КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження 22-з/824/287/2020 доповідач: Сліпченко О.І.
УХВАЛА

Іменем України

11 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І.(суддя-доповідач), Сушко Л.П., Іванової І.В.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за клопотання ОСОБА_1 про скасуванням заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що він письмово повідомив публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (надалі ПАТ «НАСК «Оранта») про факт ДТП, останні не здійснили страхові виплати у межах ліміту відповідальності в сумі 50 000 грн., а решту суми завданої матеріальної шкоди у розмірі 432 081,20 грн. ОСОБА_1 в добровільному порядку також не відшкодував.

Крім цього, позивач вказував, що внаслідок ДТП йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінив у 50 000 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року прийнято відмову представника ОСОБА_2 від позову до ПАТ «НАСК «Оранта» і закрито провадження у справі, оскільки останні у добровільному порядку сплатили позивачу суму страхового відшкодування. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 197,19 грн. у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та 1 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Крім того, після відкриття провадження та призначення справи до розгляду апеляційним судом, а саме 22 січня 2016 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову, в якій зазначено, що незастосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_1 , може призвести до утруднення чи невиконання потенційного рішення суду про задоволення позову, що є порушенням законних прав та інтересів ОСОБА_2 та призведе до спричинення йому значних збитків у вигляді не відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 січня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Забезпечено позов ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на 1/4 домоволодіння (реєстраційний номер майна - 14752157), яке розташоване по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15 лютого 2006 року Великопріцьківською сільською радою Кагарлицького району Київської області.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 432 081 (чотириста тридцять дві тисячі вісімдесят одну) грн. 20 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та зобов`язано ОСОБА_2 передати пошкоджений автомобіль Faw, державний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , ОСОБА_1 після відшкодування ним шкоди.

Вирішено питання, щодо розподілу судових витрат.

26 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся о апеляційного суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 січня 2016 року у зв`язку із виконання рішення про стягнення заборгованості.

Зазначає, що постановою головного державного виконавця Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Качанюк О.В. закрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Києво-Святошинським районним судом про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 449 262,72 грн. у зв`язку із поданням заяви стягувача про сплату боргу в повному обсязі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала позицію свого довірителя, інші учасники справи не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За змістом ч. 8 ст. 158 ЦПК України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

При цьому, у відповідності до ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

На виконання Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року Києво-Святошинським районним судом було видано виконавчий лист №369/10922/15-ц.

Відповідно до Постанови від 19 січня 2018 про закінчення виконавчого провадження, стягувач ОСОБА_2 подав заяву 17 січня 2018 року, відповідно до якої борг сплачено в повному обсязі (а.с 166).

Таким чином, колегія суддів оцінивши зазначені в клопотанні обставини для скасування заходів забезпечення позову, а також враховуючи набрання судовим рішенням законної сили та його повне виконання, дійшла висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню, оскільки підстави для збереження вжитих судом заходів забезпечення позову наразі відсутні.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 січня 2016 року у вигляді накладення арешту на 1/4 домоволодіння (реєстраційний номер майна - 14752157), яке розташоване по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15 лютого 2006 року Великопріцьківською сільською радою Кагарлицького району Київської області.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 11 серпня 2020 року.

Головуючий

Судді: