Справа № 169/504/20
Провадження № 2/169/364/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Гаврилюк Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Туличівської сільської ради Турійського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла позивачу. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка проживала разом із спадкодавцем на час її смерті, в контексті положень частини третьої статті 1268 ЦК України прийняла спадщину, звернулася у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

У підготовче засідання позивач не з`явилася, 22 липня 2020 року представник подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі та за відсутності позивача (а.с. 53).

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, 22 липня 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що Туличівська сільська рада позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, та просив справу розглядати за його відсутності (а.с. 58).

Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № НОМЕР_3) спадкодавцеві ОСОБА_2 підтверджується витягом з погосподарської книги № 2 за 2020 рік Туличівської сільської ради Турійського району Волинської області (а.с. 10, 19).

Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 20).

До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А1», загальною площею 59,9 кв. м, житловою площею 34,4 кв. м, літня кухня «Б1», колодязь «1» (а.с. 16-18).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що за життя ОСОБА_2 4 липня 1997 року склала заповіт, відповідно до якого належне їй майно заповіла своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 11), яка на день смерті спадкодавця постійно проживала з нею за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Позивач є дочкою спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а.с. 12).

12 грудня 2013 року позивач подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с. 34).

Заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_2 4 липня 1997 року, не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 40).

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка у встановленому законом порядку та строки не відмовилася від спадщини та прийняла її після смерті матері ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса від 21 травня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю ОСОБА_2 (а.с. 15).

Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 273/2013 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 30-52), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до нотаріуса не звертався, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на інше майно видано на ім`я позивача.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 471 грн 85 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 471 грн 85 коп.

На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1218, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А1», загальною площею 59,9 кв. м, житловою площею 34,4 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Б1», колодязь «1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України у Турійському районі Волинської області повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) гривня 85 (вісімдесят п`ять) копійок, сплачений відповідно до квитанції ТВБВ 10002/0131 філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 23 від 30 червня 2020 року на рахунок №UA0003397, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37834092, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів УК у Турійському районі/Турійський рн/22030101.

Стягнути з Туличівської сільської ради Турійського району Волинської області в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) гривня 85 (вісімдесят п`ять) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Туличівська сільська рада Турійського району Волинської області, адреса місця знаходження: вулиця Центральна, 12, село Туличів, Турійський район, Волинська область, код в .

Повне рішення складено 22 липня 2020 року.

Головуючий