Справа № 462/5787/16-ц
УХВАЛА

02 липня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Гордона Ігоря Михайловича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд

в с т а н о в и в:

Представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Гордон І. М. звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свою заяву тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03.08.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , за участю третіх осіб органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Граніт» - про визнання незаконними окремих особових рахунків та нумерації квартири, а також виселення відмовлено, постановою Львівського апеляційного суду від 22.10.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03.08.2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , що діють також в інтересах малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Львівське комунальне підприємство «Граніт» про виселення скасовано та постановлено в цій частині нове рішення, яким позов в цій частині позовних вимог задоволено, виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, в решті рішення суду залишено без змін. 08.01.2020 року ОСОБА_1 з двома малолітніми дітьми знялися з реєстрації у вказаній квартирі і добровільно залишили квартиру. 03.01.2020 року ОСОБА_3 подарувала Ѕ частки своєї квартирі ОСОБА_1 , після чого остання разом із своїми дітьми як власник квартири зареєструвались у ній. Відтак, рішення суду виконано добровільно, а тому виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, адвокат Гордон І.М. подав суду заяву, у якій просив проводити розгляд заяви у його відсутності.

Суд, ухвалив проводити розгляд заяви по суті за відсутності стягувача та боржника, оскільки згідно вимог ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Вивчивши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає, матеріали справи № 462/5787/16, суд виходить з такого.

Згідно із ч.1, 2 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03.08.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , за участю третіх осіб органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Граніт» - про визнання незаконними окремих особових рахунків та нумерації квартири, а також виселення відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 22.10.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03.08.2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , що діють також в інтересах малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Львівське комунальне підприємство «Граніт» про виселення скасовано та постановлено в цій частині нове рішення, яким позов в цій частині позовних вимог задоволено. Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. В решті рішення суду залишено без змін.

За змістом ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Іванов проти України» (остаточне від 15.01.2010) визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу, внаслідок тривалого невиконання рішення суду. При цьому в рішенні Суду зазначено: «…51. право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін… Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок …».

Згідно ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

13 грудня 2019 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 .

03 березня 2020 року відкрито виконавче провадження №61437604 по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа.

Як вбачається із матеріалів заяви, 03 січня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Згідно копії паспорта ОСОБА_1 , останню 08.01.2020 року знято з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 та 27.01.2020 року зареєстровано повторно за вказаною адресою.

Судом встановлено, що на даний час у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 12.02.2020 року.

Як вбачається із Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, погодженого постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року №8 судам було роз`яснено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є, зокрема, випадки, коли виконавчий лист видано компетентним судом, однак наявні обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим листом, а також неможливістю виконання.

Боржник ОСОБА_1 звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню мотивувала її тим, що рішення суду про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 виконано, що підтверджується відміткою у паспорті ОСОБА_1 про зняття її з реєстрації за місцем проживання у спірній квартирі.

Однак, суд враховує, що обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Станом на час надходження до суду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та на час розгляду судом цієї заяви, до суду не надходили ні виконавчий лист з відміткою про його виконання, ні постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання рішення суду боржником.

Також суд враховує, що відмітка у паспорті боржника ОСОБА_1 про зняття її з реєстрації за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_1 від 08.01.2020 року та повторна реєстрації її за вказаною адресою 27.01.2020 року не може свідчити про належне виконання рішення суду про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 .

Крім цього, як встановлено судом, станом на час видачі виконавчого листа про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 13 грудня 2019 року, такий було видано на примусове виконання рішення суду, що набрало законної сили та не було добровільно виконано боржниками.

Відтак, судом не встановлено ні матеріально-правових, ні процесуально-правових підстав для визнання виконавчого листа виданого Залізничним районним судом м. Львова 13.12.2019 року таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, щозаява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не може бути задоволена.

Керуючись ст. 259, 432 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Гордона Ігоря Михайловича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або в порядку та строки, передбачені ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.