Справа № 145/263/20
Провадження №2/145/375/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.08.2020 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 15 липня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син - ОСОБА_4 .

Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні.

Відповідно до рішенням Тиврівського районного суду від 20 лютого 2020 року (справа №145/2070/19) шлюб між нею та відповідачем розірвано.

Добровільно надавати кошти на утримання дітей він відмовляється.

Вона тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за молодшим сином ОСОБА_4 до досягнення ним трьохрічного віку, тому позбавлена можливості працювати. Вона веде домашнє господарство та здійснює догляд за дітьми. Їй одній важко забезпечити дітей самим необхідним та забезпечувати її власну життєдіяльність.

Відповідач працездатний, їй невідомо його місце роботи, але він має можливість допомагати їй в утриманні їхніх дітей. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, він працює неофіційно, точно встановити розмір його доходів в неї немає можливості, тому вона вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі і має можливість сплачувати аліменти в сумі 6000 гривень щомісячно на утримання двох дітей, також він може сплачувати аліменти і на її утримання в розмірі 3200 гривень щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 трьохрічного віку. Такий розмір аліментів є реальним для відповідача.

Саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити дітей самим необхідним та забезпечити її власну життєдіяльність.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 6000 гривень щомісячно, на двох дітей, а саме: на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до їх повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви.

Та 3200 гривень щомісячно, на її утримання до досягнення сином ОСОБА_4 трьохрічного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання.

Ухвалою судді від 27.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

Учасникам справи роз`яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

14.05.2020 року до суду надійшов від ОСОБА_2 відзив на позов про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину, в якому він просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Вважає за доцільне суму аліментів розраховувати з розміру прожиткового мінімуму, просить урахувати, що на його утриманні перебувають не тільки сини, але його батьки та кредити, які він повинен повернути кредиторам та які він брав для утримання родини під час шлюбу.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги уточнила, просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти, в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину та на її утримання 1000 гривень щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4 , 2018 р.н., трьохрічного віку.

Відповідач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти лише на дітей у сумі 3000 грн., оскільки допомагає батькам та платить кредити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальний стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1859 грн. на місяць, з 1 грудня - 1921 грн.; на дитину віком від 6 до 18 років - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн.; для працездатних осіб - 2197 грн. (ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" № 294-ІХ).

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 СК України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В судовому засіданні встановлено, що 15 липня 2006 року сторони уклали шлюб, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.2).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.3,4).

Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, позивачка ОСОБА_1 не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним трьох років, що стверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Сутисківської селищної ради №105 від 20.02.2020 р. (а.с.5) та актом проведення обстеження матеріально-побутових умов проживання від 20.02.2020 р. (а.с.6).

Позивачка проживає із сином ОСОБА_4 , 2018 р.н., а тому має право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідач ОСОБА_2 молодого віку, працездатний, офіційно не працевлаштований, проживає з батьками-пенсіонерами, яким він надає матеріальну допомогу, що стверджується довідкою виконавчого комітету Сутисківської селищної ради № 451 від 17.04.2020 року (а.с.29). Крім того, ОСОБА_2 має заборгованість по кредитах, отриманих під час шлюбу з позивачкою, що стверджується інформацією по договорах (а.с. 32-46) та довідкою Вінницького відділення АТ "Альфа Банк" (а.с.47).

За наведених обставин, суд вважає за можливе позов задоволити частково, визначивши аліменти на утримання дітей у сумі 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та на утримання позивачки - 1000 грн. щомісячно є обґрунтованим.

Доказів про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем, суду не надано.

Такий розмір аліментів значно не погіршить майнового стану відповідача і є реальним для нього.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 91, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 91, 180, 182, 183 СК України, ЗУ "Про судовий збір" №3674- VI від 08.07.2011 р., суд

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 лютого 2020 року, до повноліття дітей.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утриманняв сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 21 лютого 2020 року, до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 13 серпня 2020 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.