копія Справа № 678/459/19
Провадження № 2-678-76/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Лазаренка А.В.

за участю секретаря Іськової Т.Л.

адвоката Іванова А.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Летичів, в режимі відео конференції, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Летичівської районної центральної лікарні про відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Летичівської районної центральної лікарні, в якій просить стягнути на його користь 30000грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої неналежним виконанням працівниками лікарні своїх професійних обов`язків.

В обґрунтування вимог зазначив, що він відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі в Замковій виправній колонії № 58 у м. Ізяслав Ізяславського району Хмельницької області до якої прибув в 2018 році після винесення вироку Хмельницьким міськрайонним судом від 07.09.2017року, залишеного без змін ухвалою Хмельницького ареляційного суду від 10.01.2018 року.

Протягом значного часу у нього незадовільний стан здоров`я, з 2002 року не функціонує права рука, проблеми з опоро - руховим апаратом, періодично він перебуває в спеціальних медичних закладах при установі виконання покарань. Для встановлення історії хвороб він звернувся до Летичівської районної центральної лікарні з проханням пересилати йому медичну карту за місцем його перебування. Листами № 851 від 30.07.2018 року і № 944 від 04.09.2018 року з Летичівської ЦРЛ йому повідомили, що медична карта відсутня, архів лікарні був затоплений в 1999році в результаті чого історія хвороби втрачена.

Медична карта йому потрібна для встановлення історії його хвороби та ефективного лікування, призначення групи інвалідності, а у зв`язку із її втратою йому необхідно повторно проходити медичну комісію, та встановити обставини лікування протягом життя, що в його стані потребує багато фізичних та моральних зусиль.

У зв`язку з неналежним виконанням працівниками Летичівської лікарні своїх професійних обов`язків, що призвело до втрати медичних документів, йому завдано значної моральної шкоди, яка підлягає стягненню відповідно до ст.ст. 23, 1167, 1172 ЦК України..

02.08.2019року ОСОБА_1 надіслав в суд доповнення до позовної заяви та збільшив вимоги до 1000000грн., посилаючись на те, що окрім вище перерахованих обставин працівники Летичівської ЦРЛ відносно нього порушили Конституцію України, Європейську конвенцію, Віденську конвенцію з прав людини, Цивільний кодекс України, присягу лікаря Летичівської ЦРЛ у захисті людей. 15.02.2016 року він потрапив до неврологічного відділення в реанімацію з даним йому неточного діагнозу, де він перебував без свідомості біля 20 год. і де йому була надана медична допомога. 16.02.2016 року коли він прийшов до себе то почув, це чули і інші пацієнти, розмову лікаря неврологічного відділення з медсестрами, які виясняли як його лікувати, якщо у нього відсутні кошти, не працює. Таку розмову він розцінює втручанням в чуже приватне життя, що відповідає ст. 28 Конституції України, право на повагу до приватного і сімейного життя, а також оцінює як розголошення лікарської таємниці і лікарської присяги. Порушенням присяги лікаря є і те, що при виписці із лікарні лікарі не перевірили та не записали у картку про наявність у нього тиску і потрібно було його виписати з лікарні після видачі одягу та переконанні, що з ним усе добре. Також було порушено закон по збереженню речей, оскільки його одяг знаходився на полу у гардеробі прибиральниці, де вона зберігає інвентар.

Коли він заявив клопотання про дострокову виписку з лікарні працівниками лікарні він був виписаний без попереднього огляду та дослідження відомостей його медичної карти, його ніхто не провів до двору і не поцікавились та не впевнився чи все з ним добре, що він також оцінює як порушення лікарської присяги.

У судовому засіданні в режим відеоконференції позивач та його представник вимоги підтримали з наведених в позовній заяві підстав.

Представник відповідача в задоволенні позовної заяви просить відмовити з підстав не обґрунтованості позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріли справи, суд вважає, що вимоги задоволенню не підлягають.

Право відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав особи, передбачено у ст. 23 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За змістом ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається в залежності від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка її завдала, якщо вина є підставою для відшкодування шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

У ч. 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись в суд, ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у позовній заяві та доповненнях до неї обмежились викладенням змісту ст. 23 ЦК України, проте не вказали та не обґрунтували в чому полягає моральна шкода, та її причинний зв`язок з неправомірними діями працівників лікарні, завдана позивачу неправомірними діями відповідача, і у судовому засіданні також не довели про її наявність.

Аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги не доведені і ОСОБА_1 у позові слід відмовити.

Керуючись ст. 10, 12, 258, 263-265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Летичівської районної центральної лікарні про відшкодування 1000000 грн. моральної шкоди, завданої неналежним виконанням працівниками лікарні своїх професійних обов`язків, залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис А.В. Лазаренко

Суддя Летичівського

районного суду А.В.Лазаренко