Справа № 128/1795/20
Провадження № 22-ц/801/1657/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Міхасішин І. В.
УХВАЛА

18 серпня 2020 рокуСправа № 128/1795/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Міхасішину І.В. за матеріалами заяви ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ТОВ «Вінекс», ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Степанівська сільська рада, про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 липня 2020 року про відмову у відкриття провадження за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 Вінницької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ТОВ «Вінекс», ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Степанівська сільська рада, про зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 17 серпня 2020 року, справа була розподілена колегії суддів у складі: суддя-доповідач (головуючий) Міхасішин І.В., судді: Ковальчук О.В., Медвецький С.К.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив відвід суддям Вінницького апеляційного суду, зокрема, судді Міхасішину І.В., посилаючись на те, що наявні підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтею 36 ЦПК України: суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Наведені підстави обґрунтовував необізнаністю судді у веденні таких справ та наявністю неприязного ставлення до його представника - ОСОБА_3 .

Згідно з пунктами третім, п`ятим частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин другої, третьої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За змістом частин першої, другої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності , а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватися особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Твердження заявника, про те, що, на його думку, суддя Міхасішин І.В. необізнаний у розгляді даної категорії справ, виражає суб`єктивне ставлення заявника до професійного рівня судді і в силу вимог ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Вчинення суддею Міхасішиним І.В. дій, які б свідчили про прояви упередженості чи безсторонності до представника ОСОБА_3 , заявником не обґрунтовано та не підтверджено жодними доказами.

Отже, проаналізувавши аргументи позивача, якими він обґрунтовує відвід судді Міхасішина І.В., суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається заявник, не дають достатніх підстав для сумніву в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді вказаної справи, заінтересованості у розгляді справи.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 судді Міхасішину І.В. необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід передати на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Міхасішин