Справа № 07082020
Провадження № 2/487/1094/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07.08.2020 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судових засідань Рафальської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . 25.06.2019 року до вказаної квартири був зареєстрований ОСОБА_2 . Однак, за вказаною адресою відповідач не проживає з грудня 2015 року без поважних причин. Крім того, відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей у квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.01.2020 року відкрито провадження у справі.

У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача, не заперечував.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі позовні вимоги визнав.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копію довідки Ф-3.

Право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05.12.2012 року на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради/замість договорів купівлі - продажу від 24.11.2011р. та від 28.09.2012р./ дата 21.11.2012, номер 1272.

Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 у вищезазначеній квартирі не проживає з грудня 2015 року, спірною житловою площею не користується, витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг не несе, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом про не проживання від 25.06.2019 року.

Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_2 у житловому приміщенні спірної квартири, понад один рік без поважних причин.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше строків, встановлених ст. 71 ЖК України.

Оскільки між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останній не проживає та не користується зазначеною квартирою більше року, суд вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 89, 141, 200, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В.Кузьменко