Справа №705/938/19
2/705/644/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області

в складі: головуючої судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Юрченко А.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про встановлення проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

22.04.2019 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить встановити факт проживання її з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Умань Черкаської області однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з 24 червня 2019 року по 30 січня 2019 року та визнати за нею право на спадкування разом із спадкоємицею першої черги, а саме з ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Умань Черкаської області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що із 1995 року по 30 січня 2019 року (день смерті ОСОБА_5 ) вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 , як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, проявляючи турботу один за одним, вели спільне господарство та ділили спільний побут, за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що 31.01.2019 року складено відповідний актовий запис № 111, Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Поховання покійного та всі витрати повністю були проведені нею та відповідачем. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 . У зв`язку з цим вона звернулася до Уманської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом їй необхідно звернутися до Уманського міськрайонного суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з покійним ОСОБА_5 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тому що на даний час вона жодного права на спадкове майно покійного немає.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що з ОСОБА_5 вона проживала однією сім`єю, як жінка та чоловік з жовтня 1995 року по день його смерті. За цей період він з іншими жінками не проживав, а їй сказав, що розлучений. В 2009 році вона виявила, що він одружений, тому він розлучився. Пропонував їй розписатися, але в такому віці їй це не було потрібно. Він дуже хворів, вона доглядала його, фінансово забезпечувала. В 2012 році ОСОБА_5 поламав ноги, вона допомогла зробити йому операцію. Після цього він не міг уже працювати. По АДРЕСА_3 проживає її брат, з яким хороші відносини. Покійний вживав алкоголь, але алкоголіком не був. Згодом в нього почалася тазобедрена хвороба, і вона його лікувала. В покійного чоловіка є квартира, там проживали його батьки, коли померла мати, там став проживати її син, так як грошей оплатити квартиру у них не було. В них було спільне господарство, тримали курей, качок. Він її дочку возив і забирав з пологового будинку, няньчив дитину. Медкомісію вона з ним проходила, тому що він без неї в лікарню не ходив. Разом будували паркан, вона брала кредит купувати цеглу. По два рази на рік він лежав у лікарні. За життя покійний не підтримував теплих відносин з дочкою ( відповідачкою ), вона жодного разу не привітала його з днем народження. В 2012 році покійний виписався з квартири мами і прописався по АДРЕСА_4 .. Кармелюка. Вона була прописана на Кармелюка, а тоді для отримання субсидії прописалася по АДРЕСА_5 та по АДРЕСА_3 мають спільний двір.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що її батьки проживали разом, в 90-х роках стали їздити на заробітки. Вона проживала з бабушкою. Батько випивав. Вона не знала де проживав батько, він іноді приходив і ночував у бабушки. ОСОБА_6 їй дорогі подарунки. Вона стала вчитися, їздила за кордон, але коли приїжджала, то зустрічалася з батьком. Коли померла мати батька, то дядько давав гроші на її поховання. Дядько відмовився від спадщини, щоб батько поставив пам`ятника. Батько проживав разом з братом позивачки, випивав. Батько всіляко їй допомагав, сидів з дітьми коли було необхідно. Вона не знала, що мама з татом розлучилися до тих пір поки мама не прислала свідоцтво про розлучення. Коли її батько лежав у лікарні, вона його не відвідувала, бо була з дитиною на реабілітації. Знає, що батько їздив до якоїсь ОСОБА_7 . Позивачку вона знає, як тьотю ОСОБА_8 в якої тато ночував, а потім проживав з її братом. Десь років десять назад їй стало відомо, що батько ночував на АДРЕСА_3 . Коли батько зламав ногу в 2012 році, їй подзвонили, вона приїхала, оплатила рентген і купила необхідні ліки, тоді батько сказав, що прийшла т. ОСОБА_9 . Батько казав, що отримує гроші за квартиру і йому було достатньо. Вони зідзвонювалися, і коли він хотів, то вона приїжджала. Коли батько останнім часом хворів, то до нього їздили жінка ( позивач по справі ) і її діти, її чоловікові вони інформацію не надавали. В якому році у батька був вивих тазобедреного сустава вона не знає. Поховання батька відбувалося з АДРЕСА_5 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_11 проживала з ОСОБА_5 років 25. ОСОБА_12 прийшов до позивачки, як в неї ще були малі діти, так як він ще в колясці возив її дитину. Володя проживав по АДРЕСА_5 а разом з позивачкою та її дітьми. В них було все спільне, ходили на роботу, вели господарство. Покійний ОСОБА_12 хворів, коли лежав у лікарні, то бачила там позивачки синів. Коли він захворів, довго лікувався, позивачка доглядала його. Коли необхідно було йому оформляти пенсію, то цим займалися позивачка та її діти. Позивач поховала його, робила поминальні обіди на 9 днів та 40 днів. Відносини в них були як в чоловіка та дружини. В них все було спільне, разом садили город, робили ремонти, доріжки, паркан, був спільний бюджет, купували одяг, їли разом. Про те, що в ОСОБА_13 була дитина вона знала, однак не знала чи вони підтримують родинні зв`язки. Коли покійний зламав ногу, то був на утриманні позивачки. Мама покійного як була жива, то приходила до них. Маму ОСОБА_5 теж ховала позивачка. ОСОБА_12 був зареєстрований по АДРЕСА_3 , оскільки це давало їм право отримати субсидію, однак проживав він по АДРЕСА_5 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 жив з позивачкою з 1995 року. Проживали вони по АДРЕСА_5 . Діти позивачки розуміли його як батька. Жили вони дружно, по господарству все робили разом. Як ОСОБА_12 захворів, то ним опікувалася позивачка та її діти, про те, що в ОСОБА_13 є дитина вона не знала. Брат позивачки проживає сам на своїй батьківщині. Поховання ОСОБА_13 організовувала позивачка та її син ОСОБА_15 . Коли ОСОБА_5 прийшов жити до позивачки, то в неї все уже було, будинок та біля будинку. Вони обоє ходили на роботу, разом садили город, білили, красили теж разом, проводили газ, бюджет у них був спільний, так як це видно по родині. Із господарства вони тримали кури. У Володі була квартира в якій жила його мати.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали разом з 1995 року, ще діти в позивачки були маленькі. Вони вели спільне господарство, позивачка працювала постійно, а Володя, то працював то ні. Проживали вони по АДРЕСА_6 часто хворів, свідок позичала позивачу 5000 грн. йому на операцію. Діти позивачки постійно возили його в лікарню. Позивачка три рази на день носила йому їсти в лікарню. Коли померла мати ОСОБА_12 , позивачка та її діти організовували її поховання, свідок їм позичала 4000 грн. Коли він другий раз захворів, то син позивачки за лікарством йому їздив у АДРЕСА_3 батьківщина позивачки, там влітку живе брат позивачки. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 тримали кури, город, разом ходили на базар скуплятися. Діти позивачки його дуже любили. Ховали його з АДРЕСА_6 . Свідок навіть не уявляла, що вони жили в незареєстрованому шлюбі. Свідок до них ходила часто, так як живуть по сусідству, бачила, що вони в хату купували якісь меблі, робили ремонт, наймали людей, щоб провести газ.

Вислухавши в судовому засіданні позивача, відповідача, їх представників, свідків, судом встановлені такі обставини.

Згідно копії паспорта громадянина України позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 31 січня 2019 року Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Умані.

Згідно копії довідки, виданої 6.02.2019 року головою квартального комітету, ОСОБА_5 , по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , з 1995 року і по день смерті проживав однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство з ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2012 року ОСОБА_5 належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 .

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно 02 лютого 2019 року Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, батьками ОСОБА_3 є: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_17 .

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 23 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського управління юстиції Черкаської області, шлюб між ОСОБА_18 та ОСОБА_19 розірваний 23 червня 2009 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`я складається з осіб, які спільно проживають, мають спільний побут, взаємні права та обов`язки. Відповідно до частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно із ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Як встановлено в судовому засіданні з показів свідків та довідки голови квартального комітету №361 від 6.02.2019 ОСОБА_11 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство з 1995 року за адресою АДРЕСА_1 , до тверджень відповідача про те, що її батько ОСОБА_5 проживав з братом позивача суд відноситься критично, так як це нічим не підтверджено, а навпаки спростовано свідками в судовому засіданні.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вони проживати однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, що підтверджено свідками та наявними в матеріалах справи доказами, тому у суду немає жодних правових підстав ставити під сумнів встановлення заявленого позивачем факту, який підлягає до встановлення з 24 червня 2009 року ( тобто з часу розірвання шлюбу ОСОБА_5 ) по день смерті ОСОБА_5 .

Позивач також просить змінити черговість одержання її права на спадкування за законом як спадкоємця ОСОБА_5 з четвертої черги спадкування на першу чергу спадкування.

Згідно ст.1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини мають право на спадкування за законом у четверту чергу.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1259 ЦК України особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Таким чином законодавством передбачено право на спадкування особами які спільно проживали з померлим однією сім`єю не менше п`яти років. При цьому, право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги у таких осіб виникає за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Вимогу про визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги, у відповідності до частини другої статті 1259 ЦК України, позивачка обґрунтувала тим, що ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані, а його догляд та піклування здійснювала вона.

У абзаці 3 пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судом факту знаходження ОСОБА_5 у безпорадному стані не встановлено, оскільки свідки в судому засіданні зазначали, що він дійсно лікувався, але чи потребував стороннього догляду і чи міг здійснювати догляд за собою самостійно, свідки не вказували. Медичних документів з метою встановлення інформації щодо безпорадності та потреби у сторонньому догляді позивач не надавала.

Як зазначається в п.5.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у п.п.1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.

Слід зазначити, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно дост.ст.1261 - 1265 ЦК України.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов`язана саме зі станом її здоров`я.

Суд вважає, що стороною позивача не надані належні та допустимі докази щодо тривалого перебування ОСОБА_5 у безпорадному стані, який потребував опіки, матеріального забезпечення, як це визначено ст.1259 ЦК України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.58 Конституції України, п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст.5, 1216, 1217, 1218,1258, 1259, 1261,1264 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ України "Про судову практику в справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, ст.ст.4, 12, 76, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_11 задоволити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з 24 червня 2009 року по 30 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 17.07.2020.

Головуючий В.Л. Гудзенко