Справа № 643/659/19
Провадження № 2/643/480/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в якій просить в порядку розподілу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 32 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м, за кожним.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.07.2007 між нею та відповідачем укладений шлюб, від шлюбу вони мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 нею та відповідачем спільно згідно договору купівлі-продажу р. № 5790, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Озеровою В.В., придбано однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Дана квартира придбана нею та відповідачем за спільні кошти, та за домовленістю між ними в договорі купівлі-продажу вказаної квартири від 25.12.2007, як покупця, вказано відповідача ОСОБА_3 . Для придбання цієї квартири вона та відповідач отримували кредит у Великобурлуцькому відділенні Аваль Банку, та спільно погашали, кінцевий розрахунок по кредиту здійснено у 2010 році. З моменту придбання квартири вона, відповідач та їх спільна дитина проживають у цій квартирі, фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, досягнути домовленості з приводу поділу даної квартири, що є об`єктом права спільної сумісної власності, вона з відповідачем не може.

Ухвалою суду від 21.03.2019 за заявою відповідача та його представника ОСОБА_4 розпочато процедуру врегулювання спору за участю судді (а.с.41).

Ухвалою суду від 08.04.2019 припинено процедуру врегулювання спору за участю судді, у зв`язку з тим, що сторони по справі спір між собою не врегулювали, надходженням заяви про припинення врегулювання спору за участю судді, закінченням строку врегулювання спору за участю судді (а.с.47).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2019 справу передано в провадження судді Поліщук Т.В.

Ухвалою суду від 25.05.2019 визнано відвід відповідача ОСОБА_3 судді Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В. необґрунтованим, провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Поліщук Т.В. (а.с.67-68).

Ухвалою суду від 30.05.2019 відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Поліщук Т.В. (а.с.77-78).

Ухвалою від 03.06.2019 провадження у справі поновлено.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з відсутністю спору між сторонами, посилаючись не те, що позивач з приводу поділу майна до відповідача не зверталась, відповідач готовий в любий зручний час у будь-якого нотаріуса переоформити право власності на 1/2 частину квартири за ОСОБА_1 , ніякого спору щодо визнання права власності та переоформлення 1/2 частини квартири між ним та позивачем не існує (а.с.71-72).

Позивач відповідь на відзив у встановлений строк не подала.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Крамар І.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити, при цьому позивач зазначила, що відповідач пропонував їй продати квартиру та поділити отримані за неї кошти; оскільки така продаж порушувала би інтереси їх дитини, вона відмовилась, потім відповідач запропонував звернутися до нотаріуса для поділу кватири, при цьому витрати, пов`язані на вчинення нотаріальної дії, на його думку вони повинні були нести порівну, на що вона також відмовилась, оскільки вже понесла судові витрати по справі у зв`язку з подачею до суду позову про поділ майна.

Відповідач та його представник адвокат Хуторненко Е.В. проти задоволення позову заперечували, посилаючись на відсутність спору та доводи, викладені у відзиві на позов.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 20.07.2007 зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6).

На теперішній час шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

В період шлюбу сторони придбали у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 32,0 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., за договором купівлі-продажу від 25.12.2007, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Озеровою В.В. р. № 5790, яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_3 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, копією договору купівлі-продажу від 25.12.2007 (а.с.5, 31).

Вказана квартира була придбана за кредитні кошти, відповідно до кредитного договору від 26.12.2007, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 (а.с.28).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що судом приймалися міри щодо врегулювання спору за участю судді, та сторони у справі свій спір не врегулювали, суд дійшов до висновку про наявність спору між сторонами.

Стаття 16 ЦК України визначає як один зі способів захисту судом цивільного права та інтересу - визнання права.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до положень ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Майно, яке належить до особистої приватної власності дружини, чоловіка, визначено у статті 57 СК України.

Суд дійшов до висновку, що спірне майно квартира АДРЕСА_1 , набуте сторонами у період перебування у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя, та той факт, що це майно зареєстроване за відповідачем, не позбавляє позивача права на частку у цьому майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Виходячи з презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, суд розподіляє їх спільне майно, яке є предметом спору, в рівних частках.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2500,00 грн. та комісії банку у розмірі 32 грн. 32 коп. (а.с.1,23).

Представником позивача адвокатом Крамар І.М. наданий попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи про поділ спільного майна подружжя, з якого вбачаються такі витрати, як на сплату судового збору, комісії банку, витрат на професійну правничу допомогу.

До закінчення судових дебатів представник позивача адвокат Крамар І.М. подав письмову заяву, в якій повідомляє, що остаточний розрахунок судових витрат, а саме, витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем, а також докази понесених судових витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішує питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору та комісій банку, та відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 2500,00 грн. та комісії банку у розмірі 32 грн. 32 коп., а всього 2532,32 грн.

Питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу залишити відкритим.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 92, 128-131, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 32,0 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., в порядку поділу спільного майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 32,0 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., в порядку поділу спільного майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати у розмірі 2532 (дві тисячі п`ятсот тридцять дві) грн. 32 коп., які складаються із судового збору у розмірі 2500 грн. 00 коп. та комісії банку у розмірі 32 грн. 32 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складений 16.07.2020.

Суддя: Т. В. Поліщук