МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________________
Справа № 521/2447/20
Номер провадження № 2/521/1914/20
18 червня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі
судді - Маркарової С.В.,
за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
відповідачі : ОСОБА_2
ОСОБА_3
предмет позову: визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним,
В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що як власник спірного майна надала право користування ним колишньому чоловіку ОСОБА_4 згодом дізналася про відчуження автомобілю.
ОСОБА_1 стверджувала, що наміру на відчуження транспортного засобу не мала, договір комісії ніколи не укладала, підпис в договорі комісії підроблений.
На підтвердження зазначеного позивач надала висновок експерта Одеського НДКЦ МВС України Гарбуз Т.О. № 421-П від 21.01.2019 року.
Представник позивача в процесі розгляду справи позов підтримала.
Відповідачі ТОВ «БРИЗ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи в порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав :
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.11.2013 року є власником транспортного засобу марки BMW 325 номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , на час вирішення спору - державний номерний знак НОМЕР_3 .
Зазначене підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 04.10.2019 року та відповіддю Регіонального сервісного центру в Одеській області територіального сервісного центру № 5141.
06.02.2018 року право власності на спірний автомобіль перереєстровано на ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 3553/18003338, укладеного між ТОВ «БРИЗ» в особі Кізім Вікторії ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
За змістом договору комісії № 3553/003338 від 06.02.2018 року ТОВ «БРИЗ» в особі Кізім Вікторії ОСОБА_5 отримало від позивача як власника спірного автомобілю повноваження на продаж транспортного засобу за її дорученням, але від свого імені.
На час вирішення спору спірне майно фактично вилучено у відповідача ОСОБА_3 , знаходиться на зберіганні у органів досудового розслідування.
Зазначені обставини відповідачами в процесі розгляду справи не спростовані.
Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Правочин, визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 ЦК України).
За договором комісії (ч.1 ст.1011 ЦК України) одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.
Договір комісії за своєю юридичною природою є договором про надання послуг: комісіонер надає комітенту послугу, здійснюючи певні дії в інтересах останнього.
Згідно з положенням ст.1018 ЦК України майно, придбане комітентом за рахунок комітента, є власністю комітента. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що комісіонер хоча й укладає договір-купівлі продажу майна від свого імені, але право власності на зазначене майно комітента він не набуває.
Згідно з вимогами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.
Згідно з ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Оскільки позивач як власник спірного майна не брала участі у підписанні договору комісії, її волевиявлення на відчуження автомобіля було відсутнє, в момент вчинення правочину не дотримані вимоги, встановлені частинами другою та третьою статті 203 ЦК України, наслідком є недійсність правочину.
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Суд погоджується з доводами позивача, що способом захисту порушеного права власності позивача на спірний автомобіль є визнання недійсним договору купівлі-продажу № 3553/18003338 від 06.02.2018 року, укладеного між ТОВ «БРИЗ» в особі Кізім В.О. та ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
При поданні позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір згідно квитанцій №ПН4531, № НОМЕР_5 на загальну суму 1681,6 грн., який підлягає стягненню з відповідачів в порядку статті 141 ЦПК України.
Окрім того, позивачем був укладений договір на правничу допомогу від 17.02.2020 року, наданий опис наданих адвокатом послуг із доказами здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що відповідає статті 137 ЦПК України.
Відповідачами клопотанням про зменшити судом розміру витрат на правничу допомогу з урахуванням частини 4 статті 137 ЦПК України не заявлялось.
Так, правнича допомога підлягає стягненню на користь позивача в порядку п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з урахуванням вчинених адвокатом дій в розмірі 4900 грн. (складання позовної заяви 2500 грн., три судових засідання по 800 грн.)
Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України, ст.ст.352, 354 ЦПК України,-
Позов задовольнити.
Стягнути з ТОВ «БРИЗ» (код ЄДРПОУ: 24539620) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_7 ) судові витрати у розмірі 3 290 грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Шевченківським ВМ Приморського РВ УМВС України в Одеській області 06.02.2004 року) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_7 ) судові витрати у розмірі 3 290 грн. 80 коп.
Рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, в порядку та строки визначені ст.284 ЦПК України: Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Малиновського районного суду м.Одеси. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга полається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текс рішення виготовлений 30.06.2020 року

30.06.20