_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-7116/11
Провадження № 4-с/947/3/20
УХВАЛА

12.06.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі

судді Пучкової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 58034479 від 14.01.2019 року, посилаючись на те, що постанова приватного виконавця є неправомірною, так як ПАТ «Державний ощадний банк України» було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання ще при винесенні головним державним виконавцем постанови від 29.09.2016 року про відкриття виконавчого провадження.

Приватний виконавець Парфьонов Г.В. просив відмовити у задоволені скарги, посилаючись на те, що відносини з примусового виконання виконавчого листа, як і строк пред`явлення до виконання, не могли припинитись, доки лист був на виконанні у державного виконавця, і, після повернення стягувачеві строк пред`явлення до виконання поновився ще на рік. До припинення відносин з примусового виконання виконавчого листа набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження», який поширюється на відносини з його виконання.

Стягувач АТ «Державний ощадний банк України просив відмовити у задоволені скарги, посилаючись на її безпідставність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2013 рок у цивільній справі № 2-7116/11 за позовною заявою AT «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, AT «Державний ощадний банк» 23.04.2014 р. були видані оригінали виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 102 107, 02 дол. США та 4 237, 69 грн., судового збору - 1 820, 00 грн.

14.05.2014р. виконавчі листи про стягнення боргу було пред`явлено для примусового виконання до Другого Київського ВДВС ОМУЮ.

16.05.2014р. державним виконавцем Другого Київського ВДВС ОМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43612936 про стягнення боргу у розмірі 102 107, 02 дол. США та 4 237. 69 грн. та № 43613070 про стягнення грошової суми у розмірі 1 820, 00 грн.

30.06.2016р. державним виконавцем Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеси області винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

29.09.2016р. AT «Державний ощадний банк» було повторно пред`явлено виконавчі листи до Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області для примусового виконання.

30.09.2016р. головним державним виконавцем Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 5244739 про стягнення боргу у розмірі 102 107, 02 дол. США та 4 237, 69 грн.

29.06.2017р. державним виконавцем Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

14.01.2019 р. приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 5803447 про стягнення боргу у розмірі 102 107, 02 дол. США та 4 237, 69 грн.

05.10.2016 р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р.

Згідно з ч. 5 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч.4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Рішення Київського районного суд м. Одеси від 10.03.2013 року у цивільній справі № 2-7116/11 набрало законної сили 23.12.2013 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. (в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення суду), строк пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлювався в 1 (один) рік.

14.05.2014 року AT «Державний ощадний банк» вперше звернулося до державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, в межах однорічного строку, встановленого законом. 30.06.2016 року виконавчий лист повернуто стягувачеві було. Вдруге виконавчий документ пред`явлено до виконання 29.09.2016 р., також, в межах строку, встановленого законом.

Отже, строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання вперше та в подальшому не було пропущено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, як було встановлено судом, приватним виконавцем проводилися виконавчі дії згідно з Законом України «Про виконавче провадження», тому жодних підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича про відкриття виконавчого провадження № 58034479 від 14.01.2019 року за виконавчими листами за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.03.2013 р. у цивільній справі за № 2-7116/11 за позовною заявою AT «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Пучкова І. М.