ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1203/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"01" червня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Долі М.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що 12.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дочка ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитини залишилася проживати разом з матір"ю за адресою АДРЕСА_1 . Починаючи з 2010 року після розірвання шлюбу батько дитини почав ухилятися від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини, не сплачує аліменти, які присуджені рішенням суду. Згідно довідки державного виконавця, станом на 01.07.2019 року заборгованість по аліментах відповідача становить 210 469,33 грн. Таким чином, батько дитини самоусунувся від виконання покладених на нього обов"язків по вихованню та утриманні дитини, у зв"язку з чим позивачем і поданий до суду даний позов.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 17.09.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10.02.2020 р. закінчено підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином за адресою реєстрації проживання, однак конверти поверталися до суду без вручення з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання", тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, подав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківих прав та просив слухати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та згідно свідоцтва про народження її батьком є ОСОБА_2 , матір"ю ОСОБА_4 (а. с. 16).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_4 після розірвання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 (а. с. 17).

З наданого до суду витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва вбачається, що малолітня ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом із позивачем (а. с. 46).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.08.2010 року з ОСОБА_2 присуджено до стягнення аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.03.2010 року та до її повноліття (а. с. 58 - 60).

Відповідно до довідки розрахунок заборгованості від 26.07.2019 року головного державного виконавця Стеценко Н.В., станом на 01.07.2019 року заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_2 становить 210 469,33 грн. (а. с.33 - 34).

Згідно висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-2341/03 від 23.03.2020 року малолітня дитина ОСОБА_6 разом з матір"ю проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 тричі було запрошено на засідання комісії проте він жодного разу не з"явився. Визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка являється матір"ю позивача та бабусею дитини пояснила, що після розлучення її дочка разом з дитиною проживають разом з нею. Відповідача за останні десять років бачила лише один раз коли гуляла з онукою, і то він навіть не підійшов до дитини та не звернув на них жодної уваги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов`язків, що підтверджується як показами свідка, так і наданими до суду довідкою з Центру первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва та характеристикою з місця навчання дитини, та може бути підставою для позбавлення його батьківських прав.

Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої доньки.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при звернення до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір він відшкодовується на її користь з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 150, 164 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: М.О. Заставенко