РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Рибачик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна та виключення відомостей з реєстру, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна та виключення відомостей з реєстру.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому на праві приватної спільної сумісної власності належить частина квартири АДРЕСА_1 .

З інформації отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що на його майно накладено арешт постановою № АА 982631 від 29.08.2002 року виданою Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції.

Зазначену постанову, а також постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження він не отримував. Копію постанови про накладення арешту він отримав в Центрі надання адміністративних послуг.

На його звернення від 05.12.2019 року стосовно перебування на виконанні рішень суду або інших виконавчих документів, листом № 111350 від 05.12.2019 року Відділом ДВС ГТУЮ у Рівненській області повідомлено, що згідно бази даних АСВП та ЄДРВП на виконанні у відділі не перебувало виконавче провадження по виконанню постанови Рівненського міського суду № 3-4033 від 23.03.2002 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справ належним чином. 09.07.2020 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити.

Представник відповідача - Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної спільної сумісної власності належить частина квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 13.10.1993 року (а.с. 24).

З інформації отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що постановою № АА 982631 від 29.08.2002 року Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції на його майно накладено арешт.

Зазначену постанову, а також постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження позивач не отримував. Копія постанови про накладення арешту позивачем була отримана в Центрі надання адміністративних послуг.

З листа № 111350 від 05.12.2019 року Відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області вбачається, що згідно бази даних АСВП та ЄДРВП на виконанні у відділі не перебувало виконавче провадження по виконанню постанови Рівненського міського суду № 3-4033 від 23.03.2002 року.

З вищевикладеного вбачається, що наявність арешту на майно порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» та частини другої статті 114 ЦПК України позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом звільнення майна з-під арешту.

Також, підлягають задоволенню вимоги позивача в частині виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження запису про арешт нерухомого майна, оскільки пунктом 7 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012 року передбачене, що у разі коли при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі прав, встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, державний реєстратор переносить відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права на нерухоме майно вносить запис про припинення такого обтяження до Державного реєстру прав.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 є перешкодою у здійсненні позивачем своїх прав власника нерухомості, а також відсутності підстав для існування такого арешту, суд вважає за необхідне задовольнити позов та звільнити майно з-під арешту.

Керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4-6, 76-81, 83, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна та виключення відомостей з реєстру - задовольнити повністю.

Зняти арешт накладений на підставі постанови про накладення арешту на нерухоме майно виданої Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції № АА 982631 від 29.08.2002 року на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікацій номер - НОМЕР_1 ) зареєстрованого 15.04.2008 року за № 7022553 Першою Рівненською державною нотаріальною конторою.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 15.04.2008 року за № 7022553 про арешт квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.