Справа № 127/8308/20
Провадження 2/127/1301/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Шеремети А.О.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/8308/20 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.02.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом видачі кредитної картки із встановленим кредитним лімітом до 10 300,00 грн.
При укладенні даного договору сторони керувались положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України про договір приєднання.
Відповідач погодилась, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайтіwww.privatbank.ua, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг.
Встановлення та зміна кредитного ліміту визначені п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.
ОСОБА_1 використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг, тому станом на 22.03.2020 року заборгованість відповідача перед банком становить 32 792, 80 грн. Дана сума складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 17 537, 03 грн.; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 7 013, 62 грн.; пені - 6 204, 40 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 537, 75 грн. - штраф (процентна складова).
На підставі ст.ст. 526, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 22.03.2020 року в загальній сумі 32 792, 80 грн.
Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 61).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.02.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом видачі кредитної картки із встановленим кредитним лімітом до 10 300, 00 грн.
Відповідач погодилась, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг.
Встановлення та зміна кредитного ліміту визначені п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.
Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
У разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язаний на вимогу банку повернути кредит, оплатити банку винагороду (п.2.1.1.5.6 Умов).
При укладенні даного договору сторони, крім іншого, керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість відповідача перед АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н від 17.02.2012 року станом на 22.03.2020 року становить 32 792, 80 грн. Дана сума складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 17 537, 03 грн.; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 7 013, 62 грн.; пені - 6 204, 40 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 537, 75 грн. - штраф (процентна складова).
Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, тому загальна сума боргу - 32 792, 80 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 102 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням від 03.04.2020 року (а.с. 59).
Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтями 284, 354 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складене 13 липня 2020 року.

Суддя: