441/309/20 2/441/394/2020
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2020 року Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Українець П.Ф.

за участі секретаря Лихоносової Д.В.

розглянувши відкрито в залі суду в м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок, як на майно колгоспного двору,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 17.02.2020р. звернулись з позовом до Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання права спільної часткової власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 ., за кожним, як частку в майні колгоспного двору. Вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який до смерті проживав на АДРЕСА_1 . і був головою двору, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вказаний будинок є майном колгоспного двору. Що на ІНФОРМАЦІЯ_2 . членами колгоспного двору були ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 і зараз у них виникла потреба у виділенні часток в майні колгоспного двору і зокрема у визнанні права спільної часткової власності по 1/3 ч. вищеозначеного житлового будинку за кожним, як членами колгоспного двору, тому вони змушені звернутись до суду із вказаним позовом, просили такий задовольнити.

В судове засідання позивачі не з`явились, 04.05.2020р. представник ОСОБА_1 адвокат Мартин В.І. та позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подали заяви у яких позов підтримали, просили про розгляд справи у їх відсутності.

Представник Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. в судове засідання не з`явився, 04.05.2020р. сільський голова подав заяву у якій позов визнав, просив про розгляд справи за відсутності їх представництва.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Так, згідно Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

У п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

За положеннями ч. 4 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 16.03.1989р., (а.с. 17) видно, що житловий будинок на АДРЕСА_1 . належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4

ОСОБА_4 , як видно із копії свідоцтва про смерть (а.с.14), помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно витягів із погосподарських книг с. Керниця за 1985-1995р.р., із копії будинкової книги і довідки Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 09 від 02.01.2020р. (а.с. 26, 27-30, 31-36), на 1991р. членами колгоспного двору на АДРЕСА_1 . були ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Із постанови приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської обл. Марців І.В. від 03.12.2019р. убачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки житловий будинок на АДРЕСА_1 . належить колгоспному двору.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок на АДРЕСА_1 . належав колгоспному двору, що позивачі є членами колгоспного двору і не втратили частку в майні цього двору, отже слід визнати за ними право спільної часткової власності на 1/3 частину вищеозначеного житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами, за кожним, як частку в майні колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 200, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 право спільної часткової власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 ., за кожним, як частку в майні колгоспного двору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Українець П.Ф.