Справа №: 398/627/20
провадження №: 2/398/853/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" липня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Карпушевої О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . Позов обґрунтовує тим, що є власником зазначеної кватири. Відповідач є її племінником, зареєстрований в даній квартирі, але не проживає в ній з 2000 року, квартирою не користується, речі не зберігає.

Ухвалою суду від 22 травня 2020 року до участі у цій справі залучено як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона є власником 1/2 частини будинку по АДРЕСА_1 , що АДРЕСА_3 . Будинок отримала в спадок після смерті матері. В будинку зареєстровані її племінники ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . ОСОБА_5 зніметься з реєстрації самостійно, а ОСОБА_2 перебуває за кордоном, до міста Олександрії не приїздить, тому добровільно знятися з реєстрації не має можливості. В будинок вселяється її донька, яка має намір там зареєструвати своє місце проживання та отримати житлову субсидію, оскільки має двох неповнолітніх дітей. Відповідача у вказаному будинку прописала її мати, тобто його баба. Відповідач в будинку не проживав взагалі, близько семи останніх років проживає за кордоном, та сюди не приїздить.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Від відповідача надійшла заява про те, що заперечень до позову він не має. При цьому прибути в судове засідання він не має можливості, оскільки перебуває за кордоном.

Від третьої особи - ОСОБА_4 надійшла заява про те, що він не має можливості прибути в судове засідання.

Від третьої особи - ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу без її часті та ухвалити рішення на розсуд суду.

Оскільки, від відповідача та третьої особи ОСОБА_4 клопотань про відкладення розгляду справи чи неможливість розгляду справи без їх участі до суду не надходило та підстав для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви в судовому засіданні, визначених ЦПК України, судом не встановлено, то судом постановлена ухвала про розгляд справи у відсутність зазначених осіб.

Заслухавши вступне слово позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Позивач є власником 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель під АДРЕСА_1 . Власником іншої 1/2 частки зазначеного житлового будинку була ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті з заявами про прийняття спадщини звернулися її донька - ОСОБА_3 та її син - ОСОБА_4 . Тобто, в зазначену будинку маються дві відокремлені квартири. При цьому, 1/2 частки житлового будинку позивача припадає на квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої 06 лютого 2020 року Квартальним комітетом №38 Олександрійської міської ради, вих. №18, в квартирі АДРЕСА_1 зазначено, що власником є ОСОБА_1 та в квартирі зареєстровані: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - племінник, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - племінниця. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстровані але не проживають.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України), а саме, від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Наведене свідчить, що задоволення позову про позбавлення особи права користування жилим приміщенням можливе лише у відношенні тієї особи, яка вже набула права користування конкретним житловим приміщенням, вселилась в нього в установленому порядку у якості члена сім`ї наймача, члена ЖБК або члена сім`ї власника квартири чи будинку, однак певний час без поважних на те причин в ньому не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням для проживання понад встановлений законодавством термін.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 та від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16.

Згідно з актами, складеними 25 лютого 2020 року, 11 червня 2020 року, 01 липня 2020 року, 02 липня 2020 року та 14 липня 2020 року квартальним комітетом №38 Олександрійської міської ради за участю сусідів встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , 1980 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає з 2000 року. На момент обстеження квартири ОСОБА_2 та його речі в квартирі відсутні.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачем вже шістнадцять років. ОСОБА_2 в спірному будинку ніколи не проживав. Останній раз відповідача вона бачила близько десяти років тому.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в будинку по сусідству з позивачем з 1962 року. ОСОБА_2 вона не бачила приблизно десять років. В спірному будинку він не проживає.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .

На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягала.

На підставі ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 ), про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22 липня 2020 року.

Суддя О.В.Авраменко