ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 серпня 2020 року

м. Харків

Справа № 639/505/19

Провадження № 22-ц/818/2374/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року в складі судді Єжова В.А., -

у с т а н о в и в :

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 14 вересня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем за реєстровим номером № 65, яким звернено стягнення на транспортний засіб марки HYUNDAI модель ТUCSON 2,7, тип легковий універсал - В, 2008 року випуску, колір чорний, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 31 липня 2008 року ВРЕР №1ГУ МВСУ, Харків, що належить на праві власності ОСОБА_1 . Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» та приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн з кожного.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» звернулось до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06 березня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із несплатою апелянтом судового збору та попереджено, що у разі невиконання зазначених вимог ухвали у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

З матеріалів справи вбачається, що копію вищезазначеної ухвали отримано представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» за довіреністю 16 березня 2020 року, що підтверджується підписом у рекомендованому зворотному повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 54 т. 2).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 липня 2020 року в складі судді судової палати у цивільних справах Котелевець А.В. прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12 березня 2020 року на всій території України установлено карантин. Також вказаною постановою вжито карантинні заходи.

У пункті 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540 - ІХ, чинної на час вчинення відповідної процесуальної дії, було зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 2,84, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з отриманням копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху під час дії карантину, строк для виконання вимог ухвали підлягав продовженню на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Разом із тим, 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року № 731 - ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Згідно з вказаним Законом пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:

"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540 - IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20 - денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Станом на 18 серпня 2020 року вимоги ухвали апелянтом не виконані.

Із заявою про продовження процесуального строку у зв`язку із неможливістю вчинення відповідної процесуальної дії у визначений ЦПК України строк, що зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» до суду апеляційної інстанції не зверталось.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пунктом 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції»).

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права зобов`язує сторону самостійно цікавитися перебігом розгляду його справи. Тривала відсутність такого інтересу свідчить про його небажання добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що у разі якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки вимоги ухвали від 06 березня 2020 рокуапелянтом не виконані, апеляційна скарга підлягає визнанню неподаною та поверненню апелянту.

Апелянту роз`яснюється, що відповідно до частинии другої статті 357, частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року -вважати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина