СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. №759/11779/19

пр. №2/759/877/20

16 червня 2020 року

Святошинським районним судом міста Києва у складі: головуючого - судді Горбенко Н.О., при секретарі - Савіцької Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без участі учасників справи, цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бондар Антона Вікторовича до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

встановив:

01.07.2019р. до Святошинського районного суду м.Києва звернувся адвокат Бондар А.В., в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог адвокат Бондар А.В. зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Померлий являється рідним дядьком позивача.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько Позивача - ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки КВ-2019. виданої 14 лютого 2019 року КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації», згідно з даними реєстрових книг Бюро, Квартира на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 лютого 1999 року Ленінградською райрадою народних депутатів м. Києва (розпорядження № 934), та зареєстрованого в Бюро 02 березня 1999 року за реєстровим № 7971.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 - немає, оскільки він був одинокий. Позивач з метою отримання спадщини за законом звернулася із заявою до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, надавши наявні документи щодо спорідненості із спадкодавцем та належності йому майна.

22 березня 2019 року Позивач отримала від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою для відмови стало те, що у Позивача відсутні документи, що посвідчують право власності на квартиру та відсутні докази родинних стосунків між спадкодавцем га спадкоємцем.

Державним нотаріусом було направлено відповідні запити з метою отримання відомостей щодо отримання відомостей про актовий запис про народження Спадкодавця, але з Державного архіву Київської області прийшла відповідь про те, що надати копію актового запису про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не має можливості.

Тому, адвокат Бондар А.В., в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогою до відповідача 1. Встановити юридичний факт родинних відносин про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являється рідною племінницею ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа, а саме Свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 лютого 1999 року Ленінградською райрадою народних депутатів м. Києва (розпорядження № 934), та зареєстрованого в Бюро 02 березня 1999 року за реєстровим № 7971; визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадку спадкування за законом, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засіданні адвокат Бондар А.В. не з`явився.заяву якою просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, проти заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_6 надала відзив, в якому зазначила, що просить ухвалити рішення за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько Позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 . виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Факт того, що позивач являється дочкою ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Жовтневим бюро РАЦС 08 серпня 1957 року. Відповідно довідки № 5097 виданої 26 травня 199и року Позивач одружилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та отримала прізвище чоловіка « ОСОБА_7 ».

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки КВ-2019. виданої 14 лютого 2019 року КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації», згідно з даними реєстрових книг Бюро, Квартира на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 лютого 1999 року Ленінградською райрадою народних депутатів м. Києва (розпорядження № 934), та зареєстрованого в Бюро 02 березня 1999 року за реєстровим № 7971.

Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Встановлення факту родинних відносин має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення права на спадщину після смерті дядька ОСОБА_3 .

За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Заст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

За ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи.

Позивачем, на підтвердження своїх вимог надано суду належні та допустимі докази того, що:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являється рідною племінницею ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа, а саме Свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 лютого 1999 року Ленінградською райрадою народних депутатів м. Києва (розпорядження № 934), та зареєстрованого в Бюро 02 березня 1999 року за реєстровим № 7971.

Враховуючи вищевикладене, та те, що судом не встановлено інших спадкоємців, позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бондар Антона Вікторовича до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,259,263-265 ЦПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною племінницею ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 635, зроблений 24.07.2018 року Святошинським районним у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, правовстановлюючого документа, а саме Свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 лютого 1999року Ленінградською райрадою народних депутатів у м. Києві (розпорядження № 934), та зареєстрованого в Бюро 02 березня 1999 року за реєстровим № 7971.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку права спадкування за законом, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Суддя Н.О. Горбенко