УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

241/1036/20

4-с/241/1/2020

03.07.2020 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суду Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.,

при секретарі Орчелоті І.С.

за участю

представників заявника ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Мангуш скаргу ОСОБА_3 на неправомірні дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості із сплати аліментів та відмови у здійсненні її перерахунку, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на неправомірні дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості із сплати аліментів та відмови у здійсненні її перерахунку, посилаючись на наступне.

08.05.2020 року начальником Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Андрусенко Ігорем Олександровичем, на підставі заяви ОСОБА_4 , винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 241/774/13-ц, 6/241/18/2020, виданим 04.05.2020 р. Першотравневим районним судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 27 червня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

За розрахунком, складеним 27.05.2020 р. державним виконавцем ОСОБА_6 Н.О ОСОБА_7 , за період з 01.01.2015 р. по 27.05.2020 р. нараховано аліментів до сплати у сумі - 43816,40 грн.; зараховано у суму сплачених аліментів - 16700,00 грн.; та нараховано заборгованість із сплати аліментів у сумі - 27 116, 40 грн.

Нарахування заборгованості із сплати аліментів заявник вважає неправомірними діями з наступних підстав.

На підтвердження сплати аліментів на користь ОСОБА_4 , заявник надав державному виконавцю усі квитанції про перекази стягувачці грошей за цей період на загальну суму - 95 000 грн. У зв`язку із цим, заявник вважає, що заборгованість із сплати аліментів в нього взагалі відсутня, а переплата за аліментами складає суму 51183,60 грн., тому що аліменти він сплачував у значно більшому розмірі, ніж визначено у рішенні суду, а саме - 2000 грн. на місяць у період рейсів, та 1500 грн. на місяць у період між рейсами, а з 2018 року сплачував аліменти із розрахунку - 2000 грн./міс.

09.06.2020 р. ОСОБА_3 звернувся до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку суми аліментів, сплачених на користь ОСОБА_4 , з урахуванням усіх наданих ним квитанцій та інших документів, у тому числі розписки ОСОБА_3 від 10.02.2016 року.

Сплату аліментів ОСОБА_3 доручив своїй матері ОСОБА_1 , яка заявою від 09.06.2020 р. на ім`я начальника Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Андрусенко І.О., офіційно підтвердила, що за проханням заявника перераховувала ОСОБА_4 аліменти у розмірі, який був визначений у вказаній розписці, а саме: по 2000 грн. на місяць та по 1500 грн. на місяць, залежно від того, чи знаходився він у рейсі, чи ні, а починаючи з 2018 року, аліменти сплачувались із розрахунку - 2000 грн. на місяць. Також його мати офіційно підтвердила, що усі квитанції, у яких вона вказана платником, а ОСОБА_4 вказана отримувачем платежу, безумовно свідчать про перерахування нею аліментів, яке вона здійснювала за дорученням заявника та виключно з власних коштів заявника. Оскільки аліменти сплачувалися добровільно, вона не зважала на те, що саме зазначалося оператором у переказах про призначення платежів, та чи взагалі воно зазначалося. Також його мати, ОСОБА_8 , у цій заяві офіційно підтвердила, що ніякої іншої матеріальної допомоги ОСОБА_4 з власної ініціативи та з власних коштів вона за цими квитанціями не перераховувала.

Не зважаючи на це, державний виконавець, посилаючись на п. 4 розділу XVI "Інструкції з організації примусового виконання рішень", відмовив заявнику у здійсненні перерахунку на підставі того, що у платіжних документах про перерахування стягувачці грошових коштів, яке здійснювала його мати - ОСОБА_1 , у графі "призначення платежу" або взагалі нічого не вказане, або вказане "допомога родичам", а не "перерахування аліментів", і отже ці грошові перекази державним виконавцем не були враховані при обчисленні суми сплачених аліментів. Також, заява ОСОБА_1 , про перерахування нею стягувачці за цими квитанціями саме аліментів, а не якоїсь іншої допомоги, не була врахована державним виконавцем з тієї підстави, що вона не є стороною у виконавчому провадженні, або представником сторони. Як і не була врахована державним виконавцем надана заявником копія позовної заяви ОСОБА_4 за її особистим підписом, у якій вона сама визнає факт сплати ОСОБА_3 аліментів у цих сумах за цей період.

У зв`язку із викладеним, заявник у скарзі просить витребувати з Мангушського PB ДВС СМУ Міністерства юстиції (м. Харків) копії матеріалів виконавчого провадження рег. № 62039168; визнати неправомірними дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості із сплати аліментів у сумі 27 116, 40 грн. за період з 01.01.2015 р. по 27.05.2020 р. та скасувати розрахунок заборгованості, складений 27.05.2020 р. державним виконавцем Шевченко Н.О. у виконавчому провадженні № 62039168; визнати неправомірними діями відмову державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості із сплати аліментів з урахуванням усіх наданих ОСОБА_3 платіжних та інших документів; зобов`язати державного виконавця зробити перерахунок заборгованості із сплати аліментів на підставі усіх платіжних документів, що були надані, та включити до загальної суми сплачених аліментів грошові перекази на ім`я ОСОБА_4 на суму 77 800 грн., які були неправомірно не враховані державним виконавцем у розрахунку від 27.05.2020 р.

Заявник в судове засідання не з`явився, його представники в судовому засіданні підтримали вимоги скарги частково та просили її задовольнити, не підтримавши вимогу щодо витребування з Мангушського PB ДВС матеріалів виконавчого провадження.

Представник Мангушського PB ДВС старший державний виконавець відділу Шевченко Н.О. в судове засідання не з`явився, надавши до суду заперечення на скаргу, в якому вказав, що у наданих боржником квитанціях у графі призначення платежу не зазначено, що це сплата аліментів, а зазначено «Допомога родичам», або ж взагалі нічого не зазначено. До того ж платником є ОСОБА_1 , яка не має жодного відношення до виконавчого документу про стягнення аліментів.До заяви ОСОБА_8 не додано жодних документів, що підтверджували б повноваження ОСОБА_8 , як представника по виконавчому документу боржника ОСОБА_3 ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, а також представником сторони. Тому у державного виконавця не має правових підстав для прийняття до уваги наданої заяви ОСОБА_1 Представник Мангушського PB ДВС в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності.

Стягувач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду скарги.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно дост.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець, відповідно до вимог частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-ХІХ (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, а згідно із вимогами частини першої статтею 11 Закону вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із ч.2, ч.3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні в Мангушському районному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження №62039168 з виконання виконавчого листа № 241/774/13-ц, 6/241/18/2020, виданого 04.05.2020 р. Першотравневим районним судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 27 червня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 27.05.2020 року, виконаного Мангушським PB ДВС, заборгованість ОСОБА_3 за період з 01.01.2015 року по 27.05.2020 року складає 27116,40 грн.

Як вбачається з відповіді державного виконавця на звернення ОСОБА_3 від 16.06.2020 року, заявнику було роз`яснено, що надані ним квитанції не будуть враховані, бо в призначеннях платежів не вказано про сплату аліментів та платником є не сторона виконавчого провадження.

Судом було встановлено, що на користь ОСОБА_4 ОСОБА_1 здійснювалися наступні платежі: 2000 грн. у вересні 2016 р. (переказ від 20.09.16 р.); 2000 грн. у жовтні 2016 р. (переказ від_05.10.16р.); 2000 грн. у грудні (переказ від 16.12.16 р.); 2000 грн. у червні 2017 р.(переказ від 06.06.17 р.); 2000 грн. у липні 2017 р. (переказ від 21.06.17 р.); 2000 грн. у серпні 2017 р.( переказ від 02.08.17 р.); 2000 грн. у вересні 2017 р.( переказ від 06.09.17 р.); 2000 грн. у жовтні 2017 р. ( переказ від 05.10.17 р.); 2000 грн. у листопаді 2017 р.( переказ від 04.11.17 р.); 2000 грн. у грудні 2017 р. (переказ від 02.12.17 р.); 1500 грн. у січні 2018 р. ( переказ від 06.01.18 р.); 1500 грн. у лютому 2018 р. ( переказ від 08.02.18 р.); 1500 грн. у березні 2018 р.( переказ від 07.03.18 р.); 2000 грн. у квітні 2018 р. ( переказ від 05.04.18 р.); 2000 грн. у травні 2018 р.( переказ від 07.05.18 р.); 2000 грн. у червні 2018 р. ( переказ від 05.06.18 р.); 2000 грн. у липні 2018 р. ( переказ від 09.07.18 р.); 2000 грн. у серпні 2018 р. ( переказ від 06.08.18 р.); 2000 грн. у жовтні 2018 р.( переказ від 02.10.18 р.); 2000 грн. у листопаді 2018 р. ( переказ від 02.11.18 р.); 2000 грн. у грудні 2018 р. (переказ від 04.12.18 р.); 2000 грн. у січні 2019 р.( переказ від 28.12.18 р.); 2300 грн. у лютому 2019 р. ( переказ від 04.02.19 р.); 2000грн. у березні 2019 р. ( переказ від 04.03.19 р.); 2000 грн. у квітні 2019 р. ( переказ від 01.04.19 р.); 2000 грн. у травні 2019 р. ( переказ від 02.05.19 р.); 2000 грн. у червні 2019 р. (переказ від 05.06.19 р.); 5000 грн. у липні 2019 р. ( переказ від 01.07.19 р.); 2000 грн. у серпні 2019 р. ( переказ від 06.08.19 р.); 2000 грн. у вересні 2019 р. ( переказ від 05.09.19 р.); 2000 грн. у жовтні 2019 р.( переказ від 07.10.19 р.); 2000 грн. у листопаді 2019 р. ( переказ від 06.11.19 р.); 2000 грн. у грудні 2019 р. ( переказ від 10.12.19 р.); 2000 грн. у січні 2020 р. ( переказ від 03.01.20 р.); 2000 грн. у лютому 2020 р. ( переказ від 04.02.20 р.); 2000 грн. у березні 2020 р. ( переказ від 05.03.20 р.); 2000 грн. у квітні 2020 р. ( переказ від 06.04.20 р.); 2000 грн. у травні 2020 р. ( переказ від 04.05.20 р.).

Відсутність в чеках зазначення призначення платежу чи зазначено «допомога родичам», не є підставою вважати, що боржник не сплачував аліменти, оскільки кошти надходили на картковий рахунок стягувача аліментів. Даних про те, що боржник сплачував стягувачу аліментів кошти на якісь інші потреби, а не сплачував аліменти, матеріали справи не містять.

З приводу того, що платником по аліментам у квитанціях вказано ОСОБА_1 матір боржника, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Боржником ОСОБА_3 стягувачці видавалася розписка про добровільну сплату ним грошових коштів у сумі 1500 грн. або 2000 грн. - в залежності від його перебування у рейсі, а його мати ОСОБА_1 перераховувала щомісячно з часу навіть, коли виконавчий лист ще не було пред`явлено до виконання, грошові суми у розмірі як раз 1500 грн. та 2000 грн., та доказів того, що стягувач ОСОБА_4 заперечує з приводу перерахування їй цих сум чи перерахування їх в рахунок якогось іншого зобов`язання (не аліментів) у суду не має, і отже суд погоджується з тим, що вказані грошові суми передбачалися як виплати по аліментам ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 .

Підсумовуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 доведено, а судом встановлено неправомірність дій державного виконавця щодо нарахування заборгованості із сплати аліментів, відмови здійснити перерахунок заборгованості із сплати аліментів з урахуванням усіх наданих ОСОБА_3 платіжних та інших документів, тому суд постановляє ухвалу про задоволення скарги у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на неправомірні дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості із сплати аліментів та відмови у здійсненні її перерахунку задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості із сплати аліментів у сумі 27 116 (двадцять сім тисяч сто шістнадцять) гривень 40 копійок за період з 01.01.2015 р. по 27.05.2020 р. та скасувати розрахунок заборгованості, складений 27.05.2020 р. державним виконавцем Шевченко Н.О. у виконавчому провадженні № 62039168.

Визнати неправомірними діями відмову державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості із сплати аліментів з урахуванням усіх наданих ОСОБА_3 платіжних документів, які підтверджують перерахунок коштів зроблених ОСОБА_3 або його представником ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_4 за період з вересня 2016 року по травень 2020 року.

Зобов`язати державного виконавця зробити перерахунок заборгованості із сплати аліментів також з урахуванням платіжних документів, які підтверджують перерахунок коштів зроблених ОСОБА_3 або його представником ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_4 за період з вересня 2016 року по травень 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.О.Демочко