Справа № 310/1823/20
РІШЕННЯ

Іменем України

02 липня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Рибалка Н.М.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання права на приватизацію, суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання права на приватизацію посилаючись на те, що у листопаді 1989 року йому на сім`ю у складі 3-х осіб, згідно ордеру було надано для постійного проживання квартиру АДРЕСА_1 . На час надання йому житлового приміщення житловий будинок АДРЕСА_2 належав ВАТ «Запоріжяобленерго» і вказану квартиру йому було надано, як працівнику структурного підрозділу. З листопада 1989 року він постійно проживає в наданій квартирі, в якій зареєстрований та є наймачем. При припиненні права постійного користування земельними ділянками та передачу в оренду земельних ділянок ВАТ «Запоріжжяобленерго» та при затвердженні технічного паспорту на земельну ділянку, житловому будинку АДРЕСА_2 , було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_3 , що підтверджується рішеннями виконавчого комітету Бердянської міської ради №8 від 10.01.2002 року, №402 від 17.07.2007 року.

Згідно акту приймання-передачі житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , від 12 лютого 2018 року прийнято до комунальної власності територіальної громади м.Бердянська даний житловий будинок, що належав публічному акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго». На даний час житловий будинок АДРЕСА_2 належить територіальній громаді міста Бердянська в особі Бердянської міської ради, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 21.01.2020 року він звернувся з заявою до відповідача з проханням оформити передачу у приватну власність вищевказану квартиру, однак листом від 31.01.2020 року йому відмовлено у зв`язку з тим, що їм не надано копію ордера на жиле приміщення, тобто не в повному обсязі надані документи.

З 1989 року до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачем не пред`являлося до позивача претензій щодо незаконності помешкання у квартирі. З огляду на викладені обставини відповідно до приписів Законів № 500-VI та № 2842-12 позивач має право на приватизацію цієї квартири. Таким чином, враховуючи те, що позивач та члени його родини, які відмовилися від належного їм права приватизації відповідної частки квартири, вселились до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорював, але неможливо знайти ордер, на підставі якого позивач був вселений, він змушений звернутись з позовом до суду. Просить його позов задовольнити у повному обсязі.

18.03.2020 року ухвалою суду позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

08.04.2020 року до суду від управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради надійшов відзив на позовну заяву. Заперечення обґрунтовані наступним. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом передачі квартир (будинків) у власність громадян на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та надає визначений перелік документів, серед яких ордер про надання житлової площі. Оскільки позивач не надав копію ордеру, йому було відмовлено у приватизації житла. Просять у позові відмовити, тому що існує чітко визначений перелік документів для проведення приватизації.

02.06.2020 року ухвалою суду підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Калоянов В.М. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. На позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти заочного рішення суду.

Відповідач представник управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримував заперечення надані у відзиві на позовну заяву.

В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, відповідач не з`явився, про причини неявки не повідомив, заперечень та клопотань не подав. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно, і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Листом №100 від 31.01.2020 року управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради повідомлено, що у випадку, якщо до заяви про приватизацію квартири не буде додано копію ордера про надання жилої площі, орган приватизації повинен відмовити заявнику у приватизації займаної квартири.

Відповідно до Листа ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» №457 від 03.03.2020 року, на звернення позивача щодо видачі копії корінця ордеру від 1989 р. на вищезазначену квартиру, останньому роз`яснено, що в листопаді 1989 року працівнику Бердянського РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_1 з сім`єю (3 чоловіка) було надано для проживання квартиру за адресою: АДРЕСА_4 з відповідною реєстрацією за місцем проживання. Документів про виділення житла у зв`язку з пошкодженням архіву не збереглося (а.с.12).

Відповідно до акту приймання передачі житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 від 12.02.2018 року, вказаний будинок переданий до комунальної власності територіальної громади м.Бердянськ житлових будинків ( а.с.20-22).

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Згідно вимог ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом передачі квартир (будинків) у власність громадян на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до п. 17, 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Відповідно до вищевказаного Положення, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Задля реалізації свого права на приватизацію, позивач звернулась до відповідача із зверненням щодо проведення приватизації квартири АДРЕСА_1 .

Листом начальника Управління житлово-комунального господарства від 31.01.2020 року №100 у проведенні приватизації відмовлено. Підставою для відмови зазначена відсутність серед доданих до звернення про приватизацію документів копії ордеру про надання житлової площі.

Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян наведений перелік документів, що подається до органу приватизації, і цей перелік містить копію ордеру про надання жилої площі.

Проте, не маючи реальної змоги надати копію ордеру, позивач позбавлений скористатись правом на приватизацію житла.

Відсутній у позивача ордер не має істотного значення як доказ правомірного користування квартирою. Документів, що надавались відповідачу для проведення приватизації, зокрема довідки КП «Житлосервис-2А» про склад сім`ї наймача квартири та займані ним приміщення і реєстрацію позивача за вказаною адресою, довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» №457 від 03.03.2020 року, довідки з ПАТ «Державний ощадний банк України» №107.339-50/803 від 02.09.2019 року, яка свідчить про невикористання позивачем приватизаційних чеків, достатньо для підтвердження факту правомірної реєстрації і користування квартирою протягом тривалого часу.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2ст. 2 цього Закону, а саме: не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується.

Відповідно до п. 11ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

З 1989 року до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачами не пред`являлося до позивача претензій щодо незаконності його мешкання у квартирі.

З огляду на вказані обставини, відповідно до приписів ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», позивачі мають право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій вони мешкають.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1ст.345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.

Таким чином, враховуючи, що позивач вселений до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, проте,відсутні документи,на підставі яких він був вселений,та цей факт позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання вчинити відповідача дії по приватизації квартири підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328,345 ЦК України, ст.ст. 4,12,13,76,81,141 ЦПК України, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», суд

ВИРІШИВ :

Цивільний позов ОСОБА_1 до управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання права на приватизацію задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_1 без наявності ордера про надання жилої площі за вказаною адресою.

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, надавши в Запорізький апеляційний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - за наступною веб-адресою сторінки https://court.gov.ua/sud0801/.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. В. Богомолова