ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9599/19 Номер провадження 22-ц/814/1479/20Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,

секретар Зеленська О.І.,

з участю представника позивача Луньової А.Г ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 14 квітня 2020 року, постановлену суддею Блажко І.О.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

22.10.2019 АТ «Альфа-Банк» звернулося в суд із указаним позовом, у якому просить стягнути в солідарному порядку із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 15.09.2005 №150-КРС, яка станом на 19.04.2019 становить 3 686,58 дол. США, та витрати по оплаті судового збору.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 14.04.2020 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача АТ «Альфа-Банк» про відкладення судового засідання на іншу дату та проведення подальшого судового розгляду справи дистанційно в режимі відеоконференції.

Позовну заяву АТ «Альфа-Банк» залишено без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України, у зв`язку із невиконанням позивачем без поважних причин вимог ухвали суду від 18.03.2020 про витребування доказів.

АТ «Альфа-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає помилковим висновок районного суду про порушення позивачем строку виконання вимог ухвали суду від 18.03.2020 щодо витребування доказів. Така ухвала отримана банком 03 та 06 квітня 2020 року, після набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (СОVID-19)» від 30.03.2020, яким внесено зміни до розділу ХІІ ЦПК України та продовжено процесуальні строки, у тому числі надання доказів, на строк дії карантину.

Доводить, що наявний у справі розрахунок заборгованості є належним доказом, а відповідач, заявляючи клопотання про витребування нового розрахунку з урахуванням здійснених ним платежів після постановлення заочного рішення від 18.12.2019, мав довести неможливість надання ним такого доказу самостійно.

Заперечує висновки районного суду про неможливість розгляду справи за відсутності такого розрахунку та, посилаючись на практику Верховного Суду, викладену в постановах від 23.01.2018 у справі №755/7704/15-ц, від 16.10.2019 у справі №694/305/16-ц, вважає, що розрахувати заборгованість, з урахуванням здійснених відповідачем платежів, можливо застосувавши просту арифметичну дію віднімання, або шляхом складення контррозрахунку відповідачем.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У суді апеляційної інстанції представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, наполягаючи на її задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , будучи повідомленими про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, про поважність неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.373 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 18.03.2020 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Колеснікова В.О. та витребувано у АТ «Альфа-Банк» розрахунок заборгованості за кредитним договором від 15.09.2005 №150-КРС із урахуванням усіх платежів відповідача, у строк до 13.04.2020.

Попереджено посадових осіб АТ «Альфа Банк», що у разі неможливості подати доказ, який вимагає суд взагалі або у встановлені судом строки, вони зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази./а.с.126-127/

03 та 06 квітня 2020 року АТ «Альфа Банк» та його уповноваженим представником ОСОБА_4 отримано копії ухвал районного суду від 18.03.2020, що підтверджується рекомендованими поштовими відправленнями за №№384, 150. /а.с.135,137/

13.04.2020 представником АТ «Альфа-Банк» - Луньовою А.Г., на електронну пошту районного суду, подано клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату та подальший розгляд справи дистанційно в режимі відеоконференції із Ленінським районним судом м.Кіровограда. Заявлене клопотання вмотивовано положеннями ст.212 ЦПК України та запровадженими на території держави карантинними заходами./а.с.141/

Відмовляючи у задоволенні клопотання та залишаючи позов без розгляду, районний суд виходив із того, що позивачем без поважних причин, у строк, визначений судом в ухвалі, не надано витребувані докази, що відповідно до п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки вони прийняті з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Наведені засади є конституційними гарантіями права на судовий захист, та, з огляду на положення ст.129 Конституції України, що узгоджуються із ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, забезпечують рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частин 6-9 статті 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до частини 10 наведеної норми, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду згідно п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Положення п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України застосовуються у взаємозв`язку із вимогами частин 7-10 статті 84 ЦПК України, а залишення позову без розгляду можливе лише у випадку неподання позивачем витребуваних доказів без поважних причин, тобто коли позивач володіє певними доказами, які необхідні для повного і всебічного з`ясування Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.12.2019 по справі №560/904/15-ц.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 №211 (зі змінами), із 12 березня до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин, а 25 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України на території України запроваджено режим надзвичайної ситуації та продовжено карантин до 22.05.2020.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину (п.3 Розділу ХІІ ЦПК України згідно із Законом України №540-ІХ від 30.03.2020).

Враховуючи запровадження на території України карантину та режиму надзвичайної ситуації, а також пов`язані із цим зміни процесуального законодавства, колегія суддів, вважає хибними висновки суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду з підстав неподання позивачем витребуваних доказів без поважних причин.

Крім того, із матеріалів справи убачається, що предмет спору становить кредитний договір від 15.09.2005 №150-КРС, укладеним із ОСОБА_2 , заборгованість за яким станом на 19.04.2019 склала 3 686,68 дол. США, про що складено розрахунок./а.с.16/

Відповідачем, в спростування суми боргу, надано копії квитанцій від 21.01.2019 №2573494 на суму 16 770,00 грн.; від 26.06.2019 №785562 на суму 200,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 5 238,20 грн.; від 16.01.2020 №855607 на суму 200,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті 4 796,42 грн./а.с. 89-90/

При постановленні ухвали про витребування у позивача оновленого розрахунку, з урахуванням проведених відповідачем оплат, районний суд керувався положеннями ч.ч.1-3 ст.84 ЦПК України./а.с126-127/

Аналізуючи положення ч.10 ст.84 ЦПК України та значимість оновленого розрахунку для вирішення спору, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що їх відсутність не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами, тоді як перевірка розміру кредитної заборгованості та її складових на підставі наданих сторонами доказів є процесуальним обов`язком суду, що не потребує спеціальних знань. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 23.01.2018 у справі №755/7704/15-ц, від 16.10.2019 у справі №694/305/16-ц.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 14 квітня 2020 року скасувати.

Справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01.07.2020.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська