Єдиний унікальний номер справи 760/6626/20
Провадження №22-ц/824/9724/2020
У Х В А Л А

03 липня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Журби С.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту модернізації змісту освіти, третя особа - Міністерство освіти і науки України, про визнання погодження на посаду недійсним, визнання наказів про переведення на іншу посаду та про звільнення з роботи незаконними та їх скасування, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку внесення змін до документів,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2020 року вищезазначений позов повернутий позивачу. Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 19 червня 2020 року позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги мають бути додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом подане клопотання про звільнення її від сплати судового збору на підставі того, що вона віднесена до категорії малозабезпечених громадян, у неї відсутні будь-які доходи за тривалий час, в зв`язку з чим вона не має змоги сплатити розмір судових витрат, що обмежує її право на доступ до правосуддя. На підтвердження свого майнового стану надала довідку з Пенсійного фонду Крім того просить врахувати висновки, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема ухвалу Верховного суду України від 28.02.2020 року, якою її було звільнено від сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення суду першої та апеляційної інстанції по справі № 760/7455/17.

За результатами розгляду даного клопотання суд приходить до наступного:

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. В той же час в своєму позові поряд з вимогою про поновлення на роботі позивачем було заявлено й позовні вимоги, які не охоплюються вищевказаною нормою.

Заявник у своєму клопотанні посилалася на те, що не має доходів для сплати судового збору та відноситься до категорії малозабезпечених громадян.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, як і зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. При цьому таке рішення суд може ухвалити за умови, якщо розмір судового збору, який підлягає сплаті в даному випадку, перевищує 5 % розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження свого клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на підставі свого майнового стану, апелянт надала відповідну довідку Пенсійного фонду щодо розміру отримуваного нею доходу за період що передував поданню апеляційної скарги. В той же час з вказаного документу вбачається, що розмір доходу апелянта за попередній рік перевищує 5 % від розміру судового збору, який підлягає сплаті при подачі фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції (420,40 грн.). Зважаючи на викладене, пільга, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», в даному випадку застосована бути не може.

Положеннями пп. «г» п. 2 ч. 1 Закону України «Про судовий збір» також передбачене право суду звільнити особу від сплати судового збору на підставі її майнового стану у випадку, коли позивач є членом малозабезпеченої сім`ї.

Поняття «малозабезпеченої сім`ї» встановлене ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», відповідно до якої до таких сімей відноситься сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий, ніж прожитковий мінімум для сім`ї. Вказаною нормою надане й визначення «середньомісячного сукупного доходу сім`ї» - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених цим кодексом. Зважаючи на наведену норму, для звільнення від обов`язку сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на вказаній підставі апелянтом мали б бути представлені до суду докази або ж з приводу повного складу її сім`ї та розміру доходів кожного з її членів, або ж надання родині апелянта статусу малозабезпеченої сім`ї відповідними державними органами. В той же час таких доказів надано не було, що унеможливлює прийняття відповідного рішення судом.

Окрім зазначеного, ОСОБА_1 просила врахувати висновки, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема в ухвалі Верховного суду України від 28.02.2020 року, якою було задоволено клопотання про звільнення її від сплати судового збору в ході розгляду іншій справі. У відповідності до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вказана постанова Верховного Суду встановлює можливість звільнення особи від обов`язку сплати судового збору за наявності обставин, передбачених відповідними спеціальними нормами. В той же час дана ухвала не може встановлювати преюдиційного факту в даній справі щодо наявності підстав для звільнення від судового збору, оскільки такі висновки Верховного Суду є правовою оцінкою доводів та позиції заявника в іншій справі на підставі представлених до такої іншої справи доказів, тоді як згідно ч. 7 ст. 82 ЦПК України така правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду, відтак не має преюдиційного значення.

Приписами ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов`язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду. Необхідність сплати судового збору є загальною для всіх суб`єктів, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного суд вважає, що апелянт не навела та не підтвердила відповідними доказами обставини, які б давали суду можливість для прийняття процесуального рішення про звільнення її від обов`язку сплати судового збору, у зв`язку з чим клопотання не підлягає до задоволення. За таких умов апелянтом має бути сплачений судовий збір у встановленому законом розмірі та надано до суду докази такої сплати або ж представлені належні докази на підтвердження наявної у неї пільги.

Зважаючи на той факт, що апелянт просить скасувати окремий процесуальний документ - ухвалу суду першої інстанції, при подачі такої апеляційної скарги має бути сплачений судовий збір у розмірі, встановленому за подачу апеляційних скарг на ухвали суду. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даному випадку складає 420,40 грн.

Вказаний судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами:

отримувач коштів - УК у Солом. р-ні/Солом`ян. р-н/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: 0026010

код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору або квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою має містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір, з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Підтвердження сплати судового збору (доплату) необхідно подати до Київського апеляційного суду.

Відповідно до положень ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, яка передбачає залишення заяви/скарги без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків. Якщо у визначений судом строк недоліки заяви/скарги будуть виправлені, заява/скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник/апелянт не усуне недоліки заяви/скарги у строк, встановлений судом, заява/скарга вважається неподаною і повертається такій особі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2020 року залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С. О. Журба