Справа № 2166/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця Резнікова Олександра Григоровича про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Резніков О.Г. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно. Подання мотивовано тим, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 2-2166 від 10.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 388931, 10 грн. та виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 754/8071/19 від 17.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 99721, 91 грн. Загальна сума боргу становить 487270, 37 грн. 26.05.2020 року та 01.06.2020 року приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень і здійснювалися виконавчі дії. На даний час судові рішення виконати не має можливості, оскільки всі можливі заходи державним виконавцем вже вчинені. Під час проведення виконавчих дій було встановлено, що згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_1 належить група нежитлових приміщень, але право власності на них не зареєстровано у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного приватний виконавець звертається до суду з даним поданням, в якому просить вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме нежилі приміщення (в літері "А"), загальною площею 137, 65 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які не зареєстровано у встановленому законом порядку; зареєструвати право власності ОСОБА_1 на нежилі приміщення.

У судове засідання приватний виконавець не з`явився, у поданні просить суд розглядати справу в його відсутність.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

З урахуванням вимог вказаної статті інші учасники справи про дату розгляду подання судом не повідомлялися.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 2-2166 від 10.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 388931, 10 грн. та виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 754/8071/19 від 17.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 99721, 91 грн. Загальна сума боргу становить 487270, 37 грн.

Постановами приватного виконавця від 26.05.2020 року та від 01.06.2020 року відкрито виконавчі провадження.

В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем вживалися всі передбачені чинним законодавством заходи примусового виконання рішення, ознак у зв`язку зі свідомим невиконанням боржником своїх обов`язків та зобов`язань, покладених на нього рішенням, останнє досі залишається невиконаним, що має негативні наслідки для стягувача, оскільки реальне виконання рішення суду є однією із засад захисту прав людини в цілому.

На підтвердження відсутності у боржника іншого майна для звернення стягнення надані наступні докази:

- відповідно до відповіді Пенсійного фонду на запит виконання - боржник на даний час не працевлаштований;

- згідно відповіді ПФУ про осіб, які отримують пенсії, відомості про боржника відсутні;

- на підставі направлених до банківських установ постанов про арешт коштів та платіжних вимог - з рахунків боржника списано лише 953, 47 грн.;

- згідно відповіді МВС на запит щодо зареєстрований транспортних засобів, надано інформацію про відсутність даних про зареєстровані за боржником транспортні засоби;

- згідно відповідей банківських установ на запит щодо наявності індивідуального банківського сейфа боржника ОСОБА_1 , що охороняється банком, надано інформацію про те, що боржник відповідних договорів з банками не укладав;

- згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржник нерухомого майна не має.

На виклик приватного виконавця боржник не з`являється.

Під час проведення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що 04.07.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Заєць І.О. Відповідно до Договору його предметом є нежилі приміщення по АДРЕСА_1 . Згідно Договору вартість нежитлового приміщення становить 1099346, 00 грн.

Однак вказані нежитлові приміщення, що перебувають у власності ОСОБА_1 , не зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим відсутня можливість накласти стягнення на це майно для виконання рішення суду.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обов"язки і права державних виконавців при здійсненні виконавчого провадження, у тому числі і звертатися до суду із заявами про роз"яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; про роз"яснення змісту документа; з поданням про розшук боржника чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника; звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Відповідно до аб. 2 ч. 4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Частиною 10 статті 440 ЦК України визначено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Як вбачається з поданням та долучених до нього документів, складність виконання судового рішення полягає у тому, що у боржника відсутнє інше майно, на яке можливо накласти стягнення, а тому виникла необхідність у вирішенні питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя і вагомим складником доступу до суду. З позиції Суду правосуддя було б примарним, якби національна правова система держави дозволяла остаточне, обов`язкове судове рішення залишати невиконаним на збиток однієї із сторін. Крім того, у рішенні у справі "Бурдов проти Росії" Суд вказав, що виконання рішення чи постанови будь-якого суду слід вважати невід`ємною частиною "справедливого судового розгляду" в значенні ст. 6 Конвенції. Окрім того, зазначено, що для держави є неприпустимим виправдання неможливості виконання судового рішення відсутністю належного фінансування. Не вживаючи заходів до виконання судових рішень, що набрали законної сили, упродовж тривалого часу, є позбавленням положення ч. 1 ст. 6 Конвенції будь-якого сенсу, а значить є його порушенням.

Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження").

Як встановлено при розгляді справи, приватним виконавцем було вжито всіх передбачених діючим законодавством заходів примусового виконання рішення, однак у зв`язку зі свідомим невиконанням боржником своїх обов`язків, які він має змогу виконати, та зобов`язань, покладених на нього рішення, останнє досі залишаться невиконаним, що у свою чергу має негативні наслідки для стягувача, оскільки реальне виконання рішення суду є однією із засад захисту прав людини в цілому.

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 440 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця Резнікова Олександра Григоровича про звернення стягнення на нерухоме майно - задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , який проживає у АДРЕСА_2 , а саме нежитлові приміщення (в літері "А"), загальною площею 137, 65 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та складаються з: підвал з № 1 по № 8 (групи приміщень № 9), площею 104, 70 кв.м., 1 поверх, частина групи приміщень № 1а: приміщення 1, площею 16, 60 кв.м., приміщення 1, площею 1, 90 кв.м., приміщення 2, площею 5, 70 кв.м., приміщення 3, площею 1, 90 кв.м., Ѕ частина приміщення ІІ, площею 6, 85 кв.м. (аг. Пл.. приміщення ІІ - 13, 70 кв.м.), що складає 46/100 часток від нежилих приміщень, загальною площею 301, 20 кв.м., право власності на які не зареєстровано в установленому законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 24 липня 2020 року.

Суддя О.В.Лісовська