`язань, зокрема, сплати аліментів на утримання дітей, не впливає на право страхової компанії на регрес.

Правові підстави для ухвалення судового рішення про відмову в позові відсутні.

За подання до суду апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір в сумі 2643,00 грн. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 січня 2020 року в порядку вирішення питання відкриття провадження в справі було прийнято сплату судового збору в сумі 300,00 грн. з відстроченням сплати решти суми до ухвалення судового рішення. В справі наявна заява ОСОБА_1 про часткове звільнення від сплати судового збору з посиланням на майновий стан, обумовлений розміром отримуваної заробітної плати, знаходження на утриманні трьох дітей, стягненням із заробітної плати коштів на користь страхової компанії тощо. Майновий стан відповідача ОСОБА_1 надає підстави для застосування положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» та звільнення його від сплати решти суми судового збору, а саме коштів в сумі 2343,00 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 березня 2018 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати на користь держави за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 2343 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 липня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова