Постанова

Іменем України

11 серпня 2020 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/7704/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,

на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва про забезпечення позову

в складі судді Кушнір С.І.

від 17 березня 2020 року

у справі №760/6755/20 Солом'янського районного суду м. Києва

за заявою ОСОБА_3

про забезпечення позову

до подання позовної заяви ОСОБА_3

до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС"

про визнання договору -купівлі-продажу недійсним,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року ОСОБА_3 до пред'явлення позову подав до Солом'янського районного суду м. Києва заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначав, що має намір пред`явити позов до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС" (далі - ТОВ "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС") про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ТОВ "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС" та ОСОБА_1 .

Також вказав, що йому на праві власності належала вищевказана квартира, яку він, в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, передав в іпотеку ВАТ "СЕБ Банк", який надалі перейменовано на ПАТ "ФідоБанк", (далі - Банк). Протягом всього строку дії договору іпотеки він своєчасно і в повному обсязі здійснював погашення кредиту, не мав прострочених платежів ні за тілом кредиту, ні за відсотками. Потім дізнався, що право вимоги за кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги перейшло до ТОВ "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС", яке в подальшому, як новий кредитор та іпотекодержатель, в рахунок погашення боргу за кредитом, уклав договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_1 , яка в свою чергу зареєструвала право власності на спірну квартиру.

Заявник, посилаючись на те, що існує реальна загроза істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову, з яким він має намір звернутися до суду, так як новий власник квартири ОСОБА_1 має всі можливості для подальшого відчуження (перепродажу, дарування, міни тощо) квартири, реєстрації у квартирі будь-яких осіб, в тому числі неповнолітніх, просив вжити заходи забезпечення позову шляхом: заборони вчинення будь-який дій ОСОБА_1 по відчуженню квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони реєстрації Органу реєстрації Солом`янського району будь-яких, в тому числі, неповнолітніх осіб за адресою: АДРЕСА_1 та заборони вчинення будь-яких дій ТОВ "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС" з даною квартирою.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії по відчуженню квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонено Відділу з питань реєстрації Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації вчиняти дії щодо реєстрації осіб, в тому числі неповнолітніх, за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги посилалася на те, що судом першої інстанції належним чином не обгрунтовано та невмотивовано підстави для вжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, судом не наведено в ухвалі обгрунтувань існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Вважала, що ухвала суду про забезпечення позову не містить доведеності обставин на які має посилання.

Зазначила також, що ухвала суду ґрунтується на доводах заявника, його припущеннях, не підтверджених належними доказами.

За вказаних обставин просила скасувати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

ОСОБА_3 своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав, наведених в ній та просив задовольнити.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

ТОВ "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС", належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача ТОВ "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС".

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною 1 статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками справи.

Судом встановлено, що 18.12.2007 між ВАТ «СЕБ БАНК» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір №803, згідно умов якого останньому було надано кредит в сумі 93495 дол. США 75 центів, на строк 240 місяців (20 років). Цільове використання кредиту - з метою придбання нерухомого майна, а саме придбання квартири АДРЕСА_2 .

18.12.2007 між ВАТ «СЕБ Банк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки. Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки, цей договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору №803 від 18.12.2007 із всіма змінами та доповненнями до нього. Предметом іпотеки є - однокімнатна квартира АДРЕСА_3 .

18.12.2007 між ОСОБА_4 (Продавець) та ОСОБА_3 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шевельовим Я.Д. та зареєстрований в реєстрі №3427, згідно умов якого Продавець продала, а Покупець купив належну Продавцю квартиру АДРЕСА_3 .

12.09.2012 між ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником ВАТ «СЕБ БАНК» та ОСОБА_3 було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору №803 від 18.12.2007, а також було укладено Договір про внесення змін №1 до Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шевельовим Я.Д. 18.12.2007 за реєстровим №3428 (щодо зміни умов кредитування).

21.02.2020 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N015231, відповідно до якого ПАТ «Фідобанк» відступило шляхом продажу, а ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» набуло право вимоги за кредитним договором №803 від 18.12.2007, додатковим договором №1 від 12.09.2012 до кредитного договору №803 від 18.12.2007, договором іпотеки від 18.12.2007, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. за реєстровим номером 3428, договором про внесення змін №1 від 12.09.2012 до Договору іпотеки від 18.12.2012 (щодо зміни умов кредитування), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. за реєстровим №1670, договором поруки №803 від 09.11.2011, договором поруки №803 від 12.09.2012, укладеними між ВАТ «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_3 , що підтверджується даними реєстру договорів, права за якими відступаються, та боржників за такими договорами (додаток №1 до Договору №GL3N015231 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 21.02.2020 та даними Акту приймання-передачі оригіналів документів від 21.02.2020.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №203575860 від 10.03.2020, власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1505, виданий 26.02.2020, видавник: Василенко О.А. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51347304 від 26.02.2020.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_3 вказував на те, що ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» та ОСОБА_1 в порушення вимог законодавства та договору іпотеки, уклали договір купівлі-продажу спірної квартири.

Зі змісту поданої заяви також вбачається, що предметом майбутнього позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» є визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_3 вказував, що 18.12.2007 ним було придбано квартиру АДРЕСА_3 . Квартира частково придбана за кредитні кошти, які йому надані згідно кредитного договору, укладеного між ним та ВАТ «СЕБ БАНК». В рахунок забезпечення зобов`язань за кредитним договором передав Банку в іпотеку квартиру. А в лютому 2020 року дізнався, що право вимоги за кредитним договором було відступлено ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС», який в порушення вимог діючого законодавства та договору іпотеки уклав договір купівлі продажу квартири, яка є предметом іпотеки, з ОСОБА_1 . Також вказував, що він у відповідності до умов кредитного договору здійснював погашення кредиту і заборгованості в нього не було.

Зазначив, що за вказаних вище обставин існують обґрунтовані припущення вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення майбутнього позову, оскільки ОСОБА_1 , як власник квартири має реальну можливість відчужити таку квартиру.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що існує реальний спір з приводу нерухомого майна. Судом також враховано, що ТОВ "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС", як новий іпотекодержатель предмету іпотеки - спірної квартири, без відома іпотекодавця ( ОСОБА_3 ) оформив в позасудовому порядку оформив за собою право власності на квартиру та через 5 днів на підставі договору купівлі-продажу відчужив квартиру на користь ОСОБА_1 , яка в свою чергу зареєструвала право власності на квартиру.

До того ж, судом правомірно взято до уваги, що ОСОБА_1 є власником квартири і має реальну можливість, з метою уникнення судових тяжб, відчужити квартиру.

Крім цього, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_2 , який представляє у даній справі інтереси ОСОБА_1 є директором ТОВ "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС" і ОСОБА_1 є його родичкою, якій він і відчужив спірну квартиру. На даний час в мережі Інтернет є багато відкритих відомостей, де ТОВ "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС" заволодів більш як 27 квартирами. Також міститься інформація, як ТОВ "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС" входять до квартир, виламують двері. Щодо таких шахрайських дій відносно ТОВ "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС" заведена кримінальна справа.

Зазначив, що 21.02.2020 ТОВ "МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС" став іпотекодержателем і в позасудовому порядку оформив на себе право власності на квартиру, а 26.02.2020 відчужив квартиру ОСОБА_1 . Такі дії свідчать про рейдерську атаку відносно його квартири. На сьогоднішній день ним подано позов до Солом'янського районного суду м. Києва, який вже розглядається судом, а також квартира є предметом розгляду у кримінальній справі за ст. 190 ч. 4 КК України.

Також додав, що до нього приходив приватний виконавець, який хотів оглянути квартиру, так як відносно ОСОБА_1 відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду. Це сплановані рейдерські атаки, які працюють по певній схемі, щоб заволодіти квартирами людей.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони будь-який ОСОБА_1 дій по відчуженню квартири та заборони Відділу з питань реєстрації місця проживання Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації вчиняти дії щодо реєстрації осіб, в тому числі, неповнолітніх осіб у спірній квартирі.

Ухвала суду є обґрунтованою, судом викладено всі обставини переходу права власності на спірну квартиру.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала суду про забезпечення позову не містить доведеності обставин, на які посилається заявник, однак не викладає в апеляційній скарзі в чому це полягає та не зазначає, які обставини судом не враховано.

Також апеляційна скарга не містить доводів про те, що судом невірно встановлено обставини щодо переходу права власності на спірну квартиру.

Доводи апеляційної скарги, що суд безпідставно врахував доводи заявника є необґрунтованими, оскільки виклад обставин, на які посилається учасник справи, є обов`язком суду.

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону приводить до висновку, що суд першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 153 ЦПК України, мотивував своє судове рішення та дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову.

Одночасно, слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Зважаючи на викладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції питання щодо забезпечення позову вирішено з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2020 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай