Справа № 645/246/19
Провадження № 2-п/645/31/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бабкової Т.В,

при секретарі Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа: ОСОБА_3 ,

встановив:

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.06.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

22.07.2020 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.06.2019 року. На обґрунтування заяви відповідач посилалася на те, що з даним заочним рішенням не погоджується, оскільки обставини справи встановлені не у повному обсязі та не відповідають фактичним обставинам справи та матеріалам справи. Оскаржуване заочне рішення суду було отримано представником заявника після ознайомлення з матеріалами справи 02.07.2020 року, що підтверджується відповідною розпискою у матеріалах справи. Про час та дату слухання справи відповідач не була належним чином повідомлена, оскільки не отримувала ні повістки ні листи від суду, що підтверджується листами, повернутими з поштового відділення з причин закінчення встановленого строку зберігання, таким чином не знаючи про те, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа з приводу визнання її особою що втратила право користування житловим приміщенням, не мала підстав аби надати до суду відзив та викласти заперечення щодо заявлених позовних вимог обґрунтованих відповідними доказами. Відповідач зазначає, що всю кореспонденцію, котра надходила на її ім`я, вона отримувала на поштовому відділенні, котре обслуговує будинок, де вона зареєстрована, оскільки інструкцією поштового відділення при направленні листів вказується номер телефона отримувача, і шляхом смс повідомлення адресат отримує інформацію про поштове відправлення на його ім`я. Позивачці був відомий її мобільний номер телефону, але вона його не вказала в позовній заяві. Крім того, з боку позивача не забезпечено належне повідомлення відповідача у справі через оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», шляхом заявления відповідного клопотання, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а в разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин, до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що відповідає змісту листа Державної судової адміністрації України, що адресований головам апеляційних, апеляційних господарських, апеляційних адміністративних, місцевих, місцевих господарських та окружних адміністративних судів де зазначається, що відповідно до статті 122 Господарського процесуального кодексу України, статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, статті 130 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення. Таким чином, відповідачка фактично була позбавлена можливості спростувати у судовому засіданні вимоги, котрі були заявлені позивачкою, посилаючись на докази.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ломакін Е.В. надав суду письмову заяву, в якій просив заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду цивільної справи за зареєстрованою адресою проживання, обов`язку повідомити своє нове місце проживання не виконала.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Корольова І.С. надала суду письмову заяву, в якій просила заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення вирішити в порядку письмового провадження, задовольнити та призначити справу до судового розгляду в загальному порядку.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши мотиви поданої заяви, вважає заяву про перегляд заочного рішення такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать про те, що на підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.06.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.3 ст.287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, дана цивільна справа надійшла в провадження суду 17.01.2019 року.

Згідно довідки реєстру територіальної громади міста Харкова від 17.01.2019 року зареєстрованою адресою місця проживання відповідачки ОСОБА_1 є : АДРЕСА_2 .

Матеріали справи свідчать, що надіслані відповідачу судові повістки за його зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , відповідачем на пошті не отримувались, конверти з судовими повістками на зазначені дати поштовим відділенням повернуто на адресу суду без вручення адресату у зв`язку із закінченням строків зберігання його на пошті та неявкою адресата за його отриманням.

У відповідності до приписів ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно положень ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Будь-якої іншої адреси проживання відповідача суду повідомлено не було.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, тому суд вважає, що ним виконано вимоги процесуального Закону щодо повідомлення сторін належним чином про час та місце слухання справи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`являвся в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, ухилення від участі у судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими учасниками справи, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Крім того, відповідачем не повідомлені обставини та не зазначені докази, усвідомлення яких судом при постановлені заочного рішення дали б підстави прийти до іншого висновку, ухваливши принципово інше рішення.

Так, зокрема, під час постановлення заочного рішення суд був обізнаний про час перебування відповідачки ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що вбачається з наявного в матеріалах справи рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.11.2013 року, час набуття права власності на частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , що вбачається з наявної в матеріалах цивільної справи копії договору купівлі-продажу від 04.12.2001 року.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення суду від 27.11.2013 року та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Відповідачу суд роз`яснює, що ч. 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 287, 288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду від 13.06.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа: ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Роз`яснити особам, які брали участь у справі, що зазначене рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13.08.2020 року.

Суддя -