Справа №162/183/20
Номер провадження 2/162/104/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря судових засідань Пилипчук Р.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт.Любешів Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Любешівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до відповідача АТ КБ ПриватБанк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М., Любешівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчого напису нотаріуса №1772 від 26 жовтня 2018 року таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що головним державним виконавцем Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Міщук І.В. відкрито виконавче провадження №61321951 з примусового виконання виконавчого напису №1772 посвідченого 26 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який є майновим поручителем ОСОБА_2 за її кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ ПриватБанк згідно кредитного договору №VOM0GA від 01 серпня 2008 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги АТ КБ ПриватБанк шляхом перерахування коштів у розмірі: 243949,49 гривень заборгованість за кредитом; 523946,15 гривень заборгованість за відсотками; 103443,10 гривень комісія; 1726383,28 гривень пеня; 129886,10 гривень штраф, що всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 2731108,12 гривень. Але, при вчиненні нотаріального напису, нотаріус не переконався у безспірності заборгованості, що суперечить Закону України Про нотаріат.

На підставі викладеного, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1772 від 26 жовтня 2018 року, який вчинений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М. щодо звернення стягнення на нерухоме майно.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача АТ КБ Приватбанк позовні вимоги не визнав в повному обсязі та вказав, що виконавчий напис було вчинено з додержанням всіх процесуальних норм, нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано усі необхідні та визначені законом документи, позивачу була надіслана на його адресу письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, позивачі не оспорюють факту відсутності боргу перед відповідачем та не надали жодних розрахунків або доказів невідповідності суми заборгованості зазначеній у виконавчому написі, а також, виконавчий напис було вчинено в межах визначеного трьох річного строку. Крім того, просить розглядати справи здійснювати за відсутності відповідача.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 22 квітня 2020 року дану справу прийнято до свого провадження та вирішено розгляд здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін по справі. Клопотання будь-якої зі сторін про інше до суду не надходило.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

За загальним правилом статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, з наявних в даній цивільній справі матеріалів встановлено та не оспорюється сторонами, що 01 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступник АТ КБ ПриватБанк (далі по тексту - АТ КБ ПриватБанк) укладено кредитний договір №VOM0GA.

Також, 01 серпня 2008 року, в забезпечення виконання зобов`язань взятих на себе ОСОБА_2 за кредитним договором №VOM0GA, приватним нотаріусом Любешівського районного нотаріального округу Волинської області Добровольською Г.Ф. зареєстровано договір іпотеки №778, укладений між ОСОБА_1 та АТ КБ ПриватБанк, за яким нерухоме майно житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , передане в іпотеку АТ КБ ПриватБанк.

17 березня 2011 року АТ КБ ПриватБанк направлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 письмову вимогу №30.1.0.0/2-962, згідно якої повідомлено позивача, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором прострочена заборгованість складає 219629,55 гривень, а тому вимагає від позивача ОСОБА_2 повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги. А також попереджено, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов`язання АТ КБ ПриватБанк має намір продати предмет іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 08 лютого 2017 року справа №162/631/16-ц, яке не змінено, не скасовано та набрало законної сили, встановлено, що заочне рішення Любешівського районного суду Волинської області від 01 квітня 2011 року, яким було задоволено позов АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та звернуто стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, - не було виконано, предмет іпотеки не реалізовано. Вказаним рішенням апеляційного суду солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь АТ КБ ПриватБанк стягнуто заборгованість за кредитним договором №VOM0GA від 01 серпня 2008 року в розмірі 736137 гривень, з яких: 242344,47 гривень заборгованість за кредитом; 412235,24 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 81557,29 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом.

Вказане вище рішення апеляційного суду звернуто до примусового виконання та державним виконавцем Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 12 лютого 2018 року відкрито виконавче провадження №55781402.

В подальшому, 26 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М. здійснено виконавчий напис №1772 за яким звернуто стягнення на нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який є майновим поручителем ОСОБА_2 за її кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ ПриватБанк згідно кредитного договору №VOM0GA від 01 серпня 2008 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задоволити вимоги АТ КБ ПриватБанк шляхом перерахування коштів у розмірі: 243949,49 гривень заборгованість за кредитом; 523946,15 гривень заборгованість за відсотками; 103443,10 гривень комісія; 1726383,28 гривень пеня; 129886,10 гривень штраф, що всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 3500,00 гривень, становить 2731108,12 гривень. Виконавчий напис №1772 виданий 26 жовтня 2018 року звернуто до примусового виконання та 19 лютого 2020 року державним виконавцем Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження №61321951.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом.

Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України Про нотаріат та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22 лютого 2012 року №296/5.

Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п.19 ст.34 ЗУ Про нотаріат). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 ЗУ Про нотаріат та глава 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст.87 ЗУ Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

У ст.88 ЗУ Про нотаріат визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.

Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 ЗУ Про нотаріат).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 ЗУ Про нотаріат). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений у пп.2.3 п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статтей 15, 16, 18 ЦК України, статтей 50, 87, 88 ЗУ Про нотаріат захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статтей 87, 88 ЗУ Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29 березня 2019 року у цивільній справі №137/1666/16-ц та постанові від 14 серпня 2019 року у цивільній справі №569/8884/17.

Так, з поданої до суду позивачами довідки №6492 виданої начальником Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гречко Л.П. вбачається, що станом на 17 квітня 2020 року за виконавчим листом №162/631/16-ц з ОСОБА_1 стягнуто та перераховано кредитного боргу на суму 21829,10 гривень, а також 2400,01 гривень виконавчого збору та 51 гривню витрат на проведення виконавчих дій. Згідно довідки №6491, станом на 17 квітня 2020 року, за виконавчим листом №162/631/16-ц з ОСОБА_2 стягнуто та перераховано кредитного боргу на суму 35772,77 гривень, а також 3974,67 гривень виконавчого збору та 51 гривню витрат на проведення виконавчих дій.

Вказана у виконавчому написі №1772 та рішенні Апеляційного суду Волинської області від 08 лютого 2017 року справа №162/631/16-ц сума заборгованості за кредитом є різною.

З наявних в матеріалах справи довідок №6492 та №6491, виданих начальником Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гречко Л.П., встановлено, що позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на момент вчинення виконавчого напису, частково погашено заборгованість за кредитним договором №VOM0GA.

Крім того встановлено, що на примусовому виконанні у Любешівському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), на даний час, перебуває два виконавчих документи щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №VOM0GA, що порушує норми статті 62 Конституції України.

Таким чином, беручи до уваги вказане вище, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що оспорюваний виконавчий напис №1772 вчинений із порушенням вимог статті 88 Закону України Про нотаріат, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.

Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої банком заборгованості.

Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною; приймаючи до уваги, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису не мав повного обсягу документів; не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та визнання виконавчого напису №1772 вчиненого 26 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який є майновим поручителем ОСОБА_2 за її кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ ПриватБанк згідно кредитного договору №VOM0GA від 01 серпня 2008 року та за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задоволити вимоги АТ КБ ПриватБанк шляхом перерахування коштів у розмірі: 243949,49 гривень заборгованість за кредитом; 523946,15 гривень заборгованість за відсотками; 103443,10 гривень комісія; 1726383,28 гривень пеня; 129886,10 гривень штраф, що всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 3500,00 гривень, становить 2731108,12 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, тому на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позову в розмірі 840,80 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Любешівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 26 жовтня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за №1772 про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який є майновим поручителем ОСОБА_2 за її кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ ПриватБанк згідно кредитного договору №VOM0GA від 01 серпня 2008 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги АТ КБ ПриватБанк шляхом перерахування коштів у розмірі: 243949,49 гривень заборгованість за кредитом; 523946,15 гривень заборгованість за відсотками; 103443,10 гривень комісія; 1726383,28 гривень пеня; 129886,10 гривень штраф, що всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 2731108,12 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суд.

Головуючий: Н.І. Гладіч