Провадження № 2/761/2705/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Цигановій Ю.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2019р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила суд:

- визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить вищезазначена квартира, відповідачі, її донька та онука, в 2016р. виїхали на постійне місце проживання за кордон, проте по теперішній час зареєстровані у вказаній квартирі, але фактично не проживають, в ній відсутні їх особисті речі, перешкод у користуванні квартирою їм ніхто не чинив, квартирою не цікавляться, витрати по сплаті за комунальні послуги не несуть, а тому позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 11 листопада 2019р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

До судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому сторона відповідачів визнала позов, зазначивши, що дійсно виїхали за межі України, і в квартирі не проживають з 2016р.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивачці, згідно договору купівлі - продажу від 04 липня 1996р., на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі.

За змістом ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідачів в квартирі АДРЕСА_1 , понад один рік без поважних причин, при цьому судом не встановлено, що відповідачам чинились перешкоди у користуванні зазначеною квартирою.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, визнання позову стороною відповідачів, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України, з кожної з відповідачок на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків судового збору по 384,2 грн., та підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов`язання Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути останній - по 384,2 грн., згідно квитанцій №№ 0.0..1, 0.0..1 від 17 жовтня 2019р.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 142, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України ст. 72 ЖК України; ст. 405 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985р. з подальшими змінами та доповненнями, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору у розмірі по 384 /триста вісімдесят чотири / грн. 20 коп. з кожної.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути ОСОБА_1 , 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі по 384 /триста вісімдесят чотири / грн. 20 коп., згідно квитанцій №№ 0.0..1, 0.0..1 від 17 жовтня 2019р.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 02 липня 2020р.

Суддя: