Справа № 161/5042/20
Провадження № 2/161/2071/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.

при секретарі - Будько І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та в інтересах ОСОБА_3 до Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , про зняття заборони відчуження нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та в інтересах ОСОБА_3 звернулася в суд позовом до Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , про зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її дочка ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що у передбачений законом термін сини спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак, їм було відмовлено в оформленні свідоцтв про право власності на спадщину у зв`язку із накладенням заборони на спадкове майно.

Зазначає, що постановою слідчого Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 26.05.2005 року про накладення заборони на проведення цивільно-правових операції з майном, на вищезазначене нерухоме майно, що в ході кримінального провадження було визнано речовими доказами, накладено заборону.

В ході розгляду судових справ, встановлено, що майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_5 з її власності не вибувало, а тому на її думку, входить до складу спадщини за законом.

Крім того, вказує, що постановою слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 25.12.2008 року знято заборону на проведення цивільно-правових операцій з належним спадкодавцю ОСОБА_5 нерухомим майном.

Разом з тим, посилається на те, що звернулася до відповідача із заявою про припинення обтяження, однак, отримала відмову, у зв`язку з тим, що з відповідною заявою має звертатися власник майна, а оскільки, за життя ОСОБА_5 не зверталася до суб`єкта державної реєстрації з заявою про припинення обтяження, у інший ніж судовий спосіб зняти заборону відчуження нерухомого майна не є можливим.

На підставі наведеного, просить суд, скасувати обтяження нерухомого майна, запис про яке внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 14.06.2005 за реєстраційним номером 2096229 реєстратором: Волинська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: заява про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, 9788 від 14.06.2005 Луцького міського відділу УМВС України у Волинській області на користь ОСОБА_4 , а саме заборону на нерухоме майно - будинок, сарай, вбиральня, огорожа, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 квітня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі, розпочато підготовче провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача до судового засідання подала клопотання про розгляд справи без її участі та просила винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, в тому числі через розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв про слухання справи її участі на адресу суду не надходило.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , на підставі дублікату свідоцтва про право власності на спадщину /1-1854/12.11.2007/ за заповітом, на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на підставі державного акту на право власності на землю серії ВЛ №1712 належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, площею 0,0908 га, що розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 18-25).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 26-27).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй вищезазначене майно.

Згідно довідки Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області, спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 15-16).

Однак, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом спадкоємцям відмовлено у зв`язку із наявним діючим обтяженням на спадкове майно у вигляді заборони відчуження нерухомого майна (а.с. 14).

З даного приводу із матеріалів справи вбачається, що постановою слідчого Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 26.05.2005 року, з метою недопущення реалізації накладено заборону на проведення будь-яких цивільно-правових операцій із земельною ділянкою площею 0,0908 га та житловим будинком з надвірними спорудами, що по АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2005 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку в АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 , яка діяла від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Зобов`язано кожну із сторін повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину (а.с. 7, 10).

Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.12.2006 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 від 30.04.2004 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0908 га, яка розташована в АДРЕСА_1 від 14.03.2004 року, укладеного між ОСОБА_6 , що діяла від імені ОСОБА_5 на підставі підробленого доручення та ОСОБА_7 . Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0908 га, яка розташована в АДРЕСА_1 від 30.12.2004 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 15.03.2005 року (а.с. 8-9).

Постановою слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 25.12.2008 року знято заборону на проведення цивільно-правових операцій з належним спадкодавцю ОСОБА_5 нерухомим майном.

Враховуючи вищезазначені судові рішення, суд вважає, що земельна ділянка та житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 з власності померлої ОСОБА_5 не вибували.

Відтак, позивачам належить право на успадкування вищевказаного майна, а наявність арешту перешкоджає їм у здійсненні права власності.

Судом встановлено, що з метою реалізації права на спадщину позивачі звернулися до відповідача із заявою про зміну або припинення обтяження та надання інформації, на яку отримали відповідь про неможливість припинення обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 5).

Відповідь відповідача мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 не може бути заявником в розумінні ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» надає поняття того, хто може бути заявником (особою яка подає заяву для державної реєстрації припинення обтяження), від якого державний реєстратор може прийняти заяву про державну реєстрацію припинення обтяження. Так, в розумінні даного конкретного питання заявник це - орган державної влади, його посадова особа, якими встановлено, змінено або припинено обтяження, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено обтяження, або уповноважені ними особи.

Таким чином, документи правоохоронних/слідчих органів, судів, банківських установ тощо, які є підставами для державної реєстрації припинення обтяжень, можуть бути подані особами, в інтересах яких встановлено, змінено або припинено обтяження, або уповноважені ними особи.

Оскільки, за життя ОСОБА_5 , як власник майна, не зверталася до суб`єкта державної реєстрації із заявою про державну реєстрацію припинення обтяження у зв`язку із смертю, та на даний час обтяження не припинене, тому позивач в інтересах спадкоємців не має можливості скасувати накладене обтяження та реалізувати спадкові права в позасудовому порядку.

Відтак, права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом припинення обтяження нерухомого майна, а тому, аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 316, 321, 391, 1218 Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд-

В И Р І Ш І В:

Позов задовольнити.

Припинити обтяження нерухомого майна, запис про яке внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 14.06.2005 за реєстраційним номером 2096229 реєстратором: Волинська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: заява про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, 9788 від 14.06.2005 Луцького міського відділу УМВС України у Волинській області на користь ОСОБА_4 , а саме заборону на нерухоме майно - будинок, сарай, вбиральня, огорожа, земельна ділянка, реєстраційний номер майна 3997283, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер -невідомо, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Департамент державної реєстрації луцької міської ради, код ЄДРПОУ - 34745204, адреса місцезнаходження: 43025, м. Луцьк, пр. Волі, 8.

Третя особа - ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення в повному обсязі складено 25 червня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.