Справа № 713/2170/19
Провадження №2/713/99/20
РІШЕННЯ

іменем України

02.07.2020 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Матейчук Л.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості .

В позові вказував, що 18.10.2006 року ОСОБА_1 отримала кредит № CVA0AK00041060 у розмірі 41435,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 17.10.2011р..

В порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК Україні, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 станом на 30.10.2019 року має заборгованість - 783990,43 грн., яка складається з наступного: 42160,83 грн. - заборгованість за кредитом; 170301,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3284,26- заборгованість по комісії за користування кредитом, 568243,42 - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором .

Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № CVA0AK00041060 від 18.10.2006 року в сумі 212462,75 грн., що складається з наступного 42160,83 грн. - заборгованість за кредитом; 170301,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 3186, 94 грн. судового збору на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та день розгляду справи. Від нього до суду надійшла заява в якій позов підтримує в повному обсязі і просить розглядати справу у його відсутність. В адресованому суду відповіді на заперечення вважали що банком не пропущено строків позовної давності, а позивач звернувся в суд з позовом до спливу строку позовної давності.

Представник відповідача в адресованому клопотанні вважав, що позивач звернувся в суд з позовом з пропущенням строку позовної давності. У зв`язку з наведеним просив застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності та з цих підстав відмовити в задоволенні позову, а також розглядати справу у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

18 жовтня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір.

За договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 41435,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 17.10.2011р..

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно умов.

Відповідач ОСОБА_1 станом на 30.10.2019 року має заборгованість - 783990,43 грн., яка складається з наступного: 42160,83 грн. - заборгованість за кредитом; 170301,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3284,26- заборгованість по комісії за користування кредитом, 568243,42 - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором

Крім того, з виписки по рахунку відповідача вбачається, що останній платіж по кредиту був нею здійснений 03.10.2011 року .

Представник та його відповідач просить суд застосувати строк позовної давності, оскільки відповідачем не здійснено жодного платежу строк дії кредитного договору закінчився, а тому позивачу слід відмовити в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовними вимогами 13.12.2019 року , останній платіж відповідачем здійснено 03.10.2011 року .

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

ЄСПЛ, практика якого є обов`язковою для застосування національними судами, зауважує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу" (див. mutatis mutandis рішення у справах "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії" від 20 вересня 2011 року ("OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia", заява N 14902/04, § 570), "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" від 22 жовтня 1996 року ("Stubbings and Others v. the United Kingdom", заяви N 22083/93 і N 22095/93, § 51)).

Згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки договором визначено погашення заборгованості за кредитом щомісячними платежами, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Отже, з 03.10.2011 року, тобто з моменту настання строку погашення чергового платежу, для АТ КБ «Приватбанк» почався перебіг позовної давності.

Домовленості щодо збільшення строку позовної давності відсутні, доказів укладення договору про збільшення позовної давності в письмовій формі позивачем не надано.

Отже, враховуючи, що з позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк» звернувся 13.12.2019 року, тобто через чотири років з дня виникнення права вимоги, то суд дійшов до висновку , що позивач пропустив трирічний строк звернення до суду (позовну давність), визначеного статтею 257 ЦК України, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Клопотань щодо його поновлення та доказів пропуску строку з поважних причин позивачем суду не надано, суд, з урахуванням заяви відповідача про застосування строків позовної давності та положень ст. 267 ЦК України, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

За умовами ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати, понесені АТ КБ «ПриватБанк» відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 247, 263-265, 280-283, 288-289 ЦПК України, суд

На підставі статей 11, 256, 261, 267, 526, 530, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ

В позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Кириляк