ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/294/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №693/1051/18 Категорія: 302090000 Шимчик Р.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ФГ «Степ»,

відповідачі - іноземне підприємство «Агро-Вільд Україна»(скаржник), Курченко Н.В., приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника відповідача іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» адвоката Чепурко Р.С. на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 21.10.2019 (повний текст складено 21.10.2019, суддя в суді першої інстанції Шимчик Р.В.) у цивільній справі за позовом ФГ «Степ» до іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна», ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько Валентини Петрівни про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права,

в с т а н о в и в :

ФГ «Степ» звернулося 01.10.2018 до суду з вищевказаним позовом, яким просило визнати недійсним договір оренди землі від 06.04.2018, укладений між ОСОБА_1 та іноземним підприємством «Агро-Вільд Україна», на використання земельної ділянки площею 4,2828 га, розташованої в адміністративних межах Жашківської міської ради за межами населеного пункту, кадастровий №:05:001:1114; скасувати рішення приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П. від 05.04.2018 номер запису про інше речове право 25644883 про реєстрацію права оренди на вказану земельну ділянку за цим договором оренди за іноземним підприємством.

В обґрунтування заявлених вимог вказано на те, що постановою апеляційного суду Черкаської області від 15.08.2018 у справі №693/10/18 визнано недійсним договір емфітевзису від 24.01.2015, укладений між ОСОБА_1 та ІП «Агро-Вільд Україна», на використання земельної ділянки, площею 4,2828 га, в адміністративних межах населеного пункту, кадастровий №:05:001:1114; визнано укладеною між ОСОБА_1 та ФГ «Степ» додаткову угоду до договору оренди землі з 01.01.2018.

Суд апеляційної інстанції встановив порушення переважного права оренди у ФГ «Степ».

Проте позивач з`ясував, що на спірну земельну ділянку 06.04.2018 зареєстровано право оренди за іноземним підприємством «Агро-Вільд Україна» на підставі укладеного між останнім та ОСОБА_1 договором оренди землі, що мало місце під час розгляду судами справи №693/10/18 про захист переважного права орендаря ФГ «Степ».

Укладення спірного договору оренди землі між відповідачами порушує право на використання землі позивачем, що виникло на підставі додаткової угоди про пролонгацію строку дії договору оренди, визнаної укладеною судом.

Державна реєстрація права оренди у ІП «Агро-Вільд Україна» за період з 01.01.2018 позбавляє можливості позивача зареєструвати власне право оренди.

Позивач наголошує на тому, що умови оренди, запропоновані орендодавцю ІП «Агро-Вільд Україна», є гіршими (передбачають меншу орендну плату), ніж ті, що пропонує позивач.

Скасування запису про державну реєстрацію права можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, що зумовлює необхідність скасування оскаржуваного в цій справі рішення про державну реєстрацію прав.

Зазначені фактичні обставини стали підставами для звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 21.10.2019 позовні вимоги у справі задоволено частково та визнано недійсним договір оренди землі від 06.04.2018, укладений стосовно земельної ділянки з кадастровим №:05:001:1114, а в задоволенні вимог про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди - відмовлено.

Суд вказав, що оспорюваний договір оренди землі порушує переважне право позивача у справі на оренду цієї ж земельної ділянки. Також суд вважав, що вимоги про скасування державної реєстрації права оренди за вказаним договором є передчасними, оскільки на даний час відсутнє порушення відповідного права позивача.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представником відповідача ІП «Агро-Вільд Україна» адвокатом Чепурко Р.С. подано 09.01.2020 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та новим рішенням відмовити у задоволенні позовних вимог в цій справі. Скаржник зазначає, що суд не повинен був розглядати по суті позовні вимоги в цій справі, оскільки вже розглянуто іншу справу №693/10/18 з такими самими підставами та предметом позову, спрямовану на захист порушуваного права оренди у позивача. Переважне право оренди у ФГ «Степ» є припиненим, що вбачається з рішень ВС у справах №693/25/18, №693/23/18, адже між відповідачами укладався не договір оренди землі, а договір емфітевзису, що є іншим видом користування земельною ділянкою. Попри дії позивача для поновлення договору оренди, її власник ОСОБА_1 повідомила про небажання продовжувати орендні правовідносини. Верховний Суд наразі розглядає питання про наявність у позивача в цій справі переважного права на оренду спірної земельної ділянки.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що 21.01.2008 між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ФГ «Степ», як орендарем був укладений договір оренди землі, який зареєстрований у Жашківському РВ Черкаської регіональної філії центру ДЗК, про що 15.02.2008 до Державного реєстру земель внесено запис №35.

Згідно п.8 вказаного договору оренди його укладено на 5 років з 21.01.2008 до 21.01.2013. Після закінчення строку дії цього договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити дію цього договору.

Додатковою угодою від 01.08.2011 строк дії вказаного вище договору оренди землі продовжений до 31.12.2017.

Відповідно до умов п.29 договору оренди земельної ділянки, строк дії якого поновлено судом, орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися земельною ділянкою. Водночас п.26 договору оренди землі чітко визначено, що на земельну ділянку не встановлено будь-яких обмежень обтяжень та інших прав третіх осіб.

Проте, відповідачі ОСОБА_1 та ІП «Агро-Вільд Україна» 24.04.2015 на ту ж саму земельну ділянку, яку орендує позивач у справі, зареєстрували договір емфітевзису, згідно п.2.4 якого початок перебігу емфітевтичного права установлено з 01.01.2018 до 01.01.2024.

У зв`язку з викладеним, у січні 2018 року ФГ «Степ» звернулося з позовом до суду, заявивши вимоги до ІП «Агро-Вільд Україна» та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору емфітевзису та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, укладеного між ФГ «Степ» та ОСОБА_1 .

Ці вимоги рішенням Жашківського районного суду від 31.05.2018 у справі №693/10/18 залишено без задоволення.

15.08.2018 постановою апеляційного суду Черкаської області у справі №693/10/18 за позовом ФГ «Степ» визнано недійсним договір емфітевзису від 24.04.2015, укладений між ОСОБА_1 та ІП «Агро-Вільд Україна», на використання земельної ділянки, площею 4,2828 га, розташованої в адміністративних межах населеного пункту, кадастровий №:05:001:1114; визнано укладеною між ОСОБА_1 та ФГ «Степ» додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 21.01.2008 в редакції, запропонованій господарством.

Постановою ВС від 01.07.2020 по результатам розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Черкаської області від 15.08.2018 у вказаній справі постанову апеляційного суду скасовано, а рішення Жашківського районного суду від 31.05.2018 у справі №693/10/18 - залишено в силі.

Судами було встановлено, що 01.08.2017, тобто до закінчення строку дії договору оренди землі від 21.01.2008, ОСОБА_1 (орендодавець) повідомила ФГ «Степ» про відсутність у неї наміру продовжувати дію зазначеного договору оренди землі. Отже за відсутності згоди орендодавця із запропонованими ФГ «Степ» новими умовами договору оренди землі відсутнє порушення переважного права ФГ на продовження орендних правовідносин.

Маючи намір продовжити дію договору, орендар зобов`язаний звернутись до орендаря не пізніше 01.10.2017 (враховуючи термін дії договору до 31.12.2017), додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди. Однак лист-повідомлення від 27.09.2017 разом з проектом додаткової угоди направлено ОСОБА_1 02.10.2017, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на описі вкладення у цінний лист, та отримано нею 05.10.2017.

Факт укладення договору емфітевзису, з урахуванням встановлених судами фактичних обставин справи, на взаємовідносини між ФГ «Степ» та ОСОБА_1 не впливає.

Під час моніторингу відомостей Державного земельного кадастру позивачем установлено, що у період розгляду судами першої та апеляційної інстанцій справи №693/10/18 за позовом ФГ «Степ» до іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» та ОСОБА_1 про визнання недійсним раніше укладеного договору оренди земельної ділянки, у порушення діючого законодавства України та положень договору оренди землі від 21.01.2008, укладеного з позивачем, орендодавець на ту ж саму земельну ділянку кадастровий №:05:001:1114, уклала 06.04.2018 інший договір оренди землі б/н з ІП «Агро-Вільд Україна», строк дії якого до 01.01.2025, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №120077918 від 10.04.2018 та копією самого договору оренди землі від 06.04.2018, зареєстрованого приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П.

Позивач у справі вважає, що оспорюваним договором оренди землі та зареєстрованим на його підставі правом оренди порушується його переважне право оренди цієї ж земельної ділянки, що стало підставою для звернення з цим позовом про визнання недійсним договору та про скасування державної реєстрації прав до суду.

Правовідносини, які виникли між сторонами справи на підставі вищенаведених фактичних обставин, мають наступне правове рулювання.

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею.

Відповідно до частини 4 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно статті 13 ЗУ «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Також відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, ЗУ «Про оренду землі».

У статті 33 ЗУ «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір. Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли обидві сторони договору мають намір продовжувати правовідносини з оренди земельної ділянки.

Так, частинами першою-п`ятою статті 33 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відтак, відповідно до положень ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин) реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування ч.1 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, буде порушене, зокрема, у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднім орендарем про намір реалізувати своє переважне право. Якщо орендар не виконав зазначених умов, то переважне право припиняється.

Відповідно до ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У даному випадку рішенням Жашківського районного суду від 31.05.2018 у справі №693/10/18, яке набрало законної сили 01.07.2020, встановлена відсутність у ФГ «Степ» переважного права на продовження орендних правовідносин з орендодавцем ОСОБА_1 та фактична відсутність між вказаними особами орендних правовідносин, так як строк дії договору оренди землі, укладеного між ними, скінчився 31.12.2017.

При цьому рішення суду апеляційної інстанції, яким, зокрема, визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі між ОСОБА_1 та ФГ «Степ» - скасовано в касаційному порядку згідно до постанови ВС від 01.07.2020 та рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 31.05.2018 року залишено без змін.

Відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином рішенням суду, яке набрало законної сили (рішенням Жашківського районного суду від 31.05.2018 у справі №693/10/18), встановлена відсутність у ФГ «Степ» переважного права на продовження орендних правовідносин з орендодавцем ОСОБА_1 .

Враховуючи, що відповідно до положень ст.33 ЗУ «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в цій справі прийшов до помилкового висновку про наявність у позивача переважного права на продовження орендних правовідносин з ОСОБА_1 , яке має бути захищено шляхом визнання недійсним договору оренди землі, укладеного її власником з іншим орендарем - ІП «Агро-Вільд Україна».

На час укладення та реєстрації оспорюваного в даній справі договору оренди землі між ІП «Агро-Вільд Україна» та ОСОБА_1 строк дії договору оренди землі з ФГ «Степ» закінчився 31.12.2017, а договірні правовідносини з приводу оренди землі між ОСОБА_1 та ФГ «Степ» на момент укладення оспорюваного договору - були відсутні.

Після закінчення договору оренди землі, належну ОСОБА_2 земельну ділянку став обробляти новий орендар, що підтверджується Актом приймання-передачі об`єкта оренди по договору оренди землі від (а.с.37), а тому у позивача відсутні правові підстави для визнання договору оренди землі недійсним і за ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» (продовження використання орендарем земельної ділянки за відсутності заперечень іншої сторони).

Отже висновки суду першої інстанції про наявність у позивача переважного права на продовження орендних правовідносин, порушеного відповідачами в цій справі, які покладено в основу вирішення усіх заявлених позовних вимог, є помилковими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи

Апеляційні доводи в цій частині заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 21.10.2019 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові з позивача ФГ «Степ» на користь скаржника ІП «Агро-Вільд Україна» слід стягнути 2665,50 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 21.10.2019 у цивільній справі за позовом ФГ «Степ» до іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна», ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько Валентини Петрівни про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права - скасувати.

Позовні вимоги ФГ «Степ» до іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна», ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько Валентини Петрівни про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права - залишити без задоволення.

Стягнути з ФГ «Степ» на користь ІП «Агро-Вільд Україна» 2665,50 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 12.08.2020.

Суддя-доповідач

Судді