Дата документу 12.08.2020 Справа № 333/6486/16-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/6486/16Головуючий у 1-й інстанції Наумова І.Й.
Пр. № 22-ц/807/1994/20Повний текст ухвали складено 31.03.2020 року Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2020 року про залишення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення без розгляду у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою (т.с. 2 а.с. 48-54) про поворот виконання рішення суду шляхом повернення стягнутих грошових сум по цивільній справі № 333/6486/16-ц за позовом Банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просив допустити поворот виконання заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2017 року.

В обґрунтування вищезазначеної заяви зазначав, що 07 лютого 2017 року було винесено заочне рішення Комунарським районним судом м. Запоріжжя у цій справі № 333/6486/16-ц (Пр. №2/333/477/17) за позовом Банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, почалось примусове стягнення заборгованості. 02 лютого 2018 року (Пр. №2-п/333/17/18) дане заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2017 року у цій справі було скасовано, та призначено розгляд даної цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження. 07 червня 2018 року (Пр. №2/333/929/18) згідно із рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя позов Банку про стягнення заборгованості було задоволено частково. 22.12.2018 року (Провадження № 22-ц/807/605/18) Запорізький апеляційний суд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2018 року залишив без змін. 06 лютого 2019 року (провадження № 61-2311 ск 19) Верховний Суд ухвалив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 22 грудня 2018 року відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Заявник також зазначав, через те, що заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2017 року перебувало на примусовому виконанні, йому стало відомо про заочне рішення лише на стадії виконавчого провадження, а саме - коли з заробітної плати почались здійснюватися відрахування, та з нього було стягнуто 5430,90 грн., з яких: на користь Банку 4709,01 грн., 251,00 грн. як витрати виконавчого провадження на проведення виконавчих дій, та 470,89 грн. як виконавчий збір. Питання про поворот виконання рішення не вирішувалось під час розгляду даної справи судами всіх інстанцій, а ухвалене у цій справі заочне рішення суду (що скасовано) є частково виконаним.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено суддю суду першої інстанції Наумову І.Й. (т.с. 2 а.с. 55).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2020 року (т.с. 2 а.с. 60-62) заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у цій справі залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 65-66) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким вирішити питання про поворот виконання рішення суду, поновити пропущений строк подання заяви про поворот виконання рішення у разі його пропущення.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 1 а.с. 75).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 10 червня 2020 року (т.с. 2 а.с. 84), справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с. 86)? з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді фактично працює 18 суддів замість 40 суддів за штатом) та відпустки судді-доповідача у період з 06.07.2020 року по 07.08.2020 року включно (а.с.100).

Банк надав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с. 91-94).

У судове засідання 12 серпня 2020 року належним чином повідомлений апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с. 89-90) представник Банку не з`явився, Банк та його представник про причини неявки представника Банку апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажною причину неявки у дане судове засідання представника Банку і на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю представника Банку за присутністю відповідача (боржника) ОСОБА_1 .

Учасниками цієї справи відводів суддям апеляційного суду у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача (боржника) ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про поворот виконання скасованого заочного Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2017 року у цій справі, яким було частково стягнуто з відповідача на користь Банку відповідну заборгованість у примусовому порядку, керувався ст. ст. 126-127,444 ЦПК України та виходив із того, що заявником ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для звернення до суду з заявою про поворот виконання рішення; клопотань про поновлення пропущеного процесуального строку, відповідно до ст. 127 ЦПК України від заявника не надходило.

І хоча, відповідно до листа начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 31.01.2020 року № 12111/2-16.3-43, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено:

- на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 54033240 з примусового виконання виконавчого листа № 333/6486/16-ц від 10.04.2017 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ « Приват Банк» суми боргу 57247,02 грн.

При примусовому виконанні даного виконавчого провадження 29.08.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, у зв`язку з чим з заробітної плати боржника за виконавчим провадження № 54033240 ОСОБА_1 було стягнуто наступні грошові суми:

- 30.11.2017 року на депозитний рахунок відділу надійшла грошова сума у розмірі 1650.89 грн.;

- 28.12.2017 року на депозитний рахунок відділу надійшла грошова сума у розмірі 2129,09 грн.;

- 31.01.2018 року на депозитний рахунок відділу надійшла грошова сума у розмірі 1650.92 грн.;

- 28.02.2018 року на депозитний рахунок відділу надійшла грошова сума у розмірі 1650,91 грн., що була розподілена наступним чином: 1650,91 грн. на користь ОСОБА_1 , як надмірно стягнуті грошові кошти.

28.03.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

До листа долучені копії платіжних доручень № 10859 від 13.12.2017 року; № 171 від 15.01.2018 року; № 1013 від 14.02.2018 року та копія картки реквізитів для проведення операції поповнення карткового рахунку, отримувачем якого є ОСОБА_1 .

Проте, згідно із ч.10 ст.444 ЦПК України заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що з заявою про поворот виконання рішення ОСОБА_1 звернувся 31.01.2020 року, що підтверджується штампом канцелярії суду (т.с. 2 а.с. 48). Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя заочне рішення суду від 07.02.2017 року за позовом Банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (т.с. 1 а.с. 134-135). 07 червня 2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено нове рішення, яким позов Банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково (т.с. 1 а.с. 206-209).

22.12.2018 року постановою Запорізького апеляційного суду дане рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2018 року залишено без змін (т.с. 2 а.с. 25-29).

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Вказана ухвала суду першої інстанції вимогам законності та обґрунтованості у цій справі не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, що у матеріалах цієї справи відсутні належні, допустимі докази ухвалення відповідного рішення суду касаційної інстанції у цій справі.

Ухвала Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, від 06.02.2019 року (т.с. 2 а.с. 102) про відмову у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у цій справі не є таким рішенням, а тому безпідставними у даному випадку є додаткові доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що строк для повороту виконання скасованого заочного рішення суду першої інстанції у цій справі слід рахувати з 06.02.2019 року і він не пропущений.

Також, в силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України апеляційний суд не вправі переглядати по суті те, що не було предметом розгляду по суті у суді першої інстанції.

Тому, також безпідставними у цій справі є вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що апеляційний суд має розглянути по суті його:

- заяву про поворот виконання скасованого заочного рішення суду першої інстанції у цій справі, яка судом першої інстанції не розглядалась по суті, була залишена без розгляду;

- клопотання про поновлення пропущеного строку подання заяви про поворот виконання рішення у разі його пропущення, яке ОСОБА_1 у своїй вищезазначеній заяві, поданій суду першої інстанції у цій справі, (т.с. 2 а.с. 48) не заявляв та окремо від заяви не подавав, та яке, відповідно, не могло і не було предметом розгляду по суті судом першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 взагалі вважав, що цей строк ним не пропущений.

Оскільки, ОСОБА_1 заявляв про повернення йому коштів, стягнутих на підставі вищезазначеного скасованого заочного рішення суду першої інстанції у цій справі при новому розгляді цієї справи по суті судом першої інстанції (письмові пояснення відповідача т.с. 1 а.с. 204), в апеляційному суді (апеляційна скарга а.с. 222), касаційному суді.

Проте, суди всіх інстанцій залишити його заяву про повернення йому сплачених у примусовому порядку на користь Банку за скасованим у цій справі заочним рішенням коштів (тобто поворот виконання скасованого заочного рішення у цій справі) поза увагою, тобто питання про поворот виконання скасованого заочного рішення суду першої інстанції у цій справі є невирішеним досі.

ЦПК України не містить вимог до форми заяви заявника про поворот виконання скасованого рішення при новому розгляді справи по суті, її апеляційному чи касаційному перегляді, остання, навіть, може бути усною. Вимоги до заяви про поворот виконання рішення для заявника, лише яка вже подана після ухвалення рішення у справі, передбачені ст. 444 ЦПК України.

Крім того, в силу вимог ст. 444 ч. 2 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він…задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Встановлено, що Комунарський районний суд м. Запоріжжя, ухвалюючи нове рішення у цій справі 07 червня 2018 року про задоволення вимог Банку в меншому розмірі (52400,25 грн., т.с. 1 а.с. 134) після скасування свого заочного рішення від 07 лютого 2017 року, яким вимоги Банку було задоволено повністю (57247,02 грн. т.с. 1 а.с. 51-52) у цій справі, яке до цього виконувалось у примусовому порядку та було частково виконано, про що достовірно було відомо суду першої інстанції у цій справі під час нового розгляду справи, у тому числі із змісту вищезазначеної заяви відповідача ОСОБА_1 (т.с. 1 а.с. 204) у порушення вимог ст. 444 ЦПК України не вирішив питання про поворот виконання скасованого заочного рішення у цій справі при ухваленні нового рішення 07 червня 2018 року.

Тому, при вищевикладених обставинах, передчасними є висновки суду першої інстанції про пропуск ОСОБА_1 строку на подачу вищезазначеної заяви про поворот виконання скасованого заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 року у цій справі (т.с. 1 а.с. 51-52) та, відповідно, передчасним є залишення без розгляду його вищезазначеної заяви у цій справі.

Крім того, в силу вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість,:

- роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки (подання клопотання про поновлення процесуального строку тощо), наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (п.3);

- сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п.4).

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача (боржника) ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання) до суду першої інстанції.

Крім того, встановлено, що позивачем при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду був сплачений судовий збір (т.с. 2 а.с. 81).

Проте, в разі скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання) до суду першої інстанції, питання про розподіл цих витрат вирішується у подальшому судом першої інстанції за результатами розгляду питання.

Керуючись ст. ст. 12, 81-82, 89, 141, 367, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2020 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.