Справа № 636 / 2331 / 20
№ 2-о / 636 / 77 / 2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі - Фатєєвій С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві заяву ОСОБА_1 , яка діє за себе та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_1 заявниця, ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису в якій просила видати обмежувальний припис на строк 6 місяців стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ), яким визначити наступні тимчасові обмеження, а саме: Заборонити перебувати в місці реєстрації проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 (до розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 та постраждалих дітей: малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 ; Заборонити перебувати в місці реєстрації проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та постраждалих дітей: малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 ; Заборонити перебувати за місцем роботи постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_4 ; Заборонити перебувати в місці навчання -Чугуївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 імені І.Ю. Рєпіна Чугуївської міської ради Харківської області, постраждалого малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_5 ; Заборонити перебувати в місці навчання - Чугуївський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 8 постраждалої малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_6 , Заборонити наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця реєстрації проживання (перебування) та інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та постраждалими дітьми: малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; Ззаборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та постраждалих дітей: малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник, адвокат, Памурова І.О. заяву підтримли та надали пояснення, зазначивши:

ІНФОРМАЦІЯ_6 2020 року заявниця зі своїми дітьми, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у своїх батьків, за адресою, АДРЕСА_2 . АДРЕСА_7 годин, до них приїхав її чоловік, ОСОБА_4 , який вочевидь знаходився у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 почав лаятись, нецензурно висловлюватись у бік заявниці, потім почав штовхати заявницю у груди та кидати на землю декілька раз, все це відбувалось на очах у їх спільної малолітньої доньки ОСОБА_3 та на очах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які намагались його заспокоїти.

22.03.2020р. заявниця знаходилась у спільній орендованій квартирі, приблизно о 21 до квартири увірвався ОСОБА_4 , який вже як місяць не з`влявся у квартирі, він був на підпитку та почав кричати, ображати заявницю, потім ОСОБА_4 застосовуючи фізичну силу притиснув заявницю та з кишені дістав скляну банку зазначив, що це кислота і зараз він понівечить їй обличчя. Заявниці вдалось вирватись та вибігти по під`їзду та кликати на допомогу. Часом пізніше, ОСОБА_4 знову повернувся до картири де почав штовхати заявницю та тягати за волосся по підлозі. Все це відбувалось на очах власниці квартири, яка намагалась заспокоїти ОСОБА_4

02.04.20р. заявниця приїхала до орендованої спільної квартири забрати речі своїх дітей. Разом зі мною занходилась її мати ОСОБА_11 , її брат ОСОБА_12 , його цивільна дружина ОСОБА_13 та водій автомобілю ОСОБА_14 . В цей час знову під`їхав ОСОБА_4 , який почав ображати, кричати. Сторонами були викликана поліція, які склала заяви по факту зазначених подій. Через декілька днів, коли заявниця приїхала відати ключі від орендованої квартири, знову приїхав ОСОБА_4 , який навмисно заблокував автомобіль батька заявниці, знову кричав, ображав та викликав поліцію зазначивши, що крадуть його речі. По приїзду співробітники поліції перевірили викладені факти, впевнившись, що крадіжки не відбувається поїхали.

Також, заявниця зазначила, що її колишній чоловік з моменту коли перестали проживати разом постійно їй погрожує, намагається принизити, псує майно та розклеює листівки із її фотографіями з образливим текстом.

Крім того, заявниця зазначила, у зв`язку із тим, що вона дуже боїться ОСОБА_4 та його погроз, вона із дітьми змушена проживати у будинку своїх батьків. ОСОБА_4 , знаючи адресу батьків, постійно псує їх майно, намагається пошкодити вхідні двері у заборі будинку або фарбою пише лайливі слова та образи.

Крім того, ОСОБА_4 постійно погрожує заявниці, шляхом телефонування або листування у мобільних додатках. Окремо заявниці зазначила, що ОСОБА_4 телефонує і її родичам. Так, ОСОБА_4 о 03:18 год. ночі телефонував її батькові 801 раз.

Заявниця має квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , в якій зареєстрована вона та її діти, але за наявних погроз, знущань, фізичного та психологічного насилля з боку колишнього чоловіка вона не може проживати у квартирі та змушена проживати у будинку своїх батьків.

Також заявниця зазначила, що працює у Чугуївському УДК СУ в Харківській області. ЇЇ колишній чоловік дуже часто приходить до її роботи, погрожує, чинить тиск на неї та інших співробітників та робочій процес. Так, 06.06.2020р. ОСОБА_4 в черговий раз прийшов до місця роботи заявниці, погрожував, лаявся у зв`язку із чим співробітниками Чугуївського УДК СУ була викликана поліція та подана відповідні, яку підписали 15 співробітників Чугуївського УДК СУ в Харківській області.

Заявниця вважає себе та своїх дітей постраждалими від домашнього насильства та таким, у яких повністю знищений звичайний спосіб життя, вони повністю обмежені у вільному пересування, а на їх психо-емоціний та фізичний стан систематично впливає ОСОБА_4 .

Крім того, заявниця зазначила про багаточисельні звернення до поліції та про наявне досудове розслідування, в межах кримінального провадження ЄРДР № 0000338 від 23.0.3.2020р. за ознаками ч 1 ст. 125 ККУ., щодо її побиття ОСОБА_4 .

Крім того, заявниця зазначила, що ОСОБА_4 вже притягався до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.358 КК України про, що 06.10.2017р. постановлено вирок Червонозаводським районним судом м.Харкова, справа № справа № 646/6842/17.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_4 заперечував проти заяви про видачу обмежувального припису відносно нього.

У своїх поясненнях ОСОБА_4 зазначив, що жодного разу він не бив ОСОБА_1 , що він з`являвся до будинку її батьків лише тільки з підстав побачити доньку та передати фрукти та гроші у конверті. При цьому жодних доказів сплати алімнтів на доньку ОСОБА_4 не надав.

ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_1 та її родина знущаються над його донькою та не забезпечують певний рівень життя. Також зазначив, що брат заявниці ОСОБА_12 нападав на нього та спричинив тілесні ушкодження.

Окремо ОСОБА_4 наголошував, що їх шлюб не розірвано тому, як він подав апеляційну скаргу на рішення суду та, що зміна прізвища його дружини з ОСОБА_5 на ОСОБА_15 викликає сумнів та підлягає перевірці.

ОСОБА_4 зазначав, що відносно ОСОБА_1 відкрите кримінальне провадження та слідство триває.

Осаковський С.В. у судовому засіданні надав у якості доказу документи, але жоден із наданих доказів не спростовує факти викладені заявницею у заяві.

В судове засідання представник Служби у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши заявницю ОСОБА_1 , її представника, заінтересовану особу ОСОБА_4 , свідків дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні правовідносини.

17.12.2014 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб. Від шлюбу особи мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Від попереднього шлюбу ОСОБА_1 має сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає зі нею.

12.05.2020 р. рішенням Чугуївського міського суду Харківської області, шлюб між подружжям Осаковських розірвано, справа № 636/840/20.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що звернулася до суду із даною заявою, оскільки вона постійно відчуває психологічне та фізичне насильство із боку ОСОБА_4 , а її діти відчувають психологічне насильство тому, що є свідками злочинної поведінки ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

У судовому засіданні заявниця та її представник надали пояснення, а саме:

ОСОБА_16 та ОСОБА_4 з 17.12.2014р. перебували у шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_7 у них народилася донька ОСОБА_3 . Також ОСОБА_1 має сина від попереднього шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Зі слів заявниці, з часом її чоловік почав зловживати спиртними напоями, поводити себе дуже агресивно навіть у присутності дітей, бив та принижував її, у зв`язку із чим наш шлюб було розірвано 12.05.2020 р. рішенням Чугуївського міського суду Харківської області, справа № 636/840/20.

Під час шлюбу родина осаковських проживали в орендованій квартирі, з 2014р. і до березня 2020р. за адресою: АДРЕСА_8 .

Фактично стосунки подружжя були припинені після того, як ІНФОРМАЦІЯ_9 . ОСОБА_4 на очах доньки ображав, принижував та бив заявницю.

Так, 14 лютого 2020 р. заявниця знаходилась зі своїми дітьми у будинку своїх батьківа, за адресою, АДРЕСА_2 . АДРЕСА_7 години, коли вони гуляли по вулиці

на таксі приїхав ОСОБА_4 , який вочевидь знаходився у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_1 та почав штовхати її у груди та штовхати на землю декілька раз після чого ОСОБА_1 впала. ЇЇ донька стояла поруч та була дуже налякана та почала плакати. Поруч із заявницею знаходилась ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які почали відтягувати ОСОБА_4 та намагались його заспокоїти. Також поруч знаходилась ОСОБА_11 , яка почала заспокоювати дітей та забирати до хати. ОСОБА_4 не заспокоївся, намагався виломати калітку у заборі та кричав нецензурні слова.

Допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 надали свідчення аналогічні доводам викладеним у заяві та наданими під час особистих пояснень заявницею.

Крім того, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 зазначили, що 14.02.2020р. вони були присутні під час того, коли ОСОБА_4 бив заявницю у присутності її малолітньої доньки.

Також свідок ОСОБА_11 засвідчила, що саме малолітня ОСОБА_21 почала кричати першою та кликати на допомогу матері, дитина плакала та кричала, що батько б`є її маму. Свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_18 також були очевидцями подій від 14.02.2020р. та зазначили, що коли вони намагались заспокоїти ОСОБА_4 він також почав і їх бити та штовхати, а свідка ОСОБА_20 ще й і душив за горло.

Після подій 14.02.2020 р., заявниця повернулась до своєї квартири та проживала сама, ОСОБА_4 маже місяць не з`являвся у квартирі.

22.03.2020 р. заявниця перебувала у квартирі, приблизно о 21 годині у двері постукала власниця квартири ОСОБА_22 , але замість неї у квартиру увірвався ОСОБА_4 , який був на підпитку, він почав ображати, кричати. Потім ОСОБА_23 відвів ОСОБА_15 у кімнату де тримаючи у руках скляну банку кричав, щотам кислота і він понівечить обличчя заявниці. ОСОБА_1 вирвалась та вибігла до під`їзду де кричала про допомогу. На крик вийшла сусідка і ОСОБА_4 . Пізніше цього ж вечора, ОСОБА_4 знову повернувся до квартири де ОСОБА_1 збирала речі. ОСОБА_4 кинувся на ОСОБА_1 почав штовхати, потім узяв її за волосся та повалив на підлогу, коли заявниця впала ОСОБА_4 продовжував смикати та тягати її за волосся. Все це відбувалась на очах ОСОБА_22 , яка намагалась його заспокоїти. З цього часу ОСОБА_1 не змогла проживати в орендованій квартирі змушена була переїхати із дітьми до своїх батьків.

У судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_4 , був допитаний свідок ОСОБА_22 . Свідок ОСОБА_22 засвідчила, що вона сдавала в оренду родині Оскаовських свою квартиру та була очевидцем подій. Так, свідок зазначила, що у вечірній час 22.03.2020р. вона прийшла до орендованої квартири де знаходилась заявниця разом із ОСОБА_4 . Подружжя вийшло спілкуватись до іншої кімнати, свідок чула, що вони досить гучно сперичаються а потім заявниця, ОСОБА_1 , вискочила з квартири до під`їзду, а ОСОБА_4 вибіг за нею. Після того, як ОСОБА_24 наздогнав ОСОБА_1 він силоміцю фізично здавлюючи, обмежуючи рухи заявниці притягнув її до квартири. Коли ОСОБА_4 тримав ОСОБА_1 свідок намагалася відтягти ОСОБА_4 від ОСОБА_1 , при цьому зазначила що ОСОБА_4 був дуже розлючений. Також свідок зазанчила, що до завниці ставилась з як до доньки, а тому не змогла не втрутитись коли дуже розлючений чоловік, ОСОБА_4 силою притіг та тримав ОСОБА_1

02.04.20 р. заявниця приїхала до орендованої квартири забрати речі своїх дітей. Разом зі нею приїхали: ОСОБА_11 (мати), ОСОБА_12 (брат) та цивільна ОСОБА_13 , був присутній ОСОБА_14 , який кермував автомбілем для вивозу речей. Під час коли заявниця збирала та виносила речі, знову підійшов ОСОБА_4 та почав ображати, кричати, що крадуть його речі, після цього він викликав поліцію. По приїзду поліції співробітники все оглянули, впевнились, що зібрані речі належали дітям, відібрали заяви та поїхали.

У зв`язку із тим, що заявниця була налякана такою поведінкою чоловіка, вона не встишла повернути ключі власниці квартири. Через декілька днів, ОСОБА_1 домовилась із власницею квартири про передачу ключів. Приїхавши до квартири із батьком, знову з`явився ОСОБА_4 , який спочатку заблокував автомобіль батька заявниці а потім почав кричати, ображати та знову ж таки викликав поліцію зазначивши, що знову в нього крадуть речі. По приїзду співробітники поліції побачили, що нічого не відбувається, що жодних речей ми не маємо, вони поїхали.

Заявниця зазначила, що її колишній чоловік з моменту коли перестали проживати разом постійно їй погрожує, залякує, намагається принизити, псує майно та розклеює листівки із її особистими фотографіями по місту Чугуїв, які містять дуже образливий, лайливий текст.

Також заявниця зазначила, що змушена з березня 2020 р., проживати будинку своїх батьків тому, що дуже боїться колишнього чоловіка, його погроз про вбивство або каліцтво. ОСОБА_4 знаючи адресу батьків, постіно приходить, псує їх майно, намагається пошкодити забор будинку або фарбою пише лайливі слова та образи.

Крім того, зі слів заявниці, ОСОБА_4 постійно їй телефонує із погрозами або пише за допомогою мобільних додатків. Більше того, він постійно телефонує та погрожує її близьким, так приклад ОСОБА_4 о 03:18 год. ночі телефонував моєму батькові 801 раз.

Заявниця з жітьми має свою особисту квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 , яка зареєстрована за її малолітнім сином ОСОБА_2 . У зазначеній квартирі зареєстрована заявниця та її діти. Але за наявних погроз, знущань, фізичного та психологічного насилля з боку колишнього чоловіка, заявниця я не може проживати у квартирі та змушена проживати у будинку своїх батьків.

ОСОБА_1 працює у Чугуївському УДК СУ в Харківській області. Періодично її колишній чоловік приходить до неї на роботу, погрожує, чинить тиск на інших співробітникв, чим зриває робочій процес. А ні просьби, а ні вмовляння сторонніх людей, співробітників жоджним чином не впливають на ОСОБА_25 .

Так, 06.06.2020 р. ОСОБА_4 в черговий раз прийшов до місця роботи заявниці, він погрожував, лаявся на, що співробітниками Чугуївського УДК СУ була викликана поліція і у заявах було зазначено, що ОСОБА_4 систематично приходить до Державної казначейської служби, грубо порушує робочий процес, поводить себе неадекватно.

За результатами таких дій ОСОБА_4 до поліції була складена колективна заява співробітників Державної казначейської служби яку підписали 15 людей, які працюють із заявницею.

Заявниця зазначає, що за такої поведінки ОСОБА_4 вона не може залишатися одна або з дітьми тому, що я боїться погроз свого чоловіка. Вона не може спокійно працювати, пересуватися вулицею, я не можу спокійно вести звичайний спосіб життя тому, що її колишній чоловік у будь-яку мить може з`явитися, кричати, принижувати та бите мене, не тільки у присутності сторонніх осіб, або моїх рідних але й навіть у присутності нашої малолітньої доньки. Зі слів заявниці, у зв`язку із тим, що діти були свідками агресвної поведінки ОСОБА_4 , свідками побиття їх матері, вони теж дуже налякані та дуже бояться ОСОБА_4 .

Крім іншого, заявниця зазначила, що неодноразово зверталась до Чугуївського відділку поліції з приводу нападів та агресії ОСОБА_4 . Зазначене підтверджується довідкою Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, в якій зазначено про наступні звернення ОСОБА_26 ): ЄО № 5402 від 07.06.2020 о 16:55 надійшло повідомлення зі служби 102 про ге, що ІНФОРМАЦІЯ_10 :55 колишній чоловік ОСОБА_4 побив батька заявниці. Заявник: ОСОБА_27 ; ЄО № 5343 від 06.06.2020 о 14:07 надійшла заява до Чугуївського ВП про те, що 06.06.2020 о 14:06 за гр. ОСОБА_4 систематично приходить до приміщення Державної казначейської служби, де працює його колишня дружина, грубо порушує робочий процес, поводить себе неадекватно, проводить відеозйомку з подальшим розміщенням у соц- мережах. Заявник: ОСОБА_27 ; ЄО № 5062, 31.05.2020 о 07:20 надійшло повідомлення зі служби 102 проте, що 31.05.2020 о 07:18 про те, що колишній чоловік ОСОБА_4 ломиться до дому заявниці. Заявник: ОСОБА_27 ; ЄО № 4181, 06.05.2020 о 15:35 надійшло повідомлення зі служби 102 гро те, що 06.05.2020 о 15:35 про те, що чоловік ОСОБА_28 . Погрожує фізичною розправою заявниці. Заявник: ОСОБА_29 . Даний; ЄО № 4030, 02.05.2020 о 13:22 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02.05.2020 о 13:22 виник конфлікт між братом та чоловіком ОСОБА_30 , який провокує конфлікти. Заявник: ОСОБА_31 . Даний факт внесено до ЄРДР № 0000482 за ознаками: ч. 1 ст. 125 ККУ;ЄО № 4023, 02.05.20 1 0.45 надійшла заява від гр. ОСОБА_32 про те, що що її чоловік гр. ОСОБА_33 постійно вчиняє сварки; ЄО № 3665, 21.04.2020 о 13:49 надійшла заява до Чугуївського ВП про те, що колишній чоловік вчиняє протиправні дії відносно неї. Заявник: ОСОБА_32 ; ЄО № 2629, 23.03.2020р. о 11 :20 надійшла заява до Чугуївського ВП про те, що ІНФОРМАЦІЯ_11 :00 чоловік ОСОБА_28 спричинив тілесні ушкодження заявниці. Заявник: ОСОБА_27 . Даний факт внесено до ЄРДР № 0000338 за ознаками ч 1 ст. 125 ККУ.

Крім того, після отримання тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 звернулася до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області із відповідною заявою, відомості були внесені до ЄРДР № 0000338 від 23.0.3.2020 р.

23.03.2020 р. ОСОБА_1 отримала Висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи за № 17-ч/20. в якому зазначено: На підставі огляду по заяві гр-ки ОСОБА_32 , 1987 р.н. приходжу до наступних висновків. У ОСОБА_32 має місце синці на колінах. Синці утворилися від ударної дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні властивості яких не відобразилися, можливо в умовах, вказаних гр-кою ОСОБА_32 . За ступенем тяжкості кваліфікуються за критеріем тривалості розладу здоров`я, як легкі тілесні ушкодження менше 6 днів.

З часом на підставі постанови «Про призначення судово-медичної експертизи» слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області Дубюк О.І., за участі заявниці була проведена судово-медична експертиза.

Зазначені відомості підтверджуються Висновком №с12-14-139-Ч/20., в якому зазначено: На підставі судово-медичної експертизи гр-ки ОСОБА_32 з огляду на відомі обставини, у відповідь на поставлені питання, приходжу до наступних висновку: У гр-ки ОСОБА_32 має місце синці на коленях. Синці утворилися від ударної дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні властивості яких не відобразилися, можливо в умовах, вказаних гр-кою ОСОБА_32 . За ступенем тяжкості кваліфікуються за критеріем тривалості розладу здоров`я, як легкі тілесні ушкодження менше 6 днів. Характер та локалізація ушкоджень у гр-ки ОСОБА_32 не виключає можливість їх виникнення за механізмом, за умовами на що вказує потерпіла ОСОБА_32 в ході слідчих дій.

Заявниця зазначає, що заради збереження життя та здоров`я своїх дітей та себе вона змушена звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Також заявниця зазначила, що не дивлячись на досить тривалі знущання її колишнього чоловіка та певну кількість звернень до поліції станом на час звернення до суду, відносно ОСОБА_4 не вжито жодних заходів та гне притягнуто а ні до кримінальної, а ні до адміністративної відповідальності. Заявниця вважає, що встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на ОСОБА_4 , який вчиняв та продовжує вчиняти домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки її як постраждалої особи та її постраждалих дітей.

Заявниця зазначила, що враховуючи системний і тривалий характер насильницьких дій ОСОБА_4 який злочинно продовжують діяти навіть після виклику працівників поліції, дії яких не забезпечують належну поведінку кривдника та відкрито і демонстративно не сприймаються ним, вважає, що наявні обґрунтовані ризики продовження застосування домашнього насильства щодо неї, її малолітніх дітей та існує необхідність встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п. 3, 4, 5 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

На підтвердження місць перебування заявниці та її дітей, заявниця зазначила наступні місця, адреси перебування та просить вважати: місцем фактичного проживання: будинок АДРЕСА_2 . Будинок на праві приватної власності належить її батькові ОСОБА_19 . Місцем її реєстрації та можливого проживання: кв АДРЕСА_9 ; квартира за договором дарування зареєстрована за її малолітнім сином ОСОБА_2 . Місцем навчання малолітньої ОСОБА_3 слід вважати Чугуївський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 8, за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Старонікольська, 23а. Місцем навчання малолітнього ОСОБА_2 слід вважати Чугуївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 імені І.Ю. Рєпіна Чугуївської міської ради Харківської області, за адресою: Харківська облась, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 20. Місце роботи заявниці слід вважати: Чугуївське УДК СУ в Харківській області, адреса: м. Чугуїв, вул. Старонікольська, буд 44.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р.) визначено, що «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

Статтею 19 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року передбачено, зокрема, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Такі заходи захисту, у випадку необхідності, включають ефективні процедури для розроблення соціальних програм з метою надання необхідної підтримки дитині й особам, які турбуються про неї, а також здійснення інших форм запобігання, виявлення, повідомлення, передачі на розгляд, розслідування, лікування та інших заходів у зв`язку з випадками жорстокого поводження з дитиною, зазначеними вище, а також, у випадку необхідності, для порушення початку судової процедури.

Положеннямистатті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини.

Європейська Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950року) є фундаментальною основою в галузі прав і свобод людини, її законних інтересів та потреб. Одна з ключових особливостей Конвенції полягає в тому, що вона не тільки встановлює права та свободи людини, але і передбачає право на індивідуальне звернення за захистом порушених прав на міжнародному рівні. Конвенція та протоколи до неї за юридичною природою є обов`язковим міжнародним правовим договором, який запровадив систему національного контролю за дотриманням прав людини на внутрішньодержавному рівні.

07 листопада 2011 року Україною було підписано Конвенцію Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами, на виконання якої 07 грудня 2017 року прийнято Закон «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Відповідно до п.п. 3, 4, 5, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України « Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч.6.ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Згідно вимогстатті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначенихст. 77-80 ЦПК України.

Нормамистатті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, наведених в п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав.

При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Враховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявника, жодних доказів заінтересованою особою подано не було.

З урахуванням змісту вище вказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Надаючи оцінку ризикам, на які посилалися заявниця, суд приймає до уваги показання заявниці, яка посилаючись на докази, підтвердила факти неодноразових конфліктів між сторонами, а тому пояснення заявника та допитаних свідків можна сприйняти за об`єктивно вільні та неупереджені.

Таким чином, на підставі наданих заявником належних та допустимих доказів, судом було встановлено обставини вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 ті її малолітніх дітей з боку ОСОБА_4 .

Також, ОСОБА_1 були надані докази, на підтвердження місць її перебування.

Суд вважає, що в ході розгляду цієї заяви знайшли своє підтвердження факти вчинення ОСОБА_34 психологічного насильства відносно заявниці, однак, зважаючи на неодноразовість вчинення таких дій, а також застосування до заявниці залякування та погроз, що в своїх останніх проявах має також ознаки адміністративного правопорушення, суд вважає, що вказані докази, а, також, пояснення заявниці, якою такі докази більш деталізовано та пояснення свідків, свідчать про те, що вчинення ОСОБА_4 психологічного насильства щодо заявниці має місце тривалий час, суд вважає, що існують і надалі ризики можливого продовження таких дійО ОСОБА_4 а також можливої ескалації такого насильства.

З урахуанням прпиписів п.2, ч.1, ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд вважає, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є дітьми, які постраждали від домашнього насильства тому, як діти були свідками (очевидцями) такого насильства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про видачу обмежувального припису строком на 6 місяців.

Відповіднодоч. 6. ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись статтями: 4, 6, 10, 18, 258-259, 263-265, 273, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , яка діє за себе та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Іпн НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , яким протягом 6 (шести) місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме:

- заборонити перебувати в місці реєстрації проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 (до розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , та постраждалих дітей: малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити перебувати в місці реєстрації проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 (до розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , та постраждалих дітей: малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_3 ;

- заборонити перебувати за місцем роботи постраждалої особи ОСОБА_1 (до розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_4 ;

- заборонити перебувати в місці навчання - Чугуївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 імені І.Ю. Рєпіна Чугуївської міської ради Харківської області, постраждалого малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_5 .

- заборонити перебувати в місці навчання - Чугуївський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 8 постраждалої малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_6 .

- заборонити наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця реєстрації проживання (перебування) та інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 (до розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 та постраждалими дітьми: малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу ОСОБА_1 (до розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 та постраждалих дітей: малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

Встановити строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців.

Строк дії обмежувального припису рахувати з дня ухвалення рішення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копію рішення направити до Чугуївського ВП ГУНП у Харківській області для взяття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 на профілактичний облік, а також у виконавчий комітете Малинівської селищної ради Харківської області.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Адреса місця проживання: АДРЕСА_2 . Адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 .

Заявник: ОСОБА_1 , діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заявник: ОСОБА_1 , діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

заінтересована особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, адреса: 63503, Харківська область, м.Чугуїв, вул.Червономанєжна, 32/1.

Суддя