Справа № 333/3895/19
Пр. № 2-з/333/45/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 333/3895/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Фумельова І.О. звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 , відповідно до якого, просить суд визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за нею.

11.06.2020 року позивач ОСОБА_1 в порядку ст. ст. 149-151 ЦПК України звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд визначити до закінчення розгляду справи та/або виконання судового рішення порядок участі матері, ОСОБА_1 , у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а саме:

- кожної п`ятниці з 15 год. до 18 год. без присутності батька та інших сторонніх осіб без її згоди з можливістю забирати дітей з ДНЗ № 274 « ОСОБА_5 » та з можливістю відвідування місця проживання ОСОБА_1 у м. Запоріжжі за адресою: АДРЕСА_1 , відвідування парків, дитячих майданчиків, дитячих розважальних закладів, кафе, кінотеатрів, тощо з урахуванням стану здоров`я дітей, але при наявності медичних довідок, що підтверджують хворобу;

- кожної суботи з 9 год. до 18 год. без присутності батька та інших сторонніх осіб без її згоди з можливістю забирати дітей з ДНЗ № 274 « ОСОБА_5 » та з можливістю відвідування місця проживання ОСОБА_1 у м. Запоріжжі за адресою: АДРЕСА_1 , відвідування парків, дитячих майданчиків, дитячих розважальних закладів, кафе, кінотеатрів, тощо з урахуванням стану здоров`я дітей, але при наявності медичних довідок, що підтверджують хворобу;

- у будь-який інший час за домовленістю між батьками без присутності батька та інших сторонніх осіб без її згоди з можливістю забирати дітей з ДНЗ № 274 « ОСОБА_5 » та з можливістю відвідування місця проживання ОСОБА_1 у м. Запоріжжі за адресою: АДРЕСА_1 , відвідування парків, дитячих майданчиків, дитячих розважальних закладів, кафе, кінотеатрів, тощо з урахуванням стану здоров`я дітей, але при наявності медичних довідок, що підтверджують хворобу.

- заборони ОСОБА_2 , який проживає разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_2 , змінювати зазначене місце проживання дітей до закінчення розгляду справи та/або виконання судового рішення, а також зобов`язати завчасно, але не пізніше ніж за три дні, попереджати матір дітей ОСОБА_1 про зміну місця перебування, навчання та виховання дітей, а також зміну даних ОСОБА_2 для електронного, телефонного та поштового зв`язку;

- заборони будь-якій особі вивозити за межі території України малолітню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що проживають за адресою: АДРЕСА_2 , до закінчення розгляду справи та/або виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що 11.07.2019 року, районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарскому району за підписом голови Кузьміна О.С. було винесено розпорядження № 400р. відповідно до якого ОСОБА_1 встановлено побачення із дітьми. Однак, вказане Розпорядження ОСОБА_2 не виконувалось у зв`язку з чим 13.07.2019 року та 14.07.2019 року заявником було написано низку заяв до органу опіки та піклування, Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області та Виконкому ЗМР. За результатами розгляду скарг до виконкому ЗМР 19.09.2019 року районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарскому району за підписом голови Кузьміна О.С. було винесено інше розпорядження № 503р «Про встановлення ОСОБА_1 порядку побачень із дітьми ОСОБА_6 , 2015 року народження, та ОСОБА_7 , 2017 року народження». Не зважаючи на наявність вказаного Розпорядження № 503р, кожного разу, з боку ОСОБА_2 штучно створюються умови аби не допускати матір до дітей. При цьому зазначаючи кожного разу нові причини.

Під час зустрічей матері із дітьми у кімнаті, постійно ведеться відеозйомка, завжди пильнують за нею ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , часто ще й інші сторонні незнайомі особи. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 погрожують ОСОБА_1 , ображають і принижують її на очах у дітей, забороняють брати дітей на руки, фотографувати їх.

Крім того, ОСОБА_10 постійно стежить за ОСОБА_1 ОСОБА_2 робить вигляд, що він цього не чує і не помічає. Батько дітей слідкує за тим, що мати каже дітям і в які ігри з ними грає. Якщо йому щось не подобається, він піднімає вгору руку і це значить, що вона повинна припинити, інакше він виведе її з квартири.

З цього приводу ОСОБА_1 зверталася до органу опіки та піклування, проте отримала відповідь, що вирішення таких питань не належить до їх компетенції.

Також проблемою в побаченнях із дітьми є те, що ОСОБА_1 не може їх вивести на прогулянку, на дитячий майданчик, до парку, навіть до лікарні, оскільки ОСОБА_2 забороняє виходити з квартири, побоюючись, що вона викраде дітей.

Через цю нав`язливу ідею зі втечею, ОСОБА_2 не випускає дітей з квартири вже майже рік, що підтверджують сусіди ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Остання зазначає, що ОСОБА_2 не водить дітей до дитсадка, що не може не вплинути на психологічний стан та розвиток дітей.

У погоджені заздалегідь дні, коли мати приїжджає, ОСОБА_2 не дає побачитися із дітьми навіть у нього вдома, за вказаними фактами ОСОБА_1 змушена щоразу викликати поліцію.

19.05.2020 року в черговий раз ОСОБА_1 зв`язалася електронною поштою та SMS-повідомленням з ОСОБА_2 де останні узгодили час для побачення. Однак, 20.05.2020 року, побачитися із дітьми їй не вдалось, оскільки ОСОБА_2 не відчинив двері квартири. В подальшому 21.05.2020 року і 22.05.2020 року ситуація повторювалася: в обумовлений час мати приїжджала, ОСОБА_2 двері не відчиняв. З 23.05.2020 року по 29.05.2020 року ОСОБА_1 кожен день приїжджала і намагалася домовитися з колишнім чоловіком і побачити дітей, але жодного разу він не відчиняв двері. Також, ОСОБА_1 просила колишнього чоловіка дати їй змогу поспілкуватися з дітьми через Інтернет та відеозв`язок, але отримала відмову. Більш того, через перешкоджання з боку ОСОБА_2 у побаченнях матері з дітьми, останній унеможливлює проведення судово-психологічної експертизи, на необхідності якої наполягав представник Відповідача. Оскільки наразі за вказаних умов, встановити прихильність дітей до кожного з батьків неможливо, тому що матір фактично не бачиться з дітьми через перешкоди з боку батька.

Дана заява передана в провадження судді 11.06.2020 року. У період з 15.05.2020 року по 30.06.2020 року включно суддя Кулик В.Б. перебувала у щорічній відпустці.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову з наведених у ній підстав, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 частини 1 статті 150 ЦПК України, визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, № 9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що предметом розгляду вказаної цивільної справи є спір з приводу усунення перешкод у спілкуванні з дітьми.

За змістом позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є визначення місця проживання дітей.

Разом з цим, з урахуванням змісту позовних вимог, застосування заходів забезпечення позову у обраний позивачем спосіб у даному випадку є фактичним ухваленням рішення у справі без розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи та із самої заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 визначений графік побачень із дітьми відповідно до розпорядження № 503 РА Запорізької міської ради по Комунарському району.

При цьому, зміна графіку спілкування дітей із матір`ю є окремим предметом судового розгляду, ухвалення судом такого рішення можливе за результатом розгляду відповідних вимог.

Щодо заборони будь-якій особі вивозити за межі території України дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що проживають за адресою: АДРЕСА_2 , до закінчення розгляду справи та/або виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 намагався перетинати кордон України із дітьми.

На даний час спору з приводу вивезення за кордон дитини немає.

Крім того відповідно до п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.95 № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010р. № 724), зазначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

У зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення зазначеної вимоги.

Окрім того, суд приходить до висновку, що встановлення заборони ОСОБА_2 змінювати місце проживання дитини буде суперечити основним засадам інституту сім`ї, правам дитини, оскільки відповідно до ст. 33 Конституції України, свобода пересування і право на вільний вибір місця проживання належать кожній людині, яка на законних підставах перебуває на території України, і включають у себе свободу пересування територією України, право на вільний вибір постійного чи тимчасового місця проживання на території України, а також суперечить ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 2 Протоколу N 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Згідно із частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Тому суд відмовляє щодо задоволення цієї вимоги про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 333/3895/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: В.Б. Кулик