Справа № 589/1941/20
Провадження № 6/589/41/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.

з участю секретаря судового засідання Ніколаєнко В.В.,

державного виконавця ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка подання старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пчелінцевої І.С. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пчелінцева І.С. звернулась до суду з даним поданням. Вимоги мотивує тим, що на виконанні у Шосткинському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження № 57936704 з примусового виконання постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області № 589/5012/18 від 23.11.2018р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в розмірі 10200 грн 00 к. Боржник ухиляється від повного, своєчасного виконання рішення. При цьому відомо, що боржник виїжджає за межі України.

В судовому засіданні 25.06.2020р. державний виконавець подання підтримала, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Судове засідання цього дня було відкладено на більш пізній час та державний виконавець в призначений час не з`явилась.

Розглянувши матеріали подання та копії матеріалів виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що на виконанні Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження № 57936704 з примусового виконання постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області № 589/5012/18 від 23.11.2018р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в розмірі 10200 грн 00 к.

Державним виконавцем проводились певні заходи з приводу перевірки майнового стану боржника, та отримані відповіді про відсутність відомостей про джерела отримання боржником доходів: пенсії не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює, на обліку в органах ДФС не перебуває, транспортних засобів у власності не має, інших доходів боржник не має. За відомостями відповідного Державного реєстру у власності у боржника нерухомого майна не має, але постановою державного виконавця накладено арешт на все його майно.

Також встановлено, що боржник перетинав державний кордон України 15.06.2019р., 31.07.2019р., 26.01.2020р. та 04.03.2020р.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України від 21.01.1994 № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України». Згідно з положеннями п. 5 статті 6 даного Закону громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно із ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, має право звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, що позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків (Узагальнення ВСУ судової практики щодо розгляду подань про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року). На думку суду, саме по собі невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього відповідним рішенням зобов`язань.

Проте, державний виконаць при зверненні з цим поданням не довів з дотриманням вимог ст. 76, 81 ЦПК України наявність факту умисного ухилення боржника від виконання зазначеного судового рішення та вжиття державним виконавцем достатніх заходів, необхідних для належного повідомлення боржника про здійснення виконавчого провадження.

Так, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження на виконання приписів ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», отримання боржником цієї постанови, відсутні акти виходу за адресою боржника.

Разом з тим, звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаного подання.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова