Справа № 408/7082/19-ц
Провадження № 2-о/408/102/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.,

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якому заявник просить встановити факт, що трудова книжка колгоспника НОМЕР_2, заведена 10 січня 1978 року КСП «Україна» на ім`я « ОСОБА_1 », належить ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свою заяву ОСОБА_1 вказала, що у серпні 2019 року досягла пенсійного віку. 18.11.2019 вона звернулась до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі за текстом - УПФУ) із заявою про призначення пенсії за віком з врахуванням стажу роботи, який відповідно її трудової книжки становить 33 роки 11 місяців 2 дні, який дає право на призначення пенсії за віком. 24.10.2019 вона отримала рішення УПФУ від 18.10.2019 № 5948/03-18 про відмову в призначенні пенсії за віком. З даного рішення вбачається, що при розгляді заяви про призначення пенсії до її загального трудового стажу було зараховано лише 19 років 07 місяців 15 днів. Разом із цим УПФУ не врахований значний період роботи, який підтверджується її трудовою книжкою, посилаючись на неможливість врахувати зазначену трудову книжку, у зв`язку з тим, що дана трудова книжка була заведена на прізвище « ОСОБА_1 » 10 січня 1978 року, а шлюб вона зареєструвала та змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 лише 24 лютого 1979 року. Дана помилка була допущена кадровим працівником відділу кадрів колгоспу «Україна», яка ставить під сумнів належність даної книжки їй, тому вона була вимушена звернутись до суду, оскільки виправлення внести неможливо.

До початку судового засідання від заявника надійшла заява, в якій заявник просила розглядати справу за її відсутності. Також у цій заяві вона додала, що вказана помилка виникла внаслідок того, що насправді ця трудова книжка заповнювалась вже на прізвище «ОСОБА_1» вже після укладення шлюбу у 1983 році, а не у 1978 році, у зв`язку з чим кадровий працівник колгоспу «Україна» внесла її змінене після укладення шлюбу прізвище.

Від заінтересованої особи надійшла заява, в якій УПФУ просило провести розгляд справи за відсутності представника управління.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З копії паспорта та свідоцтва про укладення шлюбу заявника вбачається, що 24 лютого 1979 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Після укладення шлюбу вона взяла прізвище чоловіка, тобто змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1.

Із трудової книжки колгоспника НОМЕР_2, виписаної російською мовою на ім`я « ОСОБА_1 » видно, що датою заведення цієї книжки вказана дата 10 січня 1978 року. Також, із першої сторінки вбачається, що ця книжка заводилась колгоспом Україна, а посвідчувалась печаткою КСП «Україна».

Архівною довідкою від 24.01.2019 № 02-15/638, виданої заявникові КУ «Трудовий архів територіальних громад Біловодського району», щодо заробітної плати « ОСОБА_1 , яка нараховувалась їй в КСП «Україна» підтверджуються періоди її роботи на підприємстві, вказані у трудовій книжці.

Крім цього, вказані в оспорюваній УПФУ трудовій книжці заявника періоди знаходження її у Біловодському центрі зайнятості з 15.07.2004 по 04.10.2004 та з 18.01.2008 по 31.07.2008 співпадають із періодами, що вказані у виданій заявникові довідці Біловодським районним центром зайнятості від 25.10.2019 № 3168.

Наведене переконало суд в тому, що трудова книжка колгоспника НОМЕР_2, заведена колгоспом «Україна» на ім`я « ОСОБА_1 » належить заявниці, та вірить їй, що її післяшлюбне прізвище було вказано помилково кадровим працівником, оскільки той заповнював трудову книжку вже після укладення шлюбу заявником.

З огляду на те, що вказану помилку усунити вже неможливо (колгосп «Україна», як й КСП «Україна» ліквідовані), а встановлення цього факту заявникові необхідно для призначення пенсії, заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 258, 259, 264, 265, 294, 315-317, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка колгоспника НОМЕР_2, заведена 10 січня 1978 року колгоспом «Україна» на ім`я « ОСОБА_1 », належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці смт Біловодськ Луганської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з моменту складання та підписання його повного тексту, але не пізніше строку завершення карантину, яке набирає законної силу в порядку, визначеному у статті 273 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 05 червня 2020 року.

Головуючий: Є.О. Соболєв