Справа № 298/146/20
Номер провадження 2/298/125/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лютянської М.С.

при секретарі Коваль А.Ю.

за участю: прокурора Безуглої І.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом заступника керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,

В С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що ухвалою Перечинського районного суду від 25.11.2019 у справі № 298/759/18 кримінальне провадження № 0000132 від 25.04.2018 відносно ОСОБА_2 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відмовою потерпілої ОСОБА_3 від підтримання приватного обвинувачення. Так, судом встановлено, що 24 квітня 2018 року близько 18 год.00 хв. обвинувачений ОСОБА_1 , знаходячись за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин вчинив з нею сварку, в ході якої умисно наніс потерпілій ОСОБА_3 удар взутою у берцу ногою в область правої гомілки, від чого така впала на підлогу та отримала тілесні ушкодження у вигляді осколкового перелому кісток правої гомілки, які згідно висновку експерта № 214 від 15 травня 2018 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за що кримінальна відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КК України. Отримані ОСОБА_3 тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з вчиненим ОСОБА_1 злочином. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_3 у період з 24.04.2018 по 10.05.2018 перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Великоберезнянської районної лікарні. Згідно з розрахунком сума за перебування у закладі на момент лікування становить 4923 грн.05 коп. збитки не відшкодовані. Однак, у зв`язку з бездіяльністю посадових осіб Комунального некомерційного підприємства Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області заходи щодо реального стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вживаються, оскільки до цього часу КНП Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 витрат на лікування потерпілої ОСОБА_3 від злочину не зверталась, внаслідок чого порушуються державні інтереси, які полягають у забезпеченні повернення до бюджету відповідного державного закладу охорони здоров`я понесених витрат. Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з відповідача ОСОБА_1 . Про наявність підстав для представництва в суді інтересів держави листом повідомлено КНП Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області. Позивач просить стягнути з відповідача кошти у сумі 4923,05 грн. на відшкодування витрат Комунального некомерційного підприємства Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

В судовому засіданні представник Ужгородської місцевої прокуратури Безугла І.І. підтримала вимоги, викладені в позові та просила їх задовольнити з підстав наведених в ньому.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи. Відзив на позов не подав.

Представник КНП Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області в судовому засіданні не з`явився, однак від директора КНП Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області Голош С.І. до суду подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі ст. 23 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 року № 1697-VII, на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.ч.3.4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну , касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор який звертається до суду в інтересах держави в позовній чи іншій заяві, скарзі обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган,уповноважений державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадків завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ухвалою Перечинського районного суду від 25.11.2019 у справі № 298/759/18 кримінальне провадження № 0000132 від 25.04.2018 відносно ОСОБА_2 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відмовою потерпілої ОСОБА_3 від підтримання приватного обвинувачення. Так, судом встановлено, що 24 квітня 2018 року близько 18 год.00 хв. обвинувачений ОСОБА_1 , знаходячись за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин вчинив з нею сварку, в ході якої умисно наніс потерпілій ОСОБА_3 удар взутою у берцу ногою в область правої гомілки, від чого така впала на підлогу та отримала тілесні ушкодження у вигляді осколкового перелому кісток правої гомілки, які згідно висновку експерта № 214 від 15 травня 2018 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за що кримінальна відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КК України. Отримані ОСОБА_3 тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з вчиненим ОСОБА_1 злочином. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_3 у період з 24.04.2018 по 10.05.2018 перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Великоберезнянської районної лікарні. Згідно з розрахунком сума за перебування у закладі на момент лікування становить 4923 грн.05 коп. збитки не відшкодовані. Таким чином, ОСОБА_1 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, завдано шкоду державі в сумі 4923 грн.05 коп., що підтверджується довідкою виданою КНП Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області від 19.12.2019 року № 181/01-09.

Згідно з положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин , позов заступника керівника Ужгородської місцевої прокуратури підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23,28,56,82,141,235, 258,264-265,268 ЦПК України, ст. 1206 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов заступника керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь Комунального некомерційного підприємства Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області , рахунок НОМЕР_1 в ДКСУ у Закарпатській області, МФО 820172) вартість витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 4923 ( чотири тисячі дев`ятсот двадцять три )грн. 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 ( вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча: М.С. Лютянська