ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/1340/20
Номер провадження: №22-ц/819/603/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Литвиненко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Колос Херсонщини» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29 січня 2020 року у складі судді Кузьміної О.І. у справі за заявою Приватного підприємства «Колос Херсонщини» про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Колос Херсонщини» до Херсонської міської ради Херсонської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання недійсними та скасування рішення Херсонської міської ради, а також правочинів, укладених на його підставі, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н ОВ И В:

В січні 2020 року ПП «Колос Херсонщини» звернулось з позовом до Херсонської міської ради Херсонської області про визнання недійсними та скасування рішення Херсонської міської ради та правочинів, укладених на його підставі, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що підприємство, як орендаря земельних ділянок, в порушення положень ч.2 ст.11 ЗУ «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» не залучено до участі у переговорах, які проводились протягом 2016-2017 років у зв`язку із викупом Херсонською міською радою у орендодавців ПП «Колос» належних їм на праві власності земельних ділянок, розміщених у контурі №48 земель Комишанської селищної ради м.Херсон Херсонської області, загальною площею 23,5915 га, для суспільних потреб під розширення території кладовища в селищі Геологів.

Посилаючись на порушення відповідачем встановленого порядку викупу земельних ділянок для суспільних потреб, недотримання як процедури, так і вимог чинного законодавства щодо формування викупної ціни, порушення екологічної безпеки та незаконної зміни цільового призначення земельних ділянок, позивач просив суд визнати недійсним та скасувати рішення Херсонської міської ради від 24 червня 2016 року №259 «Про викуп земельних ділянок під розширення території кладовища в селищі Геологів», а також визнати недійсними та скасувати договори купівлі-продажу земельних ділянок з орендодавцями ПП «Колос», укладеними 15 серпня 2017 року та відновити порушене право шляхом зобов`язання відповідача змінити цільове призначення спірних земельних ділянок та здійснити їх подальший поділ шляхом розроблення відповідної технічної документації.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив :

-зупинити дію рішення Херсонської міської ради від 24 червня 2016 року №259 «Про викуп земельних ділянок під розширення території кладовища в селищі Геологів»;

-на земельних ділянках з кадастровими номерами :06:001:0359 площею 5,7617 га та :06:001:0360 площею 26.508 га зупинити проведення будівельних робіт, передбачених проектно-кошторисною документацією, які проводять Херсонська міська рада Херсонської області та КП «Ритуальна служба м. Херсона» та заборонити останнім здійснювати будь-які дії з організації поховань на спірних земельних ділянках, а також заборонити останнім здійснювати будь-які дії з організації поховань на них.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 січня 2020 року в задоволенні заяви ПП «Колос Херсонщини» про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ПП «Колос Херсонщини» до Херсонської міської ради про визнання недійсними та скасування рішення Херсонської міської ради, а також правочинів, укладених на його підставі відмовлено.

На виконання вимог ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 29 січня 2010 року про залишення без руху позовної заяви, позивачем 17 лютого 2020 року подана оновлена редакція позовної заяви, у якій до участі у справі у якості співвідповідачів залучено орендодавців земельних ділянок: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за позовом Приватного підприємства «Колос Херсонщини» до Херсонської міської ради Херсонської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання недійсними та скасування рішення Херсонської міської ради, а також правочинів, укладених на його підставі, зобов`язання вчинити дії.

Не погодившись з ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 січня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ПП «Колос Херсонщини» про вжиття заходів забезпечення позову, ПП «Колос Херсонщини» подало апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на порушення судом норм процесуального права при вирішення заяви про забезпечення позову і просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Херсонської міської ради від 24 червня 2016 року №259 «Про викуп земельних ділянок під розширення території кладовища в селищі Геологів», зупинення проведення будівельних робіт, передбачених проектно-кошторисною документацією на земельних ділянках з кадастровими номерами :06:001:0359 площею 5,7617 га та :06:001:0360 площею 26.508 га, які проводить Херсонська міська рада та КП «Ритуальна служба м. Херсона», а також заборони останнім здійснювати будь-які дії з організації поховань на них.

У відзиві на апеляційну скаргу Херсонська міська рада, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просила у її задоволенні відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, учасників справи та їх представників, які з`явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на нормах процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та визначено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтовуючи наявність підстав для забезпечення позову, позивач посилався на те, що його, як орендаря спірних земельних ділянок, не було залучено до участі у переговорах при прийнятті рішення про викуп, що є суттєвим порушенням ч.2 ст.11 ЗУ «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщенні, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» та завдало значних збитків, що є підставою для скасування рішення Херсонської міської радипро викуп земельних ділянок для суспільних потреб та визнання недійсними правочинів, укладених на реалізацію цього рішення.

Оскільки на викуплених земельних ділянках здійснюється поховання, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заперечуючи проти заявленого позову, Херсонська міська рада посилалась на те, що ПП «Колос Херсонщини» обрало невірний спосіб захисту порушених прав шляхом визнання недійсними договорів купівлі продажу земельних ділянок, в яких позивач не є стороною угоди, що не відновить його права, як користувача земельними ділянками, оскільки цільове призначення земельних ділянок змінено, а виходячи з мотиву викупу земельних ділянок взагалі може зашкодити інтересам громади міста.

При цьому відповідач посилався на те, що питання про відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам має вирішуватися відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284 шляхом звернення зацікавленої особи до органу місцевого самоврядування із відповідною заявою про відшкодування збитків.

Крім того, представник Херсонської міської ради зазначив, що здійсненням організації поховання померлих займається не Херсонська міська рада, а створене нею КП «Ритуальна служба м.Херсон», не залучене до участі у справі, в постійному користуванні якого перебувають спірні земельні ділянки.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання рішення Херсонської міської ради від 24 червня 2016 року №259 «Про викуп земельних ділянок під розширення території кладовища в селищі Геологів» виконавчими органами міської ради викуплені земельні ділянки, розташовані в контурі №48 земель Комишанської селищної ради м.Херсон Херсонської області, загальною площею 23,5915 га, для суспільних потреб під розширення території кладовища в селищі Геологів, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на більшість спірних викуплених Херсонською міською радою земельних ділянок зареєстровано право оренди за договорами між попередніми власниками земельних ділянок та ПП «Колос Херсонщини».

Рішенням Херсонської міської ради від 19.10.2018 року №1683 із земель комунальної власності КП «Ритуальна служба м.Херсона» у постійне користування передано земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, на території Комишанської селищної ради (спірні земельні ділянки) під будівництво та обслуговування кладовищ.

З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки від 24.12.2019 року встановлено, що право постійного користування спірними земельними ділянками зареєстровано за КП «Ритуальна служба м.Херсона» із цільовим призначенням земельних ділянок 03.12 для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування.

Приймаючи до уваги, що з наявних у справі доказів вбачається, що рішення Херсонської міської ради від 24 червня 2016 року №259 «Про викуп земельних ділянок під розширення території кладовища в селищі Геологів» вже реалізовано шляхом укладення з власниками спірних земельних ділянок договорів купівлі-продажу, вимога апелянта про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення його дії не є такою, що ґрунтується на положеннях ст.150 ЦПК України, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги в наведеній частині підлягають відхиленню.

З огляду на те, що будівельними роботами та організацією поховань на земельних ділянках з кадастровими номерами :06:001:0359 площею 5,7617 га та :06:001:0360 площею 26.508 га займається не Херсонська міська рада, а створене нею КП «Ритуальна служба м.Херсон», в постійному користуванні якого перебувають спірні земельні ділянки, при цьому заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач направлені на заборону зазначеній юридичній особі вчиняти дії, що буде не лише втручанням у господарську діяльність підприємства, не залученого позивачем до участі у справі, але й паралізує можливість функціонування єдиного кладовища у місті і може призвести до вкрай негативних наслідків для територіальної громади, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги в наведеній частині такими, що не ґрунтуються на законі, у зв`язку із чим не вбачає підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги щодо не встановлення судом першої інстанції при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову фактичних обставин у справі та не надання їм оцінки не заслуговують на увагу, оскільки при вирішенні питання про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, що узгоджується з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а встановлення обставин справи та їх аналіз і надання правового висновку передбачено при вирішені справи по суті.

Отже, зважаючи на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що невжиття визначених заявником заходів забезпечення позову не призведе до унеможливлення у подальшому ефективного захисту та поновлення прав та інтересів позивача, передбачених законом, у зв`язку із чим вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для її задоволення і скасування оскарженого судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.149, 150, 367, 374, 375 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Колос Херсонщини» залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови - 16. 07.2020 року

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська