Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1449/17
Провадження № 2/273/2/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Михалюка О. П. секретаря судових засідань Миронюк Л.К., з участю представника позивачки-відповідачки ОСОБА_1 , відповідача -позивача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права спільної власності на будинок, визнання права власності на 1 / 2 його частину та його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами -

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2017 року ОСОБА_4 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 просила постановити рішення, яким визнати житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями гаражем та літньою кухнею їхнім спільним сумісним майном, як подружжя, визнати за нею право власності на 1 / 2 частину вказаного будинку з надвірними будівлями , поділити між нею та відповідачем будинок в натурі, а саме: виділити для неї приміщення у житловому будинку : кімнату 1-2 площею 20 кв.м. та кухню 1-3 площею 10,3 кв.м., 1/3 частину літньої кухні «Б», відповідачу виділити передпокій 1-1 площею 20,4 кв.м., коридор 1-4 площею 2,6 кв. м., санвузол площею 4,9 кв. м. , 2/3 частини літньої кухні та гараж площею 20,4 кв. м. та стягнути судові витрати по справі.

Обґрунтовуючи вимоги заяви позивачка ОСОБА_4 зазначила, що вони з відповідачем ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 09 листопада 1996 року, мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.08.2005 року вони з відповідачем за спільні кошти під час шлюбу купили житловий будинок АДРЕСА_1 за 17500 грн. у ОСОБА_6 , але покупцем цього будинку вказано лише ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0.1200 га. яка призначена для будівництва та експлуатації цього будинку.

09.11.2017 року відповідач ОСОБА_2 пред`явив до неї позов про розірвання шлюбу.

Питання про поділ спільного будинку вони добровільно вирішити не можуть, бо відповідач вважає, що цей будинок належить тільки йому і в подальшому будинок дістанеться їхньому сину, але вона іншого житла не має, з серпня 2017 року проживає у своїх батьків, а тому в даний час між нею та відповідачем виник спір щодо користування та розпорядження будинком.

Їх будинок складається із передпокою 1-1 площею 20.4 кв.м., кімнати 1-2 площею 20 кв.м., кухні 2-3 площею 10.3 кв.м., коридору 1-4 площею 2,6 кв.м., санвузлу площею 4.9 кв.м.

Біля будинку є також літня кухня площею 46.8 кв.м. та гараж площею 20,4 кв. м. Вартість будинку з надвірними будівлями згідно технічного паспорту складає 91687 грн.

Син проживає з нею, тому вона просить виділити їй кімнату 1-2, кухню 1-3 та 1/3 частину літньої кухні, а відповідачу виділити решту.

15 лютого 2018 року до суду від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заяви до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за цією ж самою адресою, яка вказана у первісних вимогах ( Т. 1 а.с. 31-33), яка об"єднана ухвалою суду з первісними позовними вимогами .

Обгрунтовуючи вимоги зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 зазначив , що у відповідності з договором позики від 22 серпня 2005 року, укладеного між ним та ОСОБА_7 , він отримав позику в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок для придбання житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

23 серпня 2005 року ним у ОСОБА_6 було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 58,2 кв. м. житловою площею 20,0 кв.м., до якого належали: літня кухня літ. «Б», гараж літ. «В»

Грошові кошти за придбаний будинок з надвірними будівлями та спорудами були ним сплачені продавцю за рахунок коштів отриманих згідно вищевказаного договору позики від 22 серпня 2005 року. Договір позики від 22 серпня 2005 року він укладав на власний розсуд самостійно. ОСОБА_4 своєї згоди на отримання ним позики не давала. Також її не було з ним у нотаріуса під час укладання договору відчуження та здійснення розрахунків за придбаний будинок оскільки остання вважала, що він самостійно взяв гроші в борг то і самостійно зможе здійснити оформлення купівлі , тому ОСОБА_4 не надавала своєї згоди на укладання ним договору відчуження.

Тому ОСОБА_2 вважає, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами був придбаний за його особисті кошти.

19 лютого 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 про уточнення позовних вимог по справі ( Т. 1 а.с. 135-136), яке пов`язано з висновком експертизи. Відповідно до заяви ОСОБА_4 просить визнати житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями - гаражем та літньою кухнею спільним сумісним майном подружжя: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Поділити між нею та відповідачем ОСОБА_2 в натурі цей спільний будинок так:

виділити їй кімнату 1-2 площею 20.0 кв.м. та кухню 1-3 площею 10.3 кв.м. без господарських споруд загальною вартістю 205560 грн., що складає 39/100 ід. часток домоволодіння, а відповідачу ОСОБА_2 виділити передпокій 1-1 площею 20,4 кв.м., коридор 1-4 площею 2,6 кв.м., санвузол 1-5 площею 4,9 кв.м., літню кухню та гараж загальною вартістю 319140 грн., яка складає 61/100 ід. часток домоволодіння, визнавши за кожним із них право власності на вказані частини будинку.

При цьому варіанті поділу стягнути з ОСОБА_2 на її користь різницю у вартості часток в сумі 56790 грн.

Позивач зазначає, що якщо відповідача ОСОБА_2 такий варіант поділу не влаштує, то вона просить суд поділити будинок за першим варіантом, за яким їй виділити 59/100 ід. часток домоволодіння, а саме: кімнату 1-2 площею 20,0 кв.м., кухню 1-3 площею 10,3 кв.м., літню кухню, загальною вартістю 308043 грн. зі сплатою на користь відповідача ОСОБА_2 грошової компенсації в сумі 45693 грн., визнавши за нею право власності на цю частину будинку.

Відповідачу ОСОБА_2 в такому випадку виділити передпокій 1-1 площею 20.4 кв.м., коридор 1-4 площею 2.6 кв.м., санвузол 1-5 площею 4,9 кв.м., гараж, загальною вартістю 216657 грн., що складає 41/100 ід. часток домоволодіння, визнавши за ним право власності на цю частину будинку.

Зважаючи на іншу позицію відповідача ОСОБА_2 , вона також може погодитись на перший варіант поділу, за яким їй буде виділено 41/100 ід. часток домоволодіння, а саме : передпокій 1-1 площею 20,4 кв.м., коридор 1-4 площею 2,6 кв.м., санвузол 1-5 площею 4,9 кв.м., гараж, загальною вартістю 216657 грн., з визнанням за нею права власності на цю частину будинку, за яким вона буде просити суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію в розмірі 45693 грн.

Відповідачу ОСОБА_2 в такому випадку виділити 59/100 ід. часток домоволодіння, а саме: кімнату 1-2 площею 20,0 кв.м., кухню 1-3 площею 10,3 кв.м. , літню кухню, загальною вартістю 308043 грн. , визнавши за ним право власності на цю частину будинку.

Якщо їй буде виділено кімнату 1-2 та кухню 1-3, то вона згідна покласти на себе обов`язок пробити новий дверний проріз між кімнатою 1-2 та кухнею 1-3 з подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку із штукатуренням з обох сторін, а відповідача вона буде просити суд зобов`язати демонтувати дверний блок між кімнатою 1-2., кухнею 1-3 та передпокоєм 1-1.

Якщо їй буде виділено передпокій 1-1 , коридор 1-4, санвузол 1-5, то вона згідна покласти на себе обов`язок демонтувати дверний блок між кімнатою 1-2, кухнею 1-3 та передпокоєм 1-1, а відповідача вона буде просити суд зобов`язати пробити новий дверний проріз між кімнатою 1-2 та кухнею 1-3 з подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку із штукатуренням з обох сторін.

Зобов`язати кожного із них у своїй частині будинку обладнати окремі (автономні) системи електропостачання, газопостачання, опалення, водопостачання та водовідведення.

Стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 640 грн. та витрати по оплаті судової експертизи в сумі 5577 грн., а всього 6217 грн. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 недоплачену суму судового збору в розмірі 1983,50 грн.

В судовому засіданні представник позивача -відповідача ОСОБА_1 підтримала уточнені вимоги із підстав, зазначених у відповідній заяві. Просить суд визнати домоволодіння по АДРЕСА_1 спільним майном подружжя та виділити для позивачки кімнату 1- 2, кухню 1-3, літню кухню Б, що складає 59/100 ідеальних часток домоволодіння , а решту для відповідача, позивачка згідна сплатити відповідачу різницю у частках, що складає 35 290 грн.

В судовому засідання відповідач- позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не визнали первісний уточнений позов, вважають його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, також підтримали зустрічний позов із підстав, зазначених у відповідній позовній заяві.

Суд, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності , прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.11.1996 року. Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2017 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 4, 38 Т. 1 )

Відповідно до копії договору відчуження (а.с.6-9 Т. 1 ) 23 серпня 2005 року ОСОБА_8 , від імені ОСОБА_6 передала у власність ( продала) ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , а останній прийняв у власність ( купив) даний будинок . Даний договір відчуження є чинним на час розгляду справи, сторонами у справі він не оспорювався. У відповідності до п. 2 даного договору продаж вчинено за суму 17 500 грн.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) . Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто згідно вказаних вимог закону вважається, що вищезазначений будинок із господарськими будівлями , який набутий сторонами по справі в період перебування їх у шлюбі між собою, що підтверджується вищевказаними дослідженими у судовому засіданні доказами, є їх спільною сумісною власністю подружжя , якщо одна із сторін не доведе зворотнього.

У відповідності до приписів частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Суд вважає, що позивачем та його представником за зустрічним позовом не доведено того факту , що будинок АДРЕСА_1 належить позивачу- відповідачу ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності. Наявність договору позики від 22 серпня 2005 року (Т. 1 а.с.168) , згідно якого ОСОБА_2 позичив грошові кошти в сумі 100 000 грн. у ОСОБА_7 , саме для купівлі спірного будинку особисто згідно пояснень позивача , не є підтвердженням даної обставини. Цей факт заперечується іншою стороною , а інші докази про те, що саме позичені особисто ОСОБА_2 кошти були витрачені для купівлі спірного будинку відсутні. Крім того, продаж спірного домоволодіння вчинено на суму 17 500 грн. Суд враховує, що доказування не може грунтуватись на припущеннях згідно приписів ч. 6 ст.81 ЦПК України . На цій підставі суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Тому суд вважає, що спірне домоволодіння є обєктом поділу як спільна сумісна власність подружжя.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 , ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом . При цьому суд бере до уваги інтереси дружини , чоловіка , дітей та інші обставини , що мають істотне значення.

Враховуючи наявність висновку судової будівельно-технічної експертизи від 11.01.2019 року № 67/01-2019 ( Т. 1 а.с. 101-127) та висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 12/85 від 16.12.2019 року ( Т. 2 а.с. 2-19), суд вважає за необхідне поділити спірне домоволодіння наступним чином : для позивачки- відповідачки ОСОБА_4 виділити в натурі кімнату 1-2, кухню 1-3 та літню кухню Б , що становить 59/100 ідеальних часток домоволодіння, визнавши за нею право власності на цю частину будинку , а для відповідача - позивача ОСОБА_2 - передпокій 1-1, коридор 1-4, санвузол 1-5, гараж В , що становить 41/100 ідеальних часток домоволодіння , визнавши за ним право власності на цю частину будинку.

При такому варіанті поділу необхідно зобовязати ОСОБА_4 облаштувати внутрішній дверний проріз між кімнатою 1-2 та кухнею 1-3 з подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку із штукатуренням з обох сторін , а ОСОБА_2 - демонтувати дверний блок між кімнатою 1-2, кухнею 1-3 та передпокоєм 1-1.

Також необхідно стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 різницю в отриманих частках, що становить 35 290 грн. , враховуючи, що загальна вартість спірного домоволодіння становить 392 110 грн. 98 коп. ( Т. 2 а.с. 19). Суд враховує, що поділ домоволодіння у розмірі по 1/ 2 частини не представляється можливим згідно висновку експертизи ( Т. 1 а.с. 120) .

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути із відповідача - позивача ОСОБА_2 на користь позивачки -відповідачки ОСОБА_4 судові витрати ,понесені нею в звязку із сплатою судового збору в сумі 640 грн. та за проведення експертизи в сумі 5 577 грн. ( Т. 1 а.с.1, 127) , а всього 6 217 грн., так як дані витрати документально підтверджені, а суд задовольняє уточнені первісні вимоги повністю .

При цьому із відповідача -позивача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути недоплачений судовий збір в сумі 1 320 грн. 55 коп. ( 1960, 55 грн. ціна позову виходячи із вартості 392110,98 грн. - 640 грн., які сплачено позивачкою) .

В звязку із тим, що суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову, судові витрати відповідача позивача ОСОБА_2 , які він поніс, слід віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 17,81,83,89, 141, 258-259, 263 -268 ЦПК України, на підставі ст.ст. 60-61, 63, 65, 69, 70, 71 СК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Первісні уточнені позовні вимоги задовольнити.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями - гаражем та літньою кухнею спільним сумісним майном подружжя: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_9 із домоволодіння АДРЕСА_1 в натурі кімнату 1-2 площею 20 , 0 кв. м., кухню 1-3 площею 10, 3 кв. м. та літню кухню Б , що становить 59/100 ідеальних часток домоволодіння, визнавши за нею право власності на цю частину будинку.

Виділити ОСОБА_2 із домоволодіння АДРЕСА_1 в натурі передпокій 1-1 площею 20,4 кв. м., коридор 1-4 площею 2, 6 кв. м., санвузол 1-5 площею 4, 9 кв. м., гараж В , що становить 41/100 ідеальних часток домоволодіння, визнавши за ним право власності на цю частину домоволодіння.

Зобов`язати ОСОБА_4 у своїй частині будинку, яка їй виділяється, обладнати окремі (автономні) системи електропостачання, газопостачання, опалення, водопостачання та водовідведення.

Зобов`язати ОСОБА_2 у своїй частині будинку, яка йому виділяється, обладнати окремі (автономні) системи електропостачання, газопостачання, опалення, водопостачання та водовідведення.

Стягнути із ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 різницю у вартості часток в сумі 35 290 ( тридцять пять тисяч двісті девяносто) грн.

Зобовязати ОСОБА_4 облаштувати внутрішній дверний проріз між кімнатою 1-2 та кухнею 1-3 з подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку із штукатуренням з обох сторін .

Зобовязати ОСОБА_2 демонтувати дверний блок між кімнатою 1-2, кухнею 1-3 та передпокоєм 1-1.

Стягнути із ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати, всього в сумі 6 217 ( шість тисяч двісті сімнадцять) грн.

Стягнути із ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 1 320 ( одна тисяча триста двадцять) грн. 55 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд заочного рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя: О.П.Михалюк