КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/775/20 Головуючий у 1 інстанції: Ковалевська Л.М.
Провадження № 22-ц/824/8864/2020 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2020 року про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,-

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів. Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2020 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заявлені нею вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не передбачені п. 4 ч .1 ст. 161 ЦПК України, та безпідставно відмовив у задоволенні її заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не передбачені п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що судом порушено вимоги норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. При цьому зазначення у заяві про обмеження стягнення аліментів в розмірі, не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не дає підстави вважати, що такі вимоги не підлягають розгляду в наказному провадженні. 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є мінімальним розміром аліментів, що передбачений ст. 182 СК України.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Ухвала Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2020 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2020 року скасувати, а справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 липня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.