Справа № 426/6348/20
РІШЕННЯ

іменем України

21 липня 2020 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Бабічевої Л.П.

за участі секретаря судового засідання Діброви А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Харків), представник заявника - адвокат Бірюков Ігор Юрійович,-

встановив :

Заявник ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Бірюков І.Ю. звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини.

В обґрунтування уточнених вимог заявник послалася на те, що вона, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганську Луганської області народила дитину жіночої статі, про що вона отримала медичне свідоцтво про народження № 44 від 15 травня 2020 року. Оскільки вона з чоловіком є громадянами України, реєструвати народження дитини вона бажає у державних органах України, тому просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганську Луганської області дитини жіночої статі - ОСОБА_3 , матір`ю якої є громадянка України ОСОБА_1 , батьком якої є ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника - адвокат Бірюков І.Ю. в судове засідання не з`явилися, у заяві представник заявника просить справу розглянути без участі заявника та представника заявника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав заяву.

Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, просить справу вирішити на розсуд суду.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає що заява про встановлення факту народження підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено наступні обставини.

У відповідності до копії паспорту заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є громадянами України (а.с. 3,5-6).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 29 вересня 2010 року заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 перебувають у шлюбі (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 заявник ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі, про що їй медичним закладом, що знаходиться у м. Луганську Луганської області було видано дублікат медичного свідоцтва про народження № 44 від 15 травня 2020 року (а.с.7).

Заявником на підтвердження заявлених вимог надано суду також копії довідки про новонародженого, копії первинного патронажу до новонародженого, виписку з історії розвитку дитини та фотокартку новонародженої дитини з матір`ю (а.с. 8-9).

Відповідно до Відмови у проведенні державної реєстрації народження відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 07 липня 2020 року заявнику було відмовлено у державній реєстрації народження дитини, оскільки ним на підтвердження факту народження дитини надано документи, які видані на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, не відповідають встановленій формі документів відповідно до чинного законодавства та не є підставою для проведення державної реєстрації (а.с.10).

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно п.п. «а» п. 2, 3, 22, 23 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставами для проведення державної реєстрації для народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладом охорони здоров`я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Власне ім`я дитини визначається за згодою батьків. Власне ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. По-батькові дитині присвоюється за власним іменем батька.

Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч.1, 8 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням є громадянином України з моменту народження.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи є лише підставою для їх одержання.

На підтвердження заявлених вимог заявником надано суду копію дублікату медичного свідоцтва про народження № 44 від 15 травня 2020 року.

Суд враховує положення ч.3 ст.2 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", відповідно до якого діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Наданий заявником дублікат медичного свідоцтва про народження № 44 від 15 травня 2020 року та не створює правових наслідків, але в той же час містить фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника, тому суд приймає до уваги зміст вказаного документу на підтвердження факту народження дитини.

Згідно ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

У зв`язку з викладеними обставинами, суд вважає за необхідне встановити факт народження дитини жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганську Луганської області, Україна, від матері ОСОБА_1 , батьком якої є ОСОБА_2 .

Крім того, заявник не має іншої можливості з незалежних від неї обставин отримати легітимне свідоцтво про народження її дитини, окрім, як звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження, що буде мати правові наслідки для реєстрації у встановленому законодавством України порядку реєстрації народження дитини і в подальшому видачі свідоцтва з цього приводу.

Щодо заявлених вимог в частині реєстрації народження дитини, із зазначенням прізвища, імені та по - батькові дитини, то дана вимога не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, згідно ч. 3 ст. 144 Сімейного кодексу України, реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Таким чином, рішення суду про встановлення факту народження дитини є підставою для проведення державної реєстрації акта про народження за відсутності відповідного документа закладу охорони здоров`я.

Крім того, зазначення у судовому рішенні прізвища, імені та по - батькові дитини не є обов`язковим, оскільки вони мають бути зазначені батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ч. 4 абз. 1 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 122, 144 СК України, ст.ст. 76, 81, 258, 259, 263-265, 293-294, 317, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини - задовольнити частково.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганську Луганської області, Україна, дитини жіночої статі, матір`ю якої є громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком - громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Л.П. Бабічева