ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1037/16-ц
Провадження №6/477/49/20
УХВАЛА

20 липня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області заяву акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Вказувало, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2016 року з відповідача ОСОБА_1 стягнуто на користь Банку заборгованість за кредитним договором.

24 листопада 2016 року судом видано виконавчий лист, який співробітниками банку було системно передано до архіву акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», а в листопаді 2019 року, після закінчення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, було направлено запит до архіву банку з метою подальшого його направлення на примусове виконання, оскільки заборгованість добровільно боржником погашена не була. На запит співробітниками архіву була надана відповідь, що виконавчий документ відносно ОСОБА_1 їм не передавався.

Також, на запит акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» в червні 2020 року Вітовський відділ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відповідь, що на виконання такий виконавчий документ не надходив.

Виходячи з викладеного, посилаючись на положення п.п. 17.2, 17.4. Перехідних положень ЦПК України, просило видати дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 боргу та поновити строк його пред`явлення до виконання.

В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце повідомлялися належним чином, їх неявка не є перешкодою в розгляді заяви.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2016 року позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є акціонерне товариство «комерційний банк «Приватбанк», далі - Банк) про стягнення з ОСОБА_1 кредитного боргу був задоволений: з нього стягнуто 16166 грн. 49 коп. та судові витрати у сумі 1378 грн.

Рішення оскаржено не було і набрало законної сили 16 вересня 2016 року.

Відповідно до запису на внутрішній стороні останньої сторінки обкладинки представник Банку отримав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 основного боргу та судових витрат 24 листопада 2016 року.

До примусового виконання виконавчі документи не подавалися, що вбачається із відповіді Вітовського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16 червня 2020 року.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років (виключення складають посвідчення комісій по трудових спорах та виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган). Початком перебігу строку пред`явлення виконавчого документа, виданого за судовим рішенням, до виконання є наступний день після набрання рішенням законної сили. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

За такого, трирічний строк пред`явлення виконавчого документу про стягнення з ОСОБА_1 до виконання сплив 16 вересня 2019 року, а із заявою до суду Банк звернувся 09 липня 2020 року, тобто із пропуском цього строку.

Право на звернення із заявою про поновлення такого строку передбачено частиною 6 статті 12 Закону № 1404.

Також, за ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Звернувшись із заявою про видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його виконання Банк взагалі в своїй заяві не вказав, що виконавчий документ був втрачений. В заяві тільки описано події про отримання виконавчого документу в суді та передачі його до архіву Банку. З цих подій представник Банку, який склав та підписав заяву не зробив ніякого висновку, що він втрачений.

Жодного посилання в заяві немає і на поважні причини, які слід врахувати для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Суду не було надано підтверджуючих документів про те, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 боргу був прийнятий до Банку, зокрема і до його архіву.

Тому слід зробити висновок, що належними та допустимими доказами факт втрати виконавчого листа не підтверджено.

Для суду не зрозумілим є посилання Банку в заяві про те, що виконавчий лист був скерований до архіву і тільки після закінчення строку пред`явлення його до виконання співробітники Банку почали перевіряти його наявність. З цього вбачається, що Банк не мав наміру в термін, визначений законом, пред`явити його до примусового виконання.

На переконання суду, заявник, як стягувач у виконавчому провадженні, мав своїм процесуальним обов`язком належним чином зберігати виконавчий лист та вчасно пред`явити його для примусового виконання. Обставин, які б унеможливлювали йому це своєчасно вчинити не вбачається.

Тобто Банком не доведено, що строк на пред`явлення виконавчого листа для виконання був ним пропущений з поважних причин, оскільки пасивна бездіяльність стягувача не може слугувати поважною причиною для цього.

За такого відсутні підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відсутність підстав для поновлення цього строку позбавляє, як і недоведеність втрати виконавчих листі, не дозволяє суду задовольнити заґву Банку.

За викладеного, керуючись ст.ст. 258-260, 354, 433, п.17.4 ч.1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа в цивільній справі 477/1037/16 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору та про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 15 днів з дня її проголошення (складання) та з врахуванням положень п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України щодо зупинення строків оскарження на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали, її повний текст складено на 22 липня 2020 року.

Суддя Р.В.Козаченко