Справа № 570/2014/20
Номер провадження 4-с/570/12/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судового засідання Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів),

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що в процесі виконання виконавчого листа № 2-1297/08, виданого 05 червня 2012 року Рівненським районним судом, відповідно до якого він є боржником, головним державним виконавцем Рівненського РВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області Павелко Л.М. було прийнято постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 14 березня 2018 року, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю від 14 березня 2018 року, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 14 березня 2018 року, крім того, державним виконавцем Рівненського РВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області Козярчук О.В. в рамках цього ж виконавчого провадження було прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 27 березня 2019 року, даного роду постанови можуть бути прийняті державним виконавцем за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, однак можливим є прийняття таких постанов тільки у випадку, коли така заборгованість (сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці) виникла після набуття чинності законом, який передбачає відповідальність, тобто після 06.02.2018 року, а не раніше, у нього ж заборгованість зі сплати аліментів за період з 06 лютого 2018 року по дату винесення оскаржуваних постанов відсутня, вважаючи дії державного виконавця стосовно прийняття оскаржуваних постанов незаконними, скаржник звернувся з даною скаргою до суду і просить скасувати вищезгадані постанови державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області.

Скаржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином і в установлений строк повідомлявся про слухання справи. Подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, скаргу підтримує і просить її задоволити, оскільки заборгованість утворилася до прийняття закону, який встановлює обмеження.

Представник заінтересованої особи Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Від державного виконавця Покальчук Л.В. до суду надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу без участі представника Рівненського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м.Львів).

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість слухання справи у відсутності скаржника та заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і рішенням суду від 06 грудня 2012 року позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 30% від усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 17.07.08 року, і до повноліття дитини.

На підставі вищезгаданого рішення, 05 червня 2012 року Рівненським районним судом Рівненської області було видано виконавчий лист № 2-1297/08.

Даний виконавчий лист було звернуто до виконання і постановою державного виконавця від 15 червня 2012 року відкрито виконавче провадження.

Після відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем вживались передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи до виконання виконавчого документа, зокрема було винесено:

- постанову головного державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Павелко Л.М. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 14 березня 2018 року;

- постанову головного державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Павелко Л.М. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю від 14 березня 2018 року;

- постанову головного державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Павелко Л.М. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 14 березня 2018 року;

- постанову державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Козярчук О.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 27 березня 2019 року.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 32964055 № 33540 від 09 червня 2020 року вбачається, що станом на 01 червня 2020 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментах становить 98555,57 грн.

Однак проаналізувавши вищезгаданий розрахунок в розрізі по періодам встановлено, що ОСОБА_2 регулярно сплачує аліменти на дитину в сумі 2000,00 гривень щомісячно з квітня 2019 року.

Однак у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 офіційно не працює, до розрахунку визначення розміру аліментів береться середньостатистичний заробіток по регіону, і сума в 2000,00 гривень є недостатньою для сплати аліментів в повному обсязі.

Крім того, суд звертає увагу, що на момент винесення рішення суду, а саме 06 грудня 2012 року, за ОСОБА_2 вже рахувалася заборгованість зі сплати аліментів за період понад чотири роки, оскільки рішенням суду встановлено стягнення аліментів з ОСОБА_2 з 17 липня 2008 року до повноліття дитини.

Стаття 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачає, що виконання рішень, перелік яких встановлюється законом про виконавче провадження, покладається на державних виконавців відповідних відділів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно із ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбаченому законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року реєстраційний № 1404-VIII.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у спеціальному праві не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків, у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Умисних дій ОСОБА_2 , спрямованих на його ухилення від виконання рішення суду зі сплати аліментів на неповнолітню дитину, судом не вбачається, більше того, з розрахунку слідує, що ОСОБА_2 систематично виконує покладений на нього обов`язок зі сплати аліментів, щомісячно сплачує по 2000 гривень.

Відповідно до ч.9 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Отже, підставою для винесення державним виконавцем наведених вище постанов є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, саме на момент винесення таких постанов.

Статтю 11 цього Закону доповнено частиною четвертою, відповідно до якої строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених п.п.1-4 ч.9, ч.14 ст.71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Проте, згідно зі ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Суд приймає до уваги те, що тимчасові обмеження в праві є обмеженням прав особи.

Так, зокрема ст.33 Конституції України, особі гарантовано свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п.6 ст.10 ЦПК України, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Оскільки Законом України від 07.12.2017 року введені обмеження прав фізичної особи, зокрема, у праві виїзду за межі України, праві керування транспортними засобами, у праві користування зброєю, у праві полювання, підставою для застосування котрих є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, ці обмеження можуть застосовуватись, якщо вказана заборгованість виникла тільки після 06.02.2018 року, тобто після набрання законом, який встановлює можливість застосування таких обмежень, законної сили.

Постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, користування транспортними засобами, зброєю, винесені 14 березня 2018 року за заборгованість, яка виникла до вступу в силу закону (така заборгованість апріорі не може складати 4 місяці, оскільки з 06 лютого 2018 року (дата набуття чинності законом) до 14 березня 2018 року пройшло близько місяця), тому такі постанови підлягають до скасування.

Державний виконавець при винесені зазначених постанов не врахував конституційний принцип дії закону в часі, застосував закон, яким встановлена відповідальність, до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим законом, що є незаконним.

Також, виходячи з того, що поточні платежі ОСОБА_2 сплачуються, хоч і не в повному обсязі, але такі платежі носять системний характер, сума в 2000,00 гривень є значною, скаржник офіційно не працює вже понад 8 років, розмір аліментів протягом цього періоду розраховувався державним виконавцем виходячи з середньої заробітної плати по регіону, що є не співрозмірним з доходами платника аліментів, суд вважає, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 27 березня 2019 року підлягає до скасування, адже ОСОБА_2 щомісячно сплачує аліменти, його дохід не дозволяє сплачувати аліменти в повному обсязі, за ним рахується заборгованість, яку він бажає погасити. Загальновідомо про трудову міграцію українців за кордон, значна кількість українців виїздить за кордон на заробітки. ОСОБА_2 не є виключенням, щоб сплачувати аліменти і погасити заборгованість, він хоче поїхати за кордон на тимчасові заробітки, оскільки в даному регіоні роботи, яка б приносила дохід, достатній для сплати поточних платежів по аліментам та погашення заборгованості він знайти не може. Тому вважаю, що постанова державного виконавця підлягає до скасування.

Що стосується інших постанов, то в матеріалах виконавчого провадження немає доказів того, що ОСОБА_2 є мисливцем, використовує зброю, має транспортний засіб, яким користується, керуючи ним, оскільки має посвідчення водія.

Враховуючи викладене, прихожу до висновку, що постанови державного виконавця про обмеження ОСОБА_2 у спеціальному праві підлягають до скасування, а скарга до задоволення. На переконання суду, всі ці постанови були винесені державними виконавцями відповідно до необдуманих вказівок Мінюсту України без перевірки даних, які б свідчили про те, що боржник керує транспортними засобами, має зброю і є мисливцем. А обмеження боржника у праві виїзду за кордон ставить боржника, його сім`ю у скрутне матеріальне становище і може призвести до того, що він втратить хоча б якийсь заробіток і взагалі не зможе сплачувати аліменти на утримання дитини. Тобто, наслідки для дитини, на яку сплачуються аліменти, можуть бути гіршими, ніж є на даний час.

Керуючись ст.ст.258-261, 447, 448, 451, 353 ч.1 п.27, 354 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) - задоволити повністю.

Постанову головного державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Павелко Л.М. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 14 березня 2018 року - скасувати.

Постанову головного державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Павелко Л.М. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю від 14 березня 2018 року - скасувати.

Постанову головного державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Павелко Л.М. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 14 березня 2018 року - скасувати.

Постанову державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Козярчук О.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 27 березня 2019 року - скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину, як це передбачено ч.3 Прикінцевих положень ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.