КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/5109/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8352/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 6 квітня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу тастягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей,-

В С ТА Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся із заявою про видачу судового наказу, яким просив стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 від заробітної плати (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення повноліття.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , від якого мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 8 жовтня 2019 року шлюб між заявником та ОСОБА_3 розірвано.

Заявник вказує, що наразі діти проживають з ним та знаходяться на повному його утриманні, натомість ОСОБА_3 з дітьми не проживає та не приймає участі в матеріальному забезпечені дітей.

В зв`язку з чим, на думку заявника, виникає право вимоги про стягнення аліментів на утримання двох дітей з іншого з батьків, який проживає окремо від дітей.

Ухвалою Дарницького районного суду від 6 квітня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 6 квітня 2020 року та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що судом порушено норми процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що висновок суду першої інстанції про наявність судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 8 серпня 2019 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання спільних дітей з тим же предметом, з тими ж підставами та між тими ж сторонами не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки Дарницьким районним судом м. Києва не видавався судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак суб`єктний склад учасників справи у зазначених судових наказах є різними.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 1 липня 2020 року в складі колегії суддів, в порядку ст. 369 ЦПК України справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволеню.

Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що 8 серпня 2019 року видано судовий наказ щодо стягнення аліментів на дітей за тими самими вимогами, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, який набрав законної сили .

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає встановленим обставинам справи та ґрунтується на нормах процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (пункт 5).

Статтею 165 ЦПК України визначені підстави для відмови у видачі судового наказу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Судом встановлено, що 8 серпня 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від його заробітку/доходу, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 18 липня 2019 року.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом не враховано, що перший судовий наказ було видано за заявою ОСОБА_3 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , а в березні 2020 року з заявою звернувся ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 , оскільки суд першої інстанції правильно встановив, що у даному випадку вимоги ті самі - стягнення аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, наявність судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , який є чинним, унеможливлює видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного правового висновку про відмову в задоволенні позову.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Враховуючи наведе, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 6 квітня 2020 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 6 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді