Справа № 754/2094/20
Номер провадження: 2/365/142/20
12.08.2020 смт. Згурівка Київської області
Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Денисенко Н.О.
судового засідання Матвієнко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2020 позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» передано на розгляд до Згурівського районного суду Київської області.
Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 21.05.2020 справу клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику осіб задоволено частково.
У судове засідання сторони повторно не з`явилися про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, відповідач - за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила, своїх заперечень та відзиву на позов не подала. Відповідне оголошення про розгляд справи було опубліковане також на веб-порталі судової влади України.
Представник позивача направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю.
Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.
Судом встановлено, що 13.03.2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем укладено кредитний договір, без номера, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.9, 10, 11-34, 42-43 - копії Анкети-заяви, Витягу із Тарифів, Витягів із Умов та Тарифів, Витягу із Статуту).
У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця анкета-заява разом із Пам?яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.
До позову позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256.
Проте під документами, які зазначені в анкеті-заяві, тобто в Умовах, Правилах та Тарифах, які визначають такі істотні умови договору як розмір відсотків та штрафи, термін дії договору, а також строки платежів по кредиту (тіла кредиту та відсотків), підпис відповідача відсутній. Пам?ятку клієнта банку позивач взагалі не додав до позовної заяви.
Позивач також не навів інших доказів існування погоджених сторонами будь-яких істотних умов Договору від 13.03.2013, крім зазначених вище, і з якими, як вважає позивач, відповідач був ознайомлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
При цьому матеріали справи не містять підтвердження, що саме надані позивачем Витяги з Умов та Тарифів розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил, а також те, що зазначені документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та штрафів, саме у зазначеному в цих документах, що були додані банком до позовної заяви, розмірах та порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджується постановою Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16-ц15) й не спростовано позивачем при розгляді зазначеної справи.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів, надані позивачем Витяги з Умов та Тарифів не можуть розцінюватись як стандартна типова форма, що встановлена до укладеного із відповідачем Договором від 13.03.2013, оскільки достовірно не підтверджують зазначених обставин.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов?язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого тексту договору.
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
У цьому випадку договірні правовідносини виникли між Банком та фізичною особою-споживачем банківських послуг.
Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов?язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов?язків найманого працівника.
У п. 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09.04.1985 № 39/248 на 106 пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.
Тому, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі за № 342/180/17 від 03.07.2019, при розгляді аналогічної справи, в цьому випадку відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з позичальником кредитор дотримав вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції чинній на час укладення Договору) про повідомлення споживача про умови кредитування та погодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими позивач.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладення на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з?ясування змісту кредитного договору.
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.51 - адресна довідка).
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Договору від 13.03.2013, враховуючи, що фактично отримані та використані нею кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8526,90 грн.
При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102,00 грн (а.с.1 - платіжне доручення). Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1090,80 грн.
У задоволенні інших позовних вимог вбачається за необхідне відмовити, зокрема щодо стягнення із відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитом та штрафів, оскільки вимоги в цій частині є безпідставними через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 13.03.2013, а Витяг з Умов та Тарифів не можуть вважатися складовою частиною спірного цього Договору.
Вимог про стягнення відсотків за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов?язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред?явив.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 551, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 281, 282 ЦПК України,-
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (р/р НОМЕР_1 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором від 13 березня 2013 року, без номера, у розмірі 8526 (вісім тисяч п`ятсот двадцять шість) грн 90 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 1090 (одна тисяча дев`яносто) грн 00 коп.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою ОСОБА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», вулиця Грушевського, буд. 1Д місто Київ, 01001, адреса для листування вулиця Набережна Перемоги, буд. 50 м. Дніпро, 49094, ідентифікаційний код в .

Відповідач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 12 серпня 2020 року.

Головуючий суддя Н.О. Денисенко