Справа №295/2951/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Лєдньова Д.М.

секретаря Трикиша Ю.О.

розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Житомирської міської ради, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Житомирської міської ради, про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Житомирської міської ради, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Житомирської міської ради, про визначення місця проживання дитини.

Позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою про забезпечення позову, в якій зазначила, що 22.06.2020 року відповідач ОСОБА_2 без погодження із позивачем забрав малолітнього ОСОБА_3 з дошкільного навчального закладу, повідомив про незгоду повернути дитину до місця проживання матері до рішення суду.

Сторона зауважує, що ОСОБА_2 постійно працює за кордоном, через деякий час може виїхати за межі України, у вз`язку з чим є реальні ризики невиконання рішення суду про визначення місця проживання дитини.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить заборонити ОСОБА_2 вчиняти певні дії. а саме: змінювати місце проживання ОСОБА_3 , який фактично проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , до часу ухвалення рішення по справі.

У судовому засіданні позивач, представник позивача клопотання підтримали.

Відповідач, представники відповідача заперечували з приводу задоволення заяви, вказали на відсутність будь-яких підстав убачати загрозу життю або здоров`ю малолітній дитині за умов проживання із батьком, рішення суду не передбачає ускладнення його виконання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу визначення місця проживання дитини. На протязі усього часу спірних відносин малолітній ОСОБА_3 проживав спільно із матір`ю, при цьому періодично мешкав за місцем проживання батька, що не заперечувалось учасниками.

На час звернення із заявою про забезпечення позову дитина фактично проживає спільно із батьком, будь-яких загроз життю або здоров`ю малолітнього судом не встановлено.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Є необхідним звернути увагу, що згідно з ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зі змісту заяви про забезпечення позову слідує, що позивач намагається передчасно, без ухвалення рішення по справі, вирішити питання за позовними вимогами.

Оскільки суд не передбачає умов для утруднення виконання рішення суду при ухваленні рішення про визначення місця проривання дитини, заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст.149-153 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду в повному обсязі буде виготовлена 03.07.2020 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов