ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Херсон

справа № 661/1787/20

провадження № 22-ц/819/927/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарГеленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Бойко М.Є. від 29 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , треті особи на стороні відповідача - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Новокаховський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , треті особи на стороні відповідача - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Новокаховський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також із заявою про вжиття заходів забезпечення поданого позову.

В обґрунтування необхідності вчинення наведеної процесуальної дії позивач зазначив, що предметом даного спору є виконавчий напис, вчинений 18.09.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М про звернення стягнення на належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , оскільки вона є майновим поручителем ОСОБА_3 за зобов`язаннями, що виникли за укладеним 25.04.2008 року між ним та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», кредитним договором.

Посилаючись на незаконність вчиненого виконавчого напису, який не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат», зокрема, його вчинення відбулось за наявності рішення суду про звернення стягнення на зазначене майно і без вручення поручителю та іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушень виконання зобов`язання, а також на те, що державним виконавцем вчинено відповідні дії з його примусового виконання, зокрема, накладено арешт на майно боржника, призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні із наданням звіту з визначенням ринкової вартості майна боржника з метою подальшого звернення стягнення на це майно, позивач просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, так як невжиття таких заходів за наслідком реалізації спірного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою суду від 29 квітня 2020 року в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на необґрунтованість висновків суду щодо недопустимості забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, що зроблені без врахування положень пункту шостого частини першої статті 150 ЦПК України та пункту четвертого частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено зупинення виконавцем вчинення виконавчих дій у разі застосування судом такого виду забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Крім того зазначила, що рішення суду першої інстанції про звернення стягнення на спірне майно не виконується у зв`язку із неподанням стягувачем відповідної заяви про видачу виконавчого листа та непред`явленням його до виконання.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд виходив з того, що забезпечення позову у обраний позивачем спосіб фактично зупинить виконання іншого судового рішення, яке набрало законної сили та яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на спірну квартиру шляхом її продажу.

Із надісланих до суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що в квітні 2020 року ОСОБА_1 оскаржила в судовому порядку виконавчий напис, вчинений 18 вересня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про звернення стягнення на предмет іпотеки- квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , яка є майновим поручителем ОСОБА_3 за його кредитними зобов`язаннями, що виникли із укладеного ним 24.04.2008 року із Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», кредитного договору.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеної квартири, нотаріус пропонує задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на відповідний рахунок банку у загальному розмірі 2 652 480 гривень із визначенням строку, за який проводиться стягнення в десять років два місяці двадцять п`ять днів, а саме: з 24.04.2008 року по 19.07.2018 року.

Постановою начальника Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Краснопер Л.Ю. від 20 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження з виконання наведеного вище виконавчого напису, а постановою від 27 лютого 2020 року описано та накладено арешт на спірну квартиру.

27 березня 2020 року посадовою особою державної виконавчої служби у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису призначено суб`єкта оціночної діяльності з метою визначення ринкової вартості трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.43-49).

Позивач вважає, що примусове виконання виконавчого напису призведе до ускладнення чи до унеможливлення виконання рішення суду у разі визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої доводи тим, що розмір заборгованості визначений приватним нотаріусом поза межами позовної давності, а сама заборгованість ОСОБА_3 як боржника за кредитним договором не є беззаперечною та безспірною.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, забезпечення позову- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне дотримання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови).

Згідно із пунктом шостим частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пунктом другим частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Враховуючи, що оскарження боржником у судовому порядку виконавчого документа за змістом наведених норм матеріального та процесуального права є підставою для зупинення стягнення на підставі цього виконавчого документа, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо необґрунтованості заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у обраний нею спосіб є помилковим.

При цьому висновок суду про те, що забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку, фактично зупинить виконання іншого судового рішення, яке набрало законної сили, однак не перебуває на примусовому виконанні, не містить правового обґрунтування та є надуманим, оскільки у спірних правовідносинах звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса, а не на підставі судового рішення, тому обмеження щодо стягнення за цим оскарженим виконавчим документом не можуть вплинути на порядок та умови виконання рішення суду, ухваленого Новокаховським міським судом Херсонської області 09 лютого 2016 року у справі №661/5745/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , треті особи- ОСОБА_3 , служба у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

До того ж зазначеним рішенням суду звернення стягнення на спірну квартиру здійснено в рахунок погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_3 перед банком, що виникла станом на 11.12.2014 року у розмірі 578 517, 40 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 180 574,25 грн; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 189 649,34 грн; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 208 293,81 грн, в той час, як за оскарженим ОСОБА_1 в судовому порядку виконавчим написом звернення стягнення на спірну квартиру здійснено в рахунок погашення заборгованості за тими ж кредитними зобов`язаннями ОСОБА_3 перед банком, що виникла за період з 24.04.2008 року по 19.07.2018 року у розмірі 2 652 480,09 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 205 957,41грн (проти 180 574,25 грн визначеної станом на 11.12.2014 року), заборгованості за відсотками у розмірі 684 489,74 грн; пені у розмірі 1 762 032,94 грн.

Наведена обставина, на думку колегії суддів, свідчить про те, що між сторонами дійсно виник спір щодо розміру заборгованості позичальника за кредитним договором та обґрунтованості його визначення виконавчим написом і існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову або ефективного захисту, або поновлення порушених прав або інтересів позивача як майнового поручителя у спірних правовідносинах, а також про те, що вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, відповідає позовним вимогам.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо забезпечення позову, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , від імені якої діяла адвокат Веріковська Т.А., про забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 квітня 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 18 вересня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрованого в реєстрі № 1413, про звернення стягнення на нерухоме майно-квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_1 , яка є майновим поручителем ОСОБА_3 за його кредитними зобов`язаннями, що виникли на підставі договору, укладеного ним 24.04.2008 року із ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В.Пузанова

Судді І.В.Склярська

Т.Г.Чорна

Повний текст постанови складено 15 липня 2020 року

Суддя Л.В. Пузанова