провадження № 6/361/134/20
УХВАЛА

Іменем України

11 червня 2020 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Зазимко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про заміну сторони,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила замінити стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа у цивільній справі № 1007/10788/2012 щодо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13 лютого 2020 року між нею і Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСПЕРІТІ ФАЙНЕНШЛ" (далі - ТОВ "ПРОСПЕРІТІ ФАЙНЕНШЛ") був укладений договір про відступлення права вимоги № 13022020/01, за умовами якого вона набула права вимоги стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості за кредитним договором, а також всіх інших прав, пов`язаних з ними, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник заявника Даньшин Є.С. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути заяву за його відсутності, вимоги заяви задовольнити та замінити стягувача його правонаступником.

Заінтересована особа боржник ОСОБА_2 у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що проти задоволення заяви та заміни стягувача у виконавчому провадженні він не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2013 року, ухваленим у цивільній справі № 1007/10788/2012, із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" (далі - Банк або ПАТ "Український Бізнес Банк") було стягнуто заборгованість за кредитним договором № Р10 від 24 березня 2009 року в розмірі 19078753 грн. 86 коп. та судовий збір у розмірі 3219 грн.

24 квітня 2013 року суд видав стягувачу ПАТ "Український Бізнес Банк" два виконавчі листи про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості за вказаним вище кредитним договором.

29 липня 2019 року між ПАТ "Український Бізнес Банк" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (далі - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія") був укладений договір № UA-ЕА-2019-06-19-000095-b про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та договір про відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до умов цих договорів ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" набуло право вимоги за вказаним кредитним договором від 24 березня 2009 року, укладеним між Банком і ОСОБА_2 , а також усіх прав, належних первісному іпотекодержателю ПАТ "Український Бізнес Банк" за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами та перелічені у Додатку № 1 до цього договору.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2020 року у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 1007/10788/2012 від 15 березня 2013 року було замінено стягувача ПАТ "Український Бізнес Банк" на його правонаступника ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія".

13 лютого 2020 року ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" і ТОВ "ПРОСПЕРІТІ ФАЙНЕНШЛ" уклали договір відступлення права вимоги № Р10, за умовами якого останнє набуло права вимоги стягнення із боржника ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № Р10 від 24 березня 2009 року та іпотечним договором.

Того ж дня, між ТОВ "ПРОСПЕРІТІ ФАЙНЕНШЛ" та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права вимоги за № 13022020/01, за умовами якого заявник набула права вимоги стягнення із боржника ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № Р10 від 24 березня 2009 року та усіма додатковими угодами до цього договору.

У ст. 1291 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень.

У ч. 2 ст. 15 цього ж Закону встановлено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 висловив правову позицію та зазначив, що виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 25 квітня 2018 року у справі № 2-н-148/09, від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, та її заміна новим кредитором (правонаступником).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно із інформацією про виконавче провадження від 05 березня 2020 року у Відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває відкрите 17 березня 2014 року виконавче провадження № 42524707, у якому боржником є ОСОБА_2 , стягувачем - ПАТ "Український Бізнес Банк".

Виходячи з наведеного, враховуючи, що заявник ОСОБА_1 за умовами договору відступлення права вимоги № 13022020/01 від 13 лютого 2019 року набула права вимоги до ОСОБА_2 стягнення суми заборгованості за кредитним договором № Р10 від 24 березня 2009 року, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 76, 89, 259, 260, 442, 446 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" на його правонаступника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у цивільній справі № 1007/10788/2012 про стягнення з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) заборгованості за кредитним договором № Р10 від 24 березня 2009 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дутчак І. М.