09 липня 2020 року м. Кремінна
Справа № 414/237/20
Провадження № 2/414/159/2020
Кремінський районний суд Луганської у складі:
головуючого судді Панчука М.В.,
за участі секретаря судового засідання Білан Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кремінна цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
АТ КБ «ПриватБанк» звернулося у Кремінський районний суд Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до заяви б/н від 22.05.2008 ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 6200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 30.12.2016 ОСОБА_2 померла. Спадкоємцем, який відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, є ОСОБА_1 , який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 26.02.2019 позивачем була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Дашдамірова Е.А., у відповідь на яку приватний нотаріус 06.05.2019 повідомив, що спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії позивача. Банком 03.10.2019 на адресу ОСОБА_1 було направлено лист-претензію про пред`явлення своїх вимог, але ніяких дій відповідачем виконано не було. Станом на дату смерті позичальника у неї перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.05.2008 у розмірі 6283,45 грн., яка складається з наступного: 5991,85 грн. заборгованість за кредитом, 291,60 грн. заборгованість за відсотками. У зв`язку з чим позивач, керуючись своїм правом на стягнення заборгованості, оскільки спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, просив стягнути із ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 6283,45 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн. та повернути надмірно сплачений судовий збір у сумі 181,00 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у заяві на адресу суду просив справу розглянути за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надійшло, відзиву на позов не подав.
Ухвалою про відкриття провадження від 06.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду у загальному позовному порядку з викликом (повідомленням) сторін.
Ухвалою суду від 14.05.2020 було витребувано у приватного нотаріуса Кремінського РНО Луганської області Дашдамірова Е.А. копію спадкової справи №74/2017, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , витребувано із ЦНАП Кремінської міської ради Луганської області інформацію щодо осіб, які були зареєстровані та проживали на момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 за однією адресою, витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» виписку по рахунку ОСОБА_2 (по предмету позову) та довідку про отримання кредитної картки (по предмету позову). Інших процесуальних дій не вчинялося.
У зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про проведення судового засідання, та від якого не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, причини неявки ним не повідомлені, відзиву на позов на подано, а позивач не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за наявними у справі доказами (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини п`ятої статті 259 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) занесена до протоколу судового засідання.
Також, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено наявність анкети-заяви від 22.05.2008, в графі підписи вказано " ОСОБА_3 " із проставленим підписом, про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» на картковий рахунок (номер картки НОМЕР_2 ), із висловленням згоди з тим, що вказана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг складають кредитний договір (а.с. 13, 14-19).
Відповідно до виписки по рахунку (номер картки НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 за період з 01.01.1999 по 12.05.2020, остання систематично користувалася кредитними коштами, які вона отримала в межах зазначеного кредитного договору (а.с. 86-94, 135-140).
Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» без № та дати, між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір без №, за яким останній було надано кредитні картки: номер картки НОМЕР_2 , дата відкриття 22.03.2008, термін дії 03/12; номер картки НОМЕР_3 , дата відкриття 24.03.2012, термін дії 02/16; номер картки НОМЕР_4 , дата відкриття 27.08.2013, термін дії 07/17 (а.с. 95, 141).
Відповідно до п.п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно з п.п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язується на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.
Згідно з наданою позивачем випискою по рахунку (а.с. 86-94, 135-140), розрахунком заборгованості за договором № б/н від 22.05.2008 (а.с. 9-12), позивальник станом на 26.02.2019 має заборгованість у загальному розмірі 6283,45 грн., яка складається з наступного: 5991,85 грн. заборгованість за кредитом; 291,60 грн. заборгованість за відсотками.
Відповідно до Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 , виданого 04.01.2017 Кремінським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 22).
Відповідно до відповіді приватного нотаруса Кремінського РНО Луганської області Дашдамірова Е.А. за № 369/02-14-41/2017 від 01.03.2019 на Претензію кредитора, приватний нотаріус повідомляє, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , ним було відкрито спадкову справу за №74/2017. Спадкоємцям ОСОБА_2 повідомлено, шляхом направлення листа, про наявність заборгованості перед банком у розмірі 6283,45 грн. (а.с.25).
Відповідно до довідки Кремінської міської ради № 03.06.02/633 від 04.03.2020 ОСОБА_1 - відповідач у справі, ІНФОРМАЦІЯ_6 , на території Кремінської міської ради не зареєстрований (а.с. 49).
Згідно довідки Кремінської міської ради № 03-06-02/1254 від 19.05.2020, згідно з інформацією реєстру територіальної громади ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті була зареєстрована за однією адресою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 98).
Як вбачається із спадкової справи № 74/2017, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 зверталися: ІНФОРМАЦІЯ_9 - ОСОБА_8 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 - мати малолітньої ОСОБА_6 ); ІНФОРМАЦІЯ_10 - ОСОБА_9 в своїх інтересах ( ОСОБА_2 дружина ОСОБА_9 ); ІНФОРМАЦІЯ_10 - ОСОБА_9 , який діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_7 ( ОСОБА_2 - мати малолітньої ОСОБА_7 ). Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини вказана спадкова справа на містить. Інформація щодо наявності спадкових договорів/заповітів відсутня. Інформація щодо видачі або відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину відсутня. Вказана спадкова справа зареєстрована у Спадковому реєстрі під номером 60677097, приватним нотаріусом Дашдаміровим Е.А., 22.052017, 11:01, номер спадкової справи 74/2017 (а.с.100-132).
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
За змістом ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст. 625 цього Кодексу.
За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.
Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №320/6489/16-ц.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначив відповідачем ОСОБА_1 , обґрунтувавши це тим, що він прийняв спадщину після смерті позичальника ОСОБА_2 за законом відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .
Проте вказані обставини в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, а позивачем не надано належних доказів того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті позичальника ОСОБА_2 і прийняв спадщину після її смерті. При цьому, судом встановлено, що відповідач не є спадкоємцем після смерті позичальника, оскільки, відповідно до досліджених у судовому засіданні довідки Кремінської міської ради № 03-06-02/1254 від 19.05.2020 відповідач на момент смерті позивальника - 30.12.2016, не був з нею зареєстрований за однією адресою, відповідно до спадкової справи №74/2017 з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався.
За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідач отримав у спадщину будь-яке майно після смерті ОСОБА_2 , а тому і не набув статусу спадкоємця.
Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України.
Таким чином, позивач не довів, що спадкоємцем позичальника є ОСОБА_1 , не доведено, що останній прийняв спадщину, в зв`язку з чим у позивача може виникнути право вимоги до нього, як наслідок ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі, при цьому позивачем не заявлялися будь-які клопотання про заміну неналежного відповідача належними, якими є особи, що прийняли спадщину.
Отже, оскільки позовні вимоги щодо ОСОБА_1 жодним чином не доведені та не обґрунтовані, а тому суд приходить висновку, що у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно договору №б/н від 22.05.2008 (позивальник ОСОБА_2 ) слід відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що в позові відмовлено повністю та відповідач не надав відомостей про будь-які понесені ним судові витрати, а відтак понесені витрати позивача, залишаються за останнім.
Однак, позивачем сплачено судовий збір в розмірі, більшому визначеного законодавством України, на 181,00 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданої юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102 гривні.
Пунктом 1 частини 1 статті 7 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
Відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011, зазначені кошти повертаються органами Державної казначейської служби України.
Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову складає 6283,45 грн., позивачем при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було правильно сплачено, у відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 2102 грн., що підтверджено платіжним дорученням №ZZ420B0QAD від 20.12.2019 (а.с.1). Проте матеріали справи також містять платіжне доручення №ZZ427B0RPX від 17.01.2020 про сплату судового збору у розмірі 181,00 грн. за позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , який є надмірно сплаченим.
З огляду на зазначене, враховуючи ціну позову 6283,45 грн., факт сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 2102 грн., суд вважає за необхідне повернути позивачу надмірно сплачений ним судовий збір у розмірі 181,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 133, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Звернути увагу сторін, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя М.В. Панчук