Справа №155/65/20
Провадження №2/155/343/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Підберезівської сільської ради Горохівського району Волинської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся з позовом, в якому просить встановити юридичний факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,78 га серії ВЛ № 017257, який виданий Підберезівською сільською радою 28 січня 2002 року.

Також просить визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянку площею 2,78 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, по смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивує свій позов тим, що у свідоцтві про смерть ім`я спадкодавця прописано як ОСОБА_3 , а у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,78 га серії ВЛ № 017257, який виданий Підберезівською сільською радою 28 січня 2002 року прописано як ОСОБА_5 .

Також, мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача ОСОБА_3 . По смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яку прийняв її чоловік ОСОБА_4 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не встиг її нотаріально оформити. По смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину прийняв його син ОСОБА_2 , який є спадкоємцем за законом першої черги.

Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак подали заяву в якій позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, а справу слухати у їх відсутності.

Представник відповідача Підберезівської сільської ради в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві до суду позов ОСОБА_2 визнав повністю, щодо визнання його права власності на вказане вище майно не заперечує.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження, або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого способу їх встановлення.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5 від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно свідоцтва про смерть від 22 червня 2006 року серії НОМЕР_1 , виданого Підберезівською сільською радою Горохівського району Волинської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,78 га серії ВЛ № 017257 від 28 січня 2002 року, видно, що цей документ виданий на ім`я ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,78 га серії ВЛ № 017257 від 28 січня 2002 року, виданий на ім`я ОСОБА_5 належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З поданих доказів про родинні відносини вбачається, що по смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцем за законом першої черги є її чоловік ОСОБА_4 , який, згідно з свідоцтвом про смерть, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не встиг оформити своїх спадкових прав.

По смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємцем за законом першої черги є позивач ОСОБА_2 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 січня 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом першої черги на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 було відмовлено.

Документами про родинні відносини стверджується, що позивач є сином померлого ОСОБА_4 .

У спадковій справі відкритій по смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , містяться заява від імені ОСОБА_2 про прийняття спадщини.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом першої черги після померлого ОСОБА_4 та прийняв спадщину.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1258, 1261 ЦК України, ст.125 Земельного кодексу України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,78 га серії ВЛ № 017257, який виданий Підберезівською сільською радою 28 січня 2002 року на ім`я ОСОБА_5 належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянку площею 2,78 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, що належить ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 017257, як на спадкове майно батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину після смерті дружини, але не оформив свої спадкових прав.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий