Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/560/20

16 липня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку, що по АДРЕСА_1 . В даному будинку окрім неї, як власника, зареєстрований також її син - відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Незважаючи на юридичний факт реєстрації місця проживання у вказаному житлі, останній за вказаною адресою більше двадцяти років не проживає, жодних особистих речей у вказаному будинку не має. Зазначає, що під час їхньої з відповідачем розмови останній відмовився добровільно зняти себе з реєстрації, незважаючи на її прохання. Вона, як власник будинку, не може в повній мірі здійснювати своє право власності, а саме користуватися та розпоряджатися належним їй майном, оскільки відповідач зареєстрований в даному житловому будинку, а також отримати субсидію по комунальних послугах. Таким чином вважає, що відповідач не проживає у будинку без поважних причин більше встановленого законом строку, а тому втратив право на користування даним житлом, в зв`язку з чим змушена звернутися з позовом до суду.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом в будинку, щорозташований за адресою: АДРЕСА_1 і належить їй на праві приватної власності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, однак від неї поступила заява, в якій позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи, справу просить слухати в її відсутності.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Заслухавши свідка, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80,81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Вказаний факт стверджується копією свідоцтва про право власності на жилий будинок від 20.07.1990 року (а.с.8).

На даний час в належному позивачу житловому будинку, зареєстровані: позивач ОСОБА_1 та її син - відповідач по справі ОСОБА_2 , 1968 року народження, що стверджується довідкою №334 від 18.03.2020 року, виданою Переріслянською сільською радою ОТГ, Надвірнянського району, Івано-Франківської області ( а.с.9).

Доведено в судовому засіданні і ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 в житловому будинку, що по АДРЕСА_1 не проживає, а фактично проживає в м. Івано-Франківськ. Дані обставини підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Переріслянської сільської ради ОТГ, Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.10).

Даний факт в судовому засіданні також ствердив допитаний свідок ОСОБА_3 , яка пояснила, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку позивача більше двадцяти років, показання якого послідовні та логічні і не викликають сумніву в їх правдивості.

Судом перевірено, що реєстрація відповідача у належному позивачу домоволодінні створює перешкоди останній щодо розпорядження вказаним майном, зокрема вона не може належним чином оформити державну субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

Крім того, відповідач не оплачує комунальних послуг, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті, що порушує права позивача як власника житлового будинку.

Отже, судом достовірно встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу - ОСОБА_1 .

Доведено також і ту обставину, що в даному житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який не проживає у ньому без поважних причин більше двадцяти років, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті.

Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку створює незручності для позивача у здійсненні користування будинком.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку у відповідності ст.405 ЦК України.

Вирішуючи позов, суд погодився з доводами позивача про те, що протягом тривалого часу відповідачем не вживалися будь-які заходи для збереження за собою права на користування житлом, а тому він втратив на нього право, оскільки тривала відсутність сталася без поважних на те причин.

З огляду на всі зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст.391, 405 ЦК України такеруючись ст. 141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом в будинку, щорозташований за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 21.07.2020 року