Справа № 2-1299/08
Провадження № 6/521/214/20
Ухвала

30 червня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Юраш К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із заявою про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, яке було встановлено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2016 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на наступні обставини.

На підставі виконавчого листа № 2-1299/08, виданого 08.12.2008 року Малиновським районним судом м. Одеси з ОСОБА_1 стягнуто грошову суму у розмірі 75425,00 грн. на користь ОСОБА_2 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 13 травня 2016 року, було задоволено подання Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про накладення заборони на виїзд боржника ОСОБА_1 за межі території України, посилаючись на ухилення останнього від виконання заочного рішення суду, від 21 січня 2008 року та накладено заборону на виїзд за межі України ОСОБА_1 .

Також, заявник зазначає, що на теперішній час він має намір виїхати на заробітки до іншої країни для покращення майнового становища та можливості розрахуватись з боргами, у зв`язку з чим просить суд зняти тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

У відкрите судове засідання, призначене на 30 червня 2020 року заявник не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити її.

Представник Другого Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений неодноразово належним чином, про причини неявки не повідомив.

Суд, розглянувши надану заяву про забезпечення позову, дослідивши надані матеріали справи в обґрунтування зазначеної заяви, приходить до висновку про таке.

Статтею 441 ЦПК України передбачено можливість суду скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 21 січня 2008 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено (а. с. 15).

Крім того, з матеріалів страви встановлено, що постановою Апеляційного суду Одеської області від 03 липня 2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 21 січня 2008 року, повернуто апелянту (а. с. 16).

На виконання вищевказаного рішення Другим Малиновським ВДВС Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження.

13 травня 2016 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси було задоволено подання Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 2-1299/08, виданим 08.12.2008 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 75425,00 грн. на користь ОСОБА_2 (а. с. 18-19).

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Тобто, аналіз зазначених норм закону дає можливість дійти висновку про те, що обмеження особи у праві виїзду за межи України встановлюється для осіб за невиконання рішення суду або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України ОСОБА_1 , суд виходив із того, що останнім не виконано рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 21 січня 2008 року, про повернення грошової суми у розмірі 75425,00 грн. на користь ОСОБА_2 .

Разом з тим, заявник до своєї заяви про зняття із нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не долучив жодного доказу того, яку саме частину боргу ним сплачено та чи сплачував він взагалі борг, з дати ухвалення рішення у справі.

Також, не надано до суду жодного доказу, що він являвся до виконавчої служби, намагаючись виконати рішення суду, не надано і інших доказів, які б вказували що заявник не ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань.

Окрім того, суд зауважує на тому, що заявником не заперечується сам факт наявних у нього зобов`язань, а, навіть, вказує на те, що виїзд за кордон потрібен йому для можливості розрахуватися із заборгованістю.

Однак, ОСОБА_1 не долучив жодних доказів на підтвердження хоча б часткової сплати боргу, що могло б свідчити про добросовісність та дійсні наміри повернути наявну у нього заборгованість.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Проаналізувавши зміст поданої ОСОБА_1 заяви про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та доказів на підтвердження заявленої вимоги, виходячи із того, що зобов`язання з дати ухвалення рішення суду не виконано, чого сам заявник не заперечує, виїзд його за кордон унеможливить виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, суд вважає подану заяву невмотивованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено ті обставини, на які він посилається щодо обґрунтування поданої ним заяви про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, відмовити.

Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст. 441, 353, 354 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук