У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2020 Справа №607/13571/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі подання Начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Банаха В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В :

Начальник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Банах В. звернувся в суд з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід. код НОМЕР_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього Вимогою № Ф-983-17У від 04.02.2019, Вимогою № Ф-983-17У від 06.06.2019, та Вимогою № Ф-983-17У від 12.08.2019 виданих Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, а також Виконавчим листом №500/1921/19 від 09.10.2019, Виконавчим листом №819/1487/16 від 27.03.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управлінням ДПС у Тернопільській області заборгованість на загальну суму 1882086,08 грн.

Подання обґрунтовано тим, що боржник ухиляється від виконання рішення суду про стягнення грошових коштів, оскільки будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснює.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив такі обставини:

На виконанні у заступника начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває зведене виконавче провадження ЗВП №59648966 з примусового виконання:

Виконавчого листа № 819/1487/16 виданого ТОАС від 27.03.2017 про стягнути з ОСОБА_1 на користь Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільської області податковий борг перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму 95498,85 грн. АСВП 53840322

Вимоги № Ф-983-17У виданої Головним управлінням ДФС у Тернопільській області від 04.02.2019 про Стягнути з ФОП ОСОБА_1 70887,18 грн. заборгованості із сплату єдиного внеску, штрафів, пені в користь ГУ ДФС у Тернопільській області. АСВП 59641661

Вимоги № Ф-983-17У виданої Головним управлінням ДФС у Тернопільській області від 12.08.2019 про Стягнути з ФОП ОСОБА_1 борг по сплаті єдиного соціального внеску у сумі 2754,18 гривень. АСВП 60556075

Виконавчого листа №500/1921/19 виданого ТОАС від 09.10.2019 року про Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 1503431,64 грн. АСВП 60900388.

Вимоги № Ф-983-17У виданої Головним управлінням ДФС у Тернопільській області від 06.06.2019 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 в сумі 209514,23 грн. АСВП 61189485.

Відповідно до ст. 17, 19, 20, 25 Закону України ..Про виконавче провадження" винесено постанови про відкриття виконавчого провадження у АСВП .04.2017 року, у АСВП 59641661 - 25.07.2019, у АСВП 60556075 -11.11.2019 , у АСВП 60900388 - 19.12.2019, у АСВП 61189485 - 11.02.2020.

Боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід. код НОМЕР_1 .

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Державним виконавцем накладено арешт на кошти на рахунках боржника, проте, згідно відповіді АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Правекс Банк», на рахунках відсутні кошти.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області, встановлено, що за боржником зареєстровані транспортні засоби, котрі згідно постанови про розшук майна боржника від 25.02.2019 оголошено в розшук. Що підтверджується відповіддю Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Тернопільській області від 05.03.2019 року.

Згідно відповіді Управління Держпродспоживслужби від 01.08.2019 с/г техніка та інші механізми за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді із Державної податкової інспекції встановлено, що боржник на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді УПФУ встановлено, що боржник пенсії не отримує та відсутня інформація про останнє місце роботи боржника.

Виходом державного виконавця за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що на вимогу державного виконавця вхідних дверей ніхто не відчинив, у зв`язку з чим не було перевірено майновий стан боржника.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановлено, що в боржника немає зареєстрованого майна.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України"(далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; Закону № 606-XIV державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Одночасно суд зауважує, що в ст.2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, наголошено, що кожен є вільним залишати будь яку країну, включно із своєю власною, й обмеження може бути встановлено законом в разі крайньої необхідності в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину й захисту здоров`я чи моралі, й якщо це виправдано суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. І саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

За таких обставин, не вбачається факту ухилення боржника від виконання рішення, так як відсутні будь-які докази свідомих діянь (дій або бездіяльності) боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

Крім того, в поданні державним виконавцем взагалі не обґрунтовано, в чому є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню існуючої заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, однак державний виконавець в судове засідання не з`явився, що розцінюється судом як не підтримання внесеного ним подання та не доведення обставин, викладених у ньому, тому суд приходить до висновку, що вказане подання начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Банаха В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу є необґрунтованим, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 260, 261, 352-354, 441 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Банаха В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк