П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року м. Київ

Справа №753/10012/19

Резолютивна частина постанови оголошена 12 серпня 2020 року

Повний текст постанови складено 13 серпня 2020 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідачі фізична особа підприємець ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , подану адвокатом Твердохлібовою Валентиною Геннадіївною, на рішення Дарницького районного суду м. Києва, ухваленого у складі судді Сирбул О.Ф. 12 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошові кошти,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору купівлі - продажу укладеного з відповідачем 17.10.2015 року та стягнення коштів в сумі 46 605,00 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного договору.

Справа №753/10012/19
№ апеляційного провадження:22-ц/824/6941/2020
Головуючий у суді першої інстанції:Сирбул О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що за вказаною позовною заявою Дарницьким районним судом м.Києва 13.12.2018 року було постановлено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено. Разом з тим, за заявою відповідача ФОП ОСОБА_2 про скасування заочного рішення, ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 14.05.2019 року вказане заочне рішення було скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошові кошти - задоволено.

Розірвано договір купівлі-продажу від 17 жовтня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 на суму 46 605,00 грн.

Стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 46 605 (сорок шість тисяч шістсот п`ять) грн. 00 коп.

Стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору на суму 704,80 грн. за вимоги про розірвання договору купівлі-продажу та 704,80 грн. за позовними вимогами про стягнення коштів, а всього 1409,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача ФОП ОСОБА_2 адвокатом Твердохлібовою В.Г., подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні адвокат Тиран О.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача авоката Твердохлібової В.Г., до суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2015 року у магазині меблів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ФОП ОСОБА_2 , позивач придбав комплект меблів, який складається зі столу, чотирьох стільців та двох крісел, про що був укладений договір купівлі- продажу загальною вартістю 46 605,00 грн, відповідно до долученої до матеріалів справи видатковою накладною, форма №-117 від 17.10.2015 року.

Через деяких час після придбання вказаних меблів, позивачем було виявлено суттєві недоліки, що унеможливлюють їх використання за призначенням, у зв`язку з тим, що на стільцях, кріслах та на столі почало тріщати покриття, а на двох стільцях та столі з`явились великі тріщини.

У березні 2016 року позивач звернувся до подавців магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з проханням замінити товар на аналогічний товар належної якості, або в разі відсутності такого розірвати договір та сплачені грошові кошти, на що продавці магазину повідомили позивачу, що власник магазину зв`яжеться з ним по телефону для вирішення вказаного питання.

Однак, відповідач на контакт з позивачем не виходить, на письмові листи-претензії не реагує.

Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживача» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником.

Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

При розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред`явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів (ч. 7 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Судом встановлено, що відповідачем не було задоволено вимогу позивача про заміну товару на аналогічний товар належної якості або повернення грошових коштів за не якісний товар, доказів, які спростовують дані обставини відповідаач ФОП ОСОБА_2 суду не надала.

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що позивача було попереджено про негативні наслідки для придбаних ним меблів у їх користуванні, оскільки в оселі позивача наявна система "тепла підлога", зокрема: про те, що меблі можуть розсихатись, фарба може потріскатись тощо. Також, відповідачем не надано суду доказів використання позивачем меблів, придбаних ним у відповідача, не за цільовим призначенням, що могло призвести до їх пошкодження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , подану адвокатом Твердохлібовою Валентиною Геннадіївною- залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна