Провадження № 2/761/1542/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.,

при секретарі: Сівосі І.А.,

за участю позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років; визнання спадкоємцем за законом відповідної черги,

в с т а н о в и в:

В червні 2019р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача Київської міської ради, в якому просив суд:

- встановити факт проживання однією сім`єю позивача та ОСОБА_3 , з ІНФОРМАЦІЯ_1 по ІНФОРМАЦІЯ_2 - день смерті ОСОБА_3 ;

- визнати позивача спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він та померлий, 30 листопада 2018 р . ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з початку 2013р. і до смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки. За життя, спадкодавець ОСОБА_3 вважаючи позивача своїм сином склав на його користь заповіт на вказану квартиру. Після смерті ОСОБА_3 , позивач здійснив поховання останнього і успадкував зазначену квартиру, як спадкоємиць за заповітом. Позивач не є родичем померлого ОСОБА_3 , а після його смерті залишилось інше майно, крім успадкованої ним квартири, яке складало спадкову масу, однак не було охоплено заповітом. Підтвердити факт родинних стосунків з померлим неможливо, і для визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги після померлого ОСОБА_3 необхідним є встановлення судом факту проживання позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2019р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу в підготовче судове засідання.

13 вересня 2019р. на адресу суду надійшли витребуванні судом копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, з підстав наведених у позові, просили суд позов задовольнити.

Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив, відзив на позов стороною відповідача не подавався.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підтвердили факт проживання позивача з померлим ОСОБА_3 в період часу з травня 2013р. по 30 листопада 2018р., день смерті останнього. При цьому свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , зазначили, що перебували у дружніх стосунках не тільки з позивачем, а і з померлим ОСОБА_3 , який за життя вважав позивача майже своїм сином, оскільки не мав власних дітей, при цьому відношення позивача до померлого також було, як до батька. Останні роки життя померлого позивач фактично проживав з померлим і допомагав йому в господарстві. Після смерті ОСОБА_3 , позивач займався організацією поховання останнього, і фактично по теперішній час опікується спадковим майном.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є дружиною позивача, суду пояснила, що дійсно останні роки життя позивач проживав з померлим, і допомагав йому в побуті, свідок була знайома з померлим, оскільки між її чоловіком та ОСОБА_3 дійсно складалися стосунки, як між сином та батьком.

Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що на початку 2013р. позивач ОСОБА_1 познайомився із ОСОБА_3 , у них відразу склалися товариські стосунки, а згодом вони стали разом проживати у належній ОСОБА_3 на праві приватної власності квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останньому потрібна була допомога та догляд. Вони вели спільний побут, мали спільні права та обов`язки, що підтвердили в судовому засіданні допитані свідки: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 грудня 2018р. серія НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 склав на користь позивача заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., в якому заповів належну йому на праві власності квартиру, на користь позивача ОСОБА_1 .

Інших заповітів, які б вказували на те, що будь-яке інше майно, крім належної йому на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 заповідав третім особам не було, що підтверджується матеріалами справи.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 , не мав жодних родичів, які б звернулися у встановленому законом порядку, і в строк, визначений законом, для прийняття спадщини, тому встановлення факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 однією сім`єю протягом п`яти років на час відкриття спадщини має юридичне значення для спадкування ОСОБА_1 майна ОСОБА_3 шляхом визнання ОСОБА_1 спадкоємцем за законом четвертої черги спадкування.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 цього Кодексу, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Отже, предмет доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю передусім складає сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї; спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Згідно вимог ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме слід встановити факт проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з травня 2013р. по 30 листопада 2018р., при цьому судом враховано письмові докази подані сторонами, та покази допитаних в судовому засідання свідків. Стосовно вимог позивача про визнання його спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки віднесення особи до спадкоємців четвертої черги визначено положення ст. 1264 ЦК України, і не вимагає від спадкоємця звернення до суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. 3 СК України, ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. № 7, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) до Київської міської ради (код ЄРДПОУ 22883141, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, 36) про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років; визнання спадкоємцем за законом відповідної черги - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з травня 2013р. по 30 листопада 2018р.

Стягнути з Київської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 /сімсот шістдесят вісім / грн. 40 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначені вище процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення суду складено 04 червня 2020р.

Суддя: