КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №760/4477/20 головуючий у І інстанції: Усатова І.А.
провадження 22-ц/824/8500/2020 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І.(суддя-доповідач), Іванової І.В., Сушко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась із вищевказаною заявою.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі Ѕ частки всіх його доходів, але не менше 50% від розміру прожиткового мінімумиу на дитину відповідного віку.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу.

Не погоджуючись із вказаним висновком суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначає, що місцевий суд помилково прийшов до висновку про те, що заявником було порушено правила підсудності.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, попри належне повідомлення ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Відмовляючи у видачі судового наказу, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_1 порушила правила підсудності при подачі заяви.

Колегія суддів погодитись з такими висновками не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 162 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У відповідності із ч. 4 ст. 27 ЦПК України за загальним правилом, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_1 просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання трьох дітей, у розмірі Ѕ заробітку боржника.

Відповідно до матеріалів справи заяву про видачу судового наказу подано за зареєстрованим місцем проживання заявника.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що за адміністративно - територіальним поділом відноситься до Солом`янського району м. Києва.

Звертаючись до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу, заявник скористалася правом альтернативної підсудності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу із посиланням на порушення правил підсудності, оскільки заявник звернулася до суду за альтернативним правилом підсудності, а саме за місцем реєстрації позивача, що територіально відноситься до Солом`янського району міста Києва.

Пунктом 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «11» серпня 2020 року.

Головуючий

Судді: