КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/5175/20 Головуючий у 1-й інст. - Горбенко Н.О.
Апеляційне провадження №22-ц/824/8908/2020 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

при секретарі Букалов В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2020 року, постановлену у складі судді Горбенко Н.О. у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс», ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович, про визнання дій протиправними, скасування запису про реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс», ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович, про визнання дій протиправними, скасування запису про реєстрацію права власності.

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ,

заборонити будь - яким особам та/або суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти/здійснювати/ будь - які реєстраційні дії та/або вносити будь - які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень та проводити будь - які інші дії з державної реєстрації прав щодо об`єкту нерухомості - квартири АДРЕСА_1 ,

заборонити будь - яким особам, у тому числі ТОВ «Мегаінвест Сервіс» вчиняти будь - які дії щодо розпорядження квартирою АДРЕСА_1 , у тому числі примусового виселення осіб, що зареєстровані у квартирі, входження у квартиру, вселення будь - яких інших осіб, надання будь - яким іншим третім особам права доступу, розпорядження та/або проживання чи користування вказаною квартирою.

Посилається на те, що 09.04.2012 року ним була придбана вказана квартира за кредитні кошти згідно кредитного договору № 014/ZB1A85/3/1, укладеного 09.04.2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Ерсте Банк». З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань за кредитним договором № 014/ZB1A85/3/1 від 09.04.2012 року, того ж дня було укладено договір іпотеки №014/ZB1A85/3/1.

У 2019 році право вимоги за вказаним кредитним договором та договором іпотеки від ПАТ «Ерсте Банк» перейшло до ПАТ «Фідобанк».

Відповідно до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №GL3NO15248 від 21.02.2020 року право вимоги за договорами перейшло ТОВ «Мегаінвест Сервіс».

З Інформаційної довідки №204113697 від 13.03.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач дізнався, що право власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 на ТОВ «Мегаінвест Сервіс» та ОСОБА_1 .

З цієї ж довідки ОСОБА_2 дізнався, що 21.02.2020 року на підставі договору про відступлення прав вимоги №GL3NO15248 від 21.02.2020 року за договором іпотеки був змінений Іпотекодержатель на ТОВ «Мегаінвест Сервіс» та приватним нотаріусом Макаровою О.П. внесено зміни до рішення Державного реєстратора щодо реєстрації обтяжень від 21.02.2020 року, індексний номер 51271908, а саме зазначено обтяжувачем - ТОВ «Мегаінвест Сервіс».

Відповідно до п.3.4. Договору про відступлення прав вимоги №GL3NO15248 від 21.02.2020 року ТОВ «Мегаінвест Сервіс» як новий кредитор зобов`язується протягом п`яти днів з дня укладення договору повідомити боржника про відступлення прав вимоги. Заявник зазначає, що жодних повідомлень відносно наявності заборгованості в результаті не виконання боржником своїх зобов`язань чи відступлення прав вимоги на його адресу не надходило.

Вказує, що остання проплата платежу згідно договору кредиту здійснена 21.02.2020 року, тобто позивач не мав прострочення та заборгованості за кредитним договором та його незаконно позбавлено права власності на належну йому квартиру.

УхвалоюСвятошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2020 року заяву ОСОБА_2 - задоволено частково.

Застосовано захід забезпечення позову у вигляді:

- накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

- заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь які реєстраційні дії стосовно квартири №67, загальною площею 46,80 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., яка складається із 2-х житлових кімнат, розташована за адресою: АДРЕСА_1 - до розгляду справи по суті.

В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Посилається на те, що заявником не надано доказів, які б підтверджували те, що спірна квартира може бути відчужена скаржником та не наведено обгрунтованих (реальних) ризиків неможливості виконання рішення суду в майбутньому, не доведено наявність ризиків про наміри скаржника вчинити будь - які реєстраційні дії відносно спірної квартири. Ухвала суду ґрунтується лише на домислах заявника, його припущеннях, не підтверджених належними доказами, які прийнято судом як беззаперечні.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду за даним позовом. Вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Позивач та його представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на обставини викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу відзиву на апеляційну скаргу до суду не надали, в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

забороною вчиняти певні дії;

встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об'єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Заходи забезпечення позову в розумінні норм процесуального закону носять тимчасовий характер і покликані унеможливити настання обставин, за яких виконання ухваленого судом рішення буде утрудненим або взагалі стане неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Мегаінвест Сервіс», ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування запису 35686384 про право власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 .

В поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ,

заборонити будь - яким особам та/або суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти/здійснювати/ будь - які реєстраційні дії та/або вносити будь - які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень та проводити будь - які інші дії з державної реєстрації прав щодо об`єкту нерухомості - квартири АДРЕСА_1 ,

заборонити будь - яким особам, у тому числі ТОВ «Мегаінвест Сервіс» вчиняти будь - які дії щодо розпорядження квартирою АДРЕСА_1 , у тому числі примусового виселення осіб, що зареєстровані у квартирі, входження у квартиру, вселення будь - яких інших осіб, надання будь - яким іншим третім особам права доступу, розпорядження та/або проживання чи користування вказаною квартирою.

Судом встановлено, що 09.04.2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Ерсте Банк» укладено кредитний договір №014/ZB1A85/3/1, за умовами якого ОСОБА_2 було надано кредит в сумі 249 787,85 грн. на строк до 08.04.2022 року. Кредитні кошти призначені для рефінансування кредитної заборгованості перед ПАТ КБ «Євробанк» згідно кредитного договору №с-226 від 21.12.2010 року, терміном на 120 місяців по програмі кредитування «Кредит під заставу нерухомості - для позичальників фізичних осіб» (а.с. 14-23).

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором, 09.04.2012 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №014/ZB1A85/3/1, предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24-27).

Право вимоги за кредитним договором № 014/ZB1A85/3/1 від 09.04.2012 року та договором іпотеки № 014/ZB1A85/3/1 від 09.04.2012 рокувід ПАТ «Ерсте Банк» перейшло до ПАТ «Фідобанк».

Відповідно до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №GL3NO15248 від 21.02.2020 рокуправо вимоги за кредитним договором № 014/ZB1A85/3/1 від 09.04.2012 року та договором іпотеки № 014/ZB1A85/3/1 від 09.04.2012 рокуперейшло до ТОВ «Мегаінвест Сервіс».

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №204113697 від 13.03.2020 року, власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1506, виданий 26.02.2020 року, видавник: Василенко О.А. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51347412 від 26.02.2020 року (а.с.38).

Згідно висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявна тоді, коли у сторони спору є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Саме з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача (ів) на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Подані позивачем ОСОБА_2 та досліджені судом письмові докази свідчать про те, що ТОВ «Мегаінвест Сервіс», як новим іпотекодержателем спірного нерухомого майна, без відома ОСОБА_2 було здійснено продаж квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.2020 року.

Оскільки ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами про скасування запису про право власності за ОСОБА_1 на квартиру, яка належала ОСОБА_2 та була передана ним в іпотеку, суд дійшов вірного висновку, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що спірна квартира може бути відчужена ОСОБА_1 та не наведено обгрунтованих ризиків неможливості виконання рішення суду в майбутньому, колегія суддів не приймає до уваги.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Мегаінвест Сервіс» набуло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним та іпотечними договорами 21.02.2020 року та стало іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1 .

Директором ТОВ «Мегаінвест Сервіс» на момент укладення договору про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 21.02.2020 року був ОСОБА_4 .

Спірна квартира АДРЕСА_1 ТОВ «Мегаінвест Сервіс» була продана ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 26.02.2020 року, тобто через 5 днів після набуття ТОВ «Мегаінвест Сервіс» права вимоги до іпотекодавця ОСОБА_2 .

Вказані обставини викликають сумнів щодо обізнаності ОСОБА_2 про перехід права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки до нового іпотекодержателя ТОВ «Мегаінвест Сервіс», а також правомірність виставлення новим іпотекодержателем спірної квартири на продаж.

В судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_2 пояснив, що отримував з Банку лише лист про виставлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами на торги. Листів з вимогою про погашення заборгованості від Банку на адресу ОСОБА_2 не надходило. Позивач вчасно здійснював всі платежі за договором та ніякої простроченої заборгованості по платежам у нього не було.

Твердження скаржника про те, що ухвала суду ґрунтується на домислах заявника, його припущеннях, не підтверджених належними доказами, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують правильність висновків суду та не впливають на законність ухвали суду.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої у справі ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 липня 2020 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.