справа № 208/7940/14-ц
№ провадження 6/208/37/20
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

за участю: секретаря Корнієнко К.Є.

розглянув матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровській області Лисенко Юрія Олександровича «про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України», -

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровській області Лисенко Юрій Олександрович звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із поданням, у якому прохає суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , документований паспортом для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 , до виконання зобов`язання, покладеного на нього рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

У своєму поданні заявник посилається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. перебуває виконавче провадження № 57640288 з примусового виконання: виконавчого листа № 208/7640/14 виданого 15.04.2016 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 2 637 167,15 грн. 15.11.2019 року боржником ОСОБА_1 особисто було отримано вимогу приватного виконавця приватного виконавця від 15.11.2019 року за вих. № 01-29/4257, але вимоги виконавчого документа не виконано.

Як зазначає приватний виконавець, у зв`язку з тим, що, боржник ухиляється від виконання покладеного на нього рішенням суду обов`язку, є підстави для застосування до нього заходів щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. перебуває виконавче провадження № 57640288 з примусового виконання: виконавчого листа № 208/7640/14 виданого 15.04.2016 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 2 637 167,15 грн.

Приватним виконавцем керуючись ст.ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», було відкрито виконавче провадження, про що була винесена постанова від 09.11.2018 року, копія якої направлена боржнику.

09.11.2018 року була винесена постанова про арешт майна боржника, копію якої було направлено реєструючим органами та дані внесені до Реєстрів.

Перевірено майновий стан в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно т Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником право власності на будь яке нерухоме майно не виявлено.

Згідно до довідки ТСЦ № 1242 РСЦ в Дніпропетровській області за ОСОБА_1 значиться транспортний засіб. 30.11.2018 року була винесена постанова про розшук майна боржника, а саме автомобіль марки SUBARU TRIBECA, номерний знак НОМЕР_3 , 2007 року випуску.

07.12.2018 року була винесена постанова про арешт коштів боржника.

Згідно з інформацією з отриманих відповідей банківських установ, приватним виконавцем встановлена відсутність відкритих розрахункових рахунків у відповідних банківських установах відносно боржника ОСОБА_1 .

ГУ Держпрослужба повідомила про відсутність інформації щодо реєстрації техніки за громадянином ОСОБА_1 .

З відповіді Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області вбачається, що за боржником відсутні будь які земельні ділянки.

Згідно до відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, боржник не володіє цінними паперами, акціями приватних акціонерів.

Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області повідомило про відсутність зареєстрованих за боржником великовантажних та інших технологічних транспортних засобів.

Державною службою морського та річкового транспорту України, повідомлено, про відсутність боржника ОСОБА_1 серед власників суден.

Відповідно до повідомлення адресно-довідкового бюро підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 28.11.2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповідей Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України боржник ОСОБА_1 не стоїть на обліку та не отримує ні якого доходу.

Відповідно до витягу з Держприкордонслужби України щодо перетину державного кордону України наявна інформація стосовно боржника ОСОБА_1

15.11.2019 року боржником ОСОБА_1 особисто було отримано вимогу приватного виконавця приватного виконавця від 15.11.2019 року за вих. № 01-29/4257.

Основним принципом судочинства, закріпленим Конституцією України є верховенство права.

Відповідно до положень ст. 2 ЗУ «Про судоустрій України» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів суспільства, держави.

Ч.1ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Ст.33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ст. 313 ч. 2,4 ЦК України).

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Подання приватного виконавця повинно відповідати вимогам, що визначені листом Міністерства юстиції України від 06 червня 2008 року N 25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів», а саме: ухилення боржника від виконання своїх обов`язків повинно бути обґрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішень передбачених Законом України «Про виконавче провадження у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

Право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які приватний виконавець зазначає у поданні.

До суду надані копії, що містяться в матеріалах виконавчого провадження виконавчого провадження, однак не надано відомостей про те, що боржник отримав копії постанов про відкриття виконавчого провадження та інших необхідних документів для вирішення судом питання про необхідність обмеження виїзду ОСОБА_1 за межі України.

До подання державним виконавцем не додано даних про наявність у ОСОБА_1 документа громадянина України на право виїзду з України і в`їзду в неї, перелік яких зазначений в ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», що уможливлює вирішити питання про тимчасове обмеження права виїзду за кордон.

Приватним виконавцем не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що саме обмеження ОСОБА_1 у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання боржником рішення суду і буде сприяти погашенню ним заборгованості.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме приватний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що на теперішній час заявником не здійсненні заходи, які б доказували ухиляння ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, суд вважає за необхідне в задоволенні подання про обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в їзду в Україну громадян України», ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровській області Лисенко Юрія Олександровича «про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі Апеляційного скарги в 15-денний термін з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID19), строки, визначені ст. 354 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Івченко Т. П.