_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1186/20
УХВАЛА

06.07.2020 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ПАТ «Банк кредит Дніпро» про визнання договору дарування квартири недійсним,-

Встановив:

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 29.10.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним і справу призначено до підготовчого засідання. Позивач вимагає визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , стверджуючи, що оспорюваний правочин є фіктивним.

19.12.2019 року підготовче засідання ухвалою суду закрите і справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. У зв`язку з неявкою сторін до судового засідання 30.01.2020 року по справі суд оголосив перерву.

21 лютого 2020 року до суду надійшло клопотання позивача про залучення до участі по справі у якості третьої особи без самостійних вимог ПАТ «Банк кредит Дніпро».

До судового засідання сторони не з`явились, сповіщені про час, дату і місце слухання справи. Ухвалою суду від 03.03.2020 року суд клопотання позивача задовольнив та залучив до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог Публічне Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро».

17.03.2020 року від представника ПАТ «Банк Кредит Дніпро» - Борейко Н.О. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 19.03.2020 року суд задовольнив. 14.04.2020 року представник АТ «Банк Кредит Дніпро» надіслав до суду письмові пояснення в яких просить суд застосувати строки позовної давності та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Банк у своїх поясненнях посилався на наступне:

18 лютого 2008 року між ЗАТ КБ «Кредит-Дніпро» (правонаступником прав та обов`язків якого наразі є АТ «Банк Кредит Дніпро») та ОСОБА_3 в забезпечення Договору про надання кредитної лінії № від 18 лютого 2008 року, було укладеного іпотечний договір №180208-и80-ІП, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калашник О.В. та зареєстровано за №265. Згідно іпотечного договору предметом іпотеки є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому, на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 16.06.2014 по справі №520/10512/13-ц, АТ «Банк Кредит Дніпро» отримав виконавчий лист, де зазначено:

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 по Кредитному договору № від 18.02.2008 року в сумі 760 094,90 грн. перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернути стягнення на предмет іпотеки в межах його вартості: на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м. та складається в цілому з трьох кімнат, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , та застосувати спосіб реалізації предмету іпотеки, шляхом продажу майна на прилюдних торгах. Також з 05.12.2018 на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. перебуває виконавчий документ відносно ОСОБА_2 . В подальшому, в межах зазначеного виконавчого провадження було встановлено, що предмет іпотеки, на який необхідно звернути стягнення за рішенням суду, належить не боржнику, а іншій особі - ОСОБА_1

20.03.2019 приватний виконавець Колечко Д.М. звернувся до Київського районного суду м. Одеси з поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.04.2019 задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про заміну сторони у виконавчому провадженні №57859766 з виконання виконавчого листа но справі №520/10512/13ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 15.08.2016. Суд замінив боржника у зазначеному виконавчому провадженні з ОСОБА_2 на ОСОБА_1

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.10.2019 апеляційну скаргу адвоката Кліменко В.П. в інтересах ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17.04.2019 скасовано. Справу було направлено для продовження розгляду по суті заяви до суду першої інстанції. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2019 по справі №520/10512/13-ц задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про заміну сторони у виконавчому провадженні №57859766 з виконання виконавчого листа по справі №520/10512/1 Зц, виданого Київським районним судом м. Одеси 15.08.2016. Суд замінив боржника у зазначеному виконавчому провадженні з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Наразі триває апеляційний розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 , де вона просить скасувати вищезазначену ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2019 по справі №520/10512/13-ц.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у родинних відносинах, останній ОСОБА_1 є батьком, тому вважаємо, що поданий позов про визнання угоди недійсною носить штучний характер та направлений на уникнення звернення стягнення на квартиру, з метою виконання виконавчого провадження. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається, що договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_2 є фіктивним, та як укладаючи цей договір вона не мала наміру створення правових наслідків у вигляді прийняття у власність.Однак, АТ «Банк Кредит Дніпро» не може погодитись із зазначеними доводами позивача. 11.06.2018 року між ОСОБА_2 (батьком) та ОСОБА_1 (дочкою) було укладено Договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А., та зареєстрований в реєстрі за №954. Із пункту 8 Договору дарування вбачається, що сторонам договору було роз`яснено, що право власності на вищезазначену квартиру виникає у Обдаровуваної з момент) прийняття дарунка та державної реєстрації. Обдарована прийняла від Дарувальника ключі та технічну документацію до підписання договору. Окрім того, з тексту оспорюваного договору дарування квартири, вбачається, що ( сторони договору, тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_1 попередньо ознайомлені нотаріусом з правовими наслідками зазначеного правочину, усвідомлюючи природу цього правочину, та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумінні та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу, уклали цей договір. Тобто, договір дарування укладався його сторонами свідомо, з метою передачі майна обдарованій безоплатно, без будь-яких умов та застережень. Своїми підписами у Договорі дарування, сторони засвідчили своє добровільне волевиявлення та бажали настання певних наслідків. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. У даному випадку позивачем не доведено, що оспорюваний правочин порушує його права, а також містить ознаки фіктивності. ОСОБА_1 після отримання квартири в дар, змінити особовий рахунок на себе, що підтверджується довідкою, яка додана до позовної заяви. Тобто, своїми діями позивач вступила у володіння та фактичне користування майном. Отже, твердження у позовній заяві позивача, що своїми діями, вона не бажала досягти правових наслідків, не відповідають дійсності.

Отже, приймаючи в дар предмет іпотеки та як зазначено в позові, будучи обізнаною, що квартира є іпотечною, ОСОБА_1 все ж таки бажала отримати її в дар та настання правових наслідків. Щодо строку позовної давності зазначаємо що до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік.

З урахуванням того, що спірний договір дарування між сторонами правочину було укладено 01.06.2018 року щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а позов до Київського районного суду м. Одеси було подано 23.10.2019, то строк позовної давності позивачем пропущено.

Справа неодноразово призначалася до судового розгляду і з підстав неявки сторони позивача до судових засідань розгляд справи відкладався. Заяву про розгляд справи за її відсутності позивачка та її адвокат Робулець А.А. до суду не надали, справою тривалий час не цікавляться, заперечення на письмові пояснення Банку суду не надали.

До сьогоднішнього судового засідання позивачка та її адвокат Робулець А.А. не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач ОСОБА_2 до суду на неодноразові виклики також не з`являється, відзив та заперечення у визначений час суду не надав.

Сьогоднішнє судове засідання за клопотанням Банку призначено в режимі відео конференції, однак можливість вийти на відео-зв`язок за повідомленням технічних працівників Центрального апеляційного господарського суду м. Дніпра відсутня.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з"явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез"явлення не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись ст. п.3 ч.1ст.257 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ПАТ «Банк кредит Дніпро» про визнання договору дарування квартири недійсним - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 15 днів з дня закінчення в державі карантину.

Суддя Калашнікова О. І.