Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/509/20
провадження: 2/614/119/20
категорія: 47

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

13.08.2020 Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в смт. Борова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що він є власником кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на власність.

27.07.2019 за місцезнаходженням кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відбулась пожежа, в результаті якої знищено електричний лічильник та електричне обладнання, яке забезпечувало електричне живлення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також для гасіння пожежі були використані вогнегасники, що належали позивачу на праві власності.

В той же день комісією у складі провідного інспектора Борівського РС ГУ ДСНС України у Харківській обл. ОСОБА_3 , власника кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 , голови Піско-Радьківської с/ради ОСОБА_5 , складено Акт про пожежу.

Вищевказаним Актом встановлено, що причиною пожежі, виявленою ОСОБА_6 27.07.2019 о 07 год. 26 хв. слугував підпал, в результаті якого завдано прямих та побічних орієнтовних збитків на суму 20 000 грн. та 65 350 грн. відповідно, а разом 85 350 грн.

За заявою позивача 28.07.2019 слідчим Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській обл. внесено до ЄРДР відомості щодо замаху на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України за №0000178.

17.10.2019 ст. слідчим Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській обл. Бондаренко О.М. за результатами досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального вказаного кримінального провадження.

Згідно вказаної постанови встановлено, що електричний щиток кафе намагався знищити гр. ОСОБА_7 . Як пояснив відповідач, він мешкає напроти кафе «Магнолія», а у зв`язку з тим, що вказане кафе працює до пізньої ночі, в ньому гучно лунає музика, яка заважає йому спати. Для того, щоб припинити шум вночі внаслідок роботи кафе, відповідач 27.07.2019 приблизно о 06. год. 50 хв. підпалив електричний щиток, розташований на зовнішній стіні кафе. Крім того, ОСОБА_7 в ході опитування пояснив, що не мав наміру на знищення будівлі кафе, а мав намір лише позбавити кафе електроживлення, щоб вночі гучно не лунала музика, яка заважає йому спати.

Таким чином, Актом про пожежу від 27.07.2019 та матеріалами досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження, в тому числі постановою про закриття кримінального провадження, встановлено факт пожежі, вчиненої шляхом підпалу.

Більш того, в результаті здійснення досудового розслідування відповідного кримінального правопорушення отримано пояснення ОСОБА_7 , який зізнався у підпаленні електричного розподільного щитка, встановленого на зовнішній стіні кафе «Магнолія» 27.07.2019 приблизно о 6 год. 50 хв.

З огляду на це, протиправні дії відповідача безпосередньо призвели до завдання позивачу матеріальної та моральної шкоди, спричиненої знищенням та пошкодженням майна останнього.

Зокрема, з метою продовження нормальної господарської діяльності позивач був змушений укласти договір підряду №56 від 29.10.2019 з ПП «САІР-ХХІ», відповідно до п.1.1 якого підрядник зобов`язався здійснити ремонт вузла обліку споживання електричної енергії кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Загальна вартість виконаних ремонтних робіт становить 2 327,00 грн. та підтверджується Договором підряду, додатками до нього, актом №1 приймання виконаних будівельних робіт, а також квитанцією про сплату виконаних будівельних робіт.

Крім того, внаслідок завданої майнової шкоди позивач також поніс фактичні витрати, пов`язані із купівлею та заміною лічильника електроенергії, електрокабелів, автоматичних вимикачів та іншого обладнання, знищеного внаслідок протиправних дій відповідача, а також двох вогнегасників, які були використані для ліквідації пожежі.

Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу протиправним знищенням та пошкодженням майна, а також витрат, які позивач поніс на вищезазначені ремонтні роботи, становить 27145,20 грн. Це майно придбано позивачем з метою заміни та ремонту пошкодженого та знищеного відповідачем майна.

Розмір понесених майнових витрат підтверджує наступними документами:

-товарним чеком №0011208 від 12.08.2019, виданий ФОП ОСОБА_8 на купівлю-продаж лічильника електроенергії NIK 2303 вартістю 3 500 грн.;

-квитанцією №57_5 від 04.10.2019 про сплату на розрахунковий рахунок «АТ «Харківобленерго» грошових коштів на суму 793,20 грн. у якості оплати за послуги із заміни електричного лічильника;

-квитанцією №58_5 від 04.10.2019 про сплату комісійної винагороди АТ «Мегабанк» за проведення вищезазначеної операції на суму 10,00 грн.;

-видатковою накладною №485667 від 29.10.2019 на загальну суму 6 420 грн., виданої ФОП ОСОБА_9 на купівлю-продаж наступних товарів: самоутримний ізольований провід 4х25 кількістю 60 погонних метрів загальною вартістю 2 400 грн.; кабель ВВГНГ 4х16 кількістю 30 погонних метрів загальною вартістю 3 000 грн.; ящик (пласт) Дімбор 3ф КДЕ-3 вартістю 300 грн.; а також два автоматичних вимикача Шнайдер 3р/25а загальною вартістю 720 грн.;

-товарним чеком від 28.07.2019, виданим ФОП ОСОБА_10 на купівлю-продаж комп`ютерного монітору вартістю 3 000 грн.;

-квитанцією №17 від 27.07.2019 на загальну суму 1 435 грн., виданої ФОП ОСОБА_11 на купівлю-продаж блока живлення 12v5А МТ АТАВА 5-60-12 вартістю 435 грн. та відеокамери ТЕХАR АНDD-20F3V-out вартістю 1 000 грн.;

-накладною №25 від 29.10.2019, виданою ДП «Харківспецзбут» на купівлю-продаж вогнегасника ОУ-5 вартістю 688 грн. та вогнегасника ОП-5 вартістю 288 грн.;

-накладною від 30.10.2019, виданою кооперативом «Екран» на купівлю-продаж холодильника АТЛАНТ ХМ вартістю 8 260 грн.;

-товарним чеком від 30.10.2019, виданого ФОП ОСОБА_12 на купівлю-продаж пального А-95 на суму 280 грн.

Також позивач зазначає, що він зазнав значних моральних страждань, викликаних знищенням та пошкодженням його майна, які виразились у негативних емоціях та стресі, який позивач поніс під час та після виявлення факту підпалу його майна, яке слугує джерелом його доходу; також зазнав психічних переживань, пов`язаних із відновленням та ремонтом вищезазначеного майна, а також у необхідності звернення за правовою допомогою для захисту своїх прав та законних інтересів.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, вважає, що з відповідача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою судді від 02.07.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10.07.2020 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому частково визнав позовні вимоги ОСОБА_4 , із загальної суми позовних вимог 42986 грн. згоден в добровільному порядку відшкодувати матеріальний збиток в сумі 5013 грн. (вартість лічильника, послуги по заміні лічильника, придбання автомата), у стягненні решти суми позовних вимог 37972,80 грн. просив відмовити.

22.07.2020 позивач надав до суду відповідь на відзив, у якій просив суд позовін вимоги задовольнити у повному обсязі, оскільки протиправні дії відповідача безпосередньо призвели до завдання йому матеріальної та моральної шкоди, спричиненої знищенням та пошкодженням його майна.

У судове засідання позивач не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та підтриманні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання надав заяву про часткове визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Вказав та уточнив, що позовні вимоги по стягненню з нього матеріальної шкоди визнає частково в сумі 6300 грн. та згоден її відшкодувати. З сумою моральної шкоди та стягнення суми за надання правничої допомоги не згоден, в зв`язку з ненаданням опису детальних робіт, виконаних адвокатом на суму 5 000 грн. В іншій частині позовних вимог просив відмовити.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с.12-13), згідно копії Акту про пожежу від 27.07.2019, 27.07.2019 о 07 год. 26 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено пожежу; вказаною пожежою знищено автоматичний рахівник, пошкоджено електрокабель (а.с.14), кримінальне провадження №0000178 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України відносно ОСОБА_7 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення-злочину, що підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 17.10.2019 Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській обл. (а.с.15), згідно копії Договору №56 підряду на «Ремонт вузла обліку споживання електричної енергії кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 » від 29 жовтня 2019 р. ПП «САІР-ХХІ», вартість робіт, передбачених даним договором визначається кошторисом, який є невід?ємною частиною даного договору та становить 2327,00 грн. (а.с.16-27), вартість лічильника електроенергії NIK2303 ARPET1002,МС11 становить 3500 грн., що підтверджується копією товарного чеку ФОП ОСОБА_8 №0011208 від 12 серпня 2019 р. (а.с.28), відповідно до копії квитанції №57_5 від 04 жовтня 2019 р., ОСОБА_4 було сплачено 793 грн. 20 коп. за послугу заміни 3 ф лічильника (а.с.29), згідно копії квитанції №58_5 від 04 жовтня 2019 р., ОСОБА_4 сплачена комісійна винагорода за послуги Борівського АТ «Мегабанк» у розмірі 10,00 грн. (а.с.29), відповідно до копії видаткової накладної №485667 від 29.10.2019 ФОП ОСОБА_9 сплачено 6420,00 грн. за придбання товару (а.с.30). згідно копії товарного чеку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_10 від 28.07.2019, було придбано монітор комп`ютерний вартістю 3000 грн. (а.с.31), відповідно до копії накладної №17 від 27.07.2017 р. ФОП ОСОБА_11 , було придбано блок живлення та відеокамеру на загальну суму 1435 грн. (а.с.32), ОСОБА_13 у ДП «Харківспецзбут» було придбано два вогнегасника загальною вартістю 1220 грн. 00 коп., що підтверджується копією накладної №25 від 29.10.2019 (а.с.33), ОСОБА_4 у кооперативі «Екран» було придбано холодильник вартістю 8260 грн., що підтверджується копією накладної №153 від 30 жовтня 2019 р. (а.с.34), згідно копії квитанції ФОП ОСОБА_14 , було придбано пальне на суму 280 грн. (а.с.35)..

Відповідно ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.22 ЦК України , особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» з наступними змінами, шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №6-1648ск16 від 20.04.16 прийшов до наступного правового висновку «Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Тобто відповідно до презумпції вини заподіювача шкоди не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини».

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-183цс14 від 03.12.2014 «…Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір» та у справі №753/7281/15-ц від 23.01.2018 «Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст.1166 ЦК України покладається на відповідача».

З аналізу приписів вищезазначених нормативно-правових актів випливає, що в результаті заподіяння майнової шкоди відшкодуванню підлягає не тільки реальна вартість втраченого майна, а й інші витрати, необхідні на відновлення первинного матеріального становища позивача, в тому числі й витрати на ремонт пошкодженого майна.

Отже, в результаті вчинення відповідачем протиправних дій у вигляді знищення та пошкодження майна позивача шляхом підпалу, останньому завдано матеріальної шкоди, пов`язаної як зі знищенням його майна так і витрат на його ремонт та відновлення.

З обставин справи вбачається, що спричинення матеріальної шкоди позивачеві відбулося з вини відповідача.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. і

Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У судовому засіданні встановлено, що позивачем надано копії квитанцій та товарних чеків на загальну суму 27 145,20 грн,, сплачених на придбання товарів та оплату послуг за відновлення пошкодженого майна, однак факт оплати не є фактичним підтвердженням того, що вказані товари та послуги оплачені позивачем саме на відновлення та придбання пошкодженого майна, оскільки згідно копії Акту про пожежу від 27.07.2019, пожежою, яка сталася 27.07.2019 в АДРЕСА_1 . знищено автомат, лічильник та пошкоджено електрокабель; тому суд критично оцінює надані позивачем докази: товарний чек на купівлю продаж комп`ютерного монітору вартістю 3 000 грн., накладні на купівлю-продаж блока живлення вартістю 435 грн. та відеокамери вартістю 1000 грн., накладну на купівлю продаж холодильника вартістю 8 260 грн., видаткову накладну на купівлю-продаж самоутримного ізольованого проводу 4х25 кількістю 60 погонних метрів загальною вартістю 2 400 грн.; кабель ВВГНГ 4х16 кількістю 30 погонних метрів загальною вартістю 3000 грн та товарний чек на купівлю-продаж пального А-95 на суму 280 грн., оскільки вказані предмети не відносяться до пошкоджених внаслідок пожежі предметів, і сам факт оплати не є підтвердженням того, що вони були пошкоджені пожежею.

Не викликають сумнівів та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача наступні документально підтверджені витрати: товарний чек №0011208 від 12.08.2019, виданий ФОП ОСОБА_8 на купівлю-продаж лічильника електроенергії NIK2303 вартістю 3 500 грн.; квитанція №57_5 від 04.10.2019 про оплату на розрахунковий рахунок «АТ «Харківобленерго» грошових коштів на суму 793,20 грн. у якості оплати за послуги із заміни електричного лічильника; квитанція №58_5 від 04.10.2019 про сплату комісійної винагороди АТ «Мегабанк» за проведення вищезазначеної операції на суму 10,00 грн.; видаткова накладана №485677 від 29.10.2019 на ящик (пласт) Дімбор 3ф КДЕ-3 вартістю 300 грн., два автоматичних вимикача Шнайдер 3р/25а загальною вартістю 720 грн.; накладана №25 від 29.10.2019, видана ДП «Харківспецзбут» на купівлю-продаж вогнегасника ОУ-5 вартістю 688 грн. та вогнегасника ОП-5 вартістю 288 грн.; на загальну суму 6299,20 грн.; які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, в матеріалах цивільної справи міститься копія договору №56 підряду на «Ремонт вузла обліку споживчої електроенергії кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 від 29 жовтня 2019 р., з копією розрахунку договірної ціни за виконанні роботи у розмірі 2 327,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь; однак в матеріалах справи міститься копія квитанції №57_5 від 04 жовтня 2019 р. про сплату ФОП ОСОБА_4 «АТ «Харківобленерго»793 грн. 20 коп. за послугу заміни 3 ф лічильника ПП 497, яка є прямим доказом понесених позивачем витрат за пошкоджене пожежею майно. Договір підряду та додана до нього копія договірної ціни в свою чергу таких даних не містять.

Внаслідок протиправних дій відповідача, позивачу також завдано моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода полягає: а) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; б) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; в) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; г) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК).

Згідно із пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 №4 (зі змінами та доповненнями) зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Крім цього, відповідно п. 5 Постанови, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Відповідно до п. 9 вищевказаної Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Проте в будь-якому випадку при встановленні факту моральної шкоди потрібно керуватись критеріями загальнолюдських цінностей.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи наведене суд вважає, що позивачу завдано моральної шкоди, яку він зазнав через душевні страждання, у зв`язку із пошкодженням його майна і яка підлягає стягненню з відповідача. Оцінюючи розмір компенсації завданої позивачу моральної шкоди суд враховує характер завданої шкоди, та надані докази в обґрунтування посилань позивача на ті наслідки, що виникли після завданої шкоди. Так, з урахуванням встановлених судом порушень законних прав позивача з вини відповідача, що призвели до моральних страждань у вигляді душевного хвилювання з цього приводу, незручностях завданих пошкодженням майна, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а тому відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача компенсація за спричинену моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі 5 000 грн.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 840.80 грн. та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 191, ч. 2 ст. 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, 446, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.22,23,1166,1167,1192 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , матеріальну шкоду в розмірі 6 299,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму судових витрат у розмірі 5 840,80 грн. (840,80 грн. сплата судового збору та 5 000 грн. витрати на професійну правничу допомогу).

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.