Єдиний унікальний номер 227/2893/19
Номер провадження 22-ц/804/634/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Мірути О.А., Мальованого Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Цимбала Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року у цивільній справі № 227/2893/19 за первісною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення місця проживання дітей, звільнення від сплати аліментів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей (суддя першої інстанції Левченко Андрій Миколайович ), -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації про встановлення місця проживання дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 30 вересня 2006 року він та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 951.

Від шлюбу мають спільних дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2018 року шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. При розірванні шлюбу не вирішувалось питання про місце проживання дітей.

Після розірвання шлюбу сторони деякий час мешкали разом.

09 березня 2019 року відповідач ОСОБА_1 залишила місце мешкання та вибула в невідомому напрямку, орієнтовно в м. Київ. Періодично ОСОБА_1 приїжджає до його місця мешкання, намагається відібрати дітей та вивезти до іншого міста.

До теперішнього часу він та ОСОБА_1 не дійшли згоди щодо місця проживання дітей.

На теперішній ОСОБА_2 з дітьми мешкає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де і зареєстровані діти.

Вказаний будинок побудований ним особисто, пристосований для повноцінного життя, але введення в експлуатацію ще не завершено.

Вихованням дітей займається він. Старші доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відвідують Шахівську загальноосвітню школу, молодша донька ОСОБА_6 , відвідує Шахівський дошкільний навчальний заклад. Крім того, діти відвідують танцювальний гурт «Грація» в м. Дружківка Донецької області, куди він їх відвозить тричі на тиждень, та двічі відвідують хореографічний гурток у с. Шахове Добропільського району.

Діти знаходяться на його повному матеріальному забезпеченні, ним створені всі умови для розвитку та проживання дітей, діти забезпечені одягом, іграшками та харчами.

Позивач є приватним підприємцем, займається сільськогосподарським виробництвом, є орендарем земельних ділянок у місцевих мешканців, а також є власником земельних ділянок. Для обробки земель має власну сільськогосподарську техніку, має найманих працівників. Він є діючим депутатом Шахівської сільської ради Шахівської об`єднаної територіальної громади, має стабільний дохід, достатній для забезпечення дітей всім необхідним для їх навчання та розвитку. Позивач має намір та можливість дати дітям належну освіту.

Згідно отриманої характеристики, його позитивно характеризують за місцем мешкання. На обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей від 14.05.2019 року, проведеного комісією Шахівської територіальної громади, встановлено, що ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Сім`я, багатодітна, має трьох доньок: ОСОБА_4 , 2008 року народження. ОСОБА_5 , 2012 року народження, ОСОБА_10 , 2015 року народження. Діти навчаються в ІІІахівській ЗОШ 1-3 ст. у 5 класі, 1 класі та Шахівському закладі дошкільної освіти. З 09.03.2019 року батько сам здійснює догляд за дітьми, Два рази на тиждень возить до м. Дружківки на танцювальний гурток «Грація» та 2 рази на тиждень діти відвідують танцювальний гурток в с. Шахово. Мати дітей ОСОБА_1 , 1988 р.н. на даний час з сім`єю не проживає, а проживає зі слів у м. Києві. Обстежено матеріально-побутові умови сім`ї. Діти мають окрему кімнату, ліжечка, стіл для навчання. Одяг згідно сезону. В будинку задовільні умови проживання.

19 червня 2019 року комісією повторно здійснено обстеження житлово - побутових умов ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та складено акт, згідно якого для дітей створені всі необхідні побутові умови. Діти забезпечені всіма необхідними речами. Мати з сім`єю не проживає. Батько самостійно виховує дітей. Діти люблять та поважають батька.

ОСОБА_2 просив суд першої інстанції визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із ним - батьком ОСОБА_2 .

У липні 2019 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Макєєв Олександр Володимирович, звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа - Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звільнення від сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_2 посилався на те, що 12 червня 2018 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області винесено судовий наказ, згідно якого вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 16.05.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі судового наказу 28.05.2019 року державним виконавцем було відкрите виконавче провадження № 59213849. На час винесення судового наказу діти мешкали разом з матір`ю та батьком за однією адресою. На даний час, а саме з 09.03.2019 року всі троє дітей проживають разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актами обстеження побутових умов від 14.05.2019 року та 19.06.2019 року, довідкою Шахівської сільської ради Добропільського району. Батько повністю утримує дітей, але при цьому ще сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 .

Мати дітей ОСОБА_1 09.03.2019 року залишила дітей батьку та виїхала в невідомому напрямку. Точна адреса її мешкання невідома. Вказані обставини підтверджуються актами обстеження.

За вказаних обставин відпали підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дітей, у зв`язку із чим ОСОБА_2 вимушений звернутися до суду.

ОСОБА_2 просив суд першої інстанції звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , які стягуються з нього відповідно до судового наказу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2018 року у справі № 227/1758/18; зупинити виконання за виконавчим документом до розгляду позовної заяви про звільнення від сплати аліментів.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що в Добропільський міськрайонний суд Донецької області ОСОБА_2 подано позов про звільнення від сплати аліментів у справі № 227/3061/19, в якому відповідачем зазначено ОСОБА_1 .

Задоволення позовної вимоги про звільнення від сплати аліментів у справі № 227/3061/19 залежить від задоволення позовної вимоги про встановлення місця проживання дітей. Позовні вимоги про звільнення від сплати аліментів і позовні вимоги про встановлення місця проживання дітей є взаємопов`язані, виникають з одних правовідносин.

Крім того, позовні вимоги у справі № 227/3061/19 та позовні вимоги про встановлення місця проживання дітей пов`язані між собою поданими доказами.

ОСОБА_1 з 30 вересня 2006 року перебувала у шлюбі з гр. України ОСОБА_2 ; рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.11.2018р. у справі № 227/4247/18, яке набрало чинності 28.12.2018р., шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано.

Причиною розірвання шлюбу стало те, що ОСОБА_2 вживав у великій кількості алкогольні напої, неодноразово бив її, принижував, виганяв з будинку, погрожував її позбавити здоров`я та життя. Також ОСОБА_2 дуже часто приймав алкогольні напої та був п`яний у присутності їх дітей.

Від шлюбу з ОСОБА_2 вони мають трьох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_6 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Під час шлюбу та до березня 2019 року вона та її колишній чоловік, ОСОБА_2 , та їх спільні діти проживали разом у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який був набутий у власність під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_10 та є їх спільною сумісною власністю.

З народження дітей виключно вона займалася доглядом за ними, при цьому виконувала усі обов`язки з організації домашнього побуту, виконувала усю хатню роботу, займалася ремонтом та облаштуванням будинку, прибирала будинок, готовила їжу, прала та прасувала одяг для дітей та свого колишнього чоловіка, при цьому ОСОБА_2 зовсім нічого не робив по дому.

Вона самостійно займалася розвитком дітей, відводила дітей до школи та до дитячого садочку, допомагала дітям робити шкільні домашні завдання, виховувала їх, вчила читати та писати, отже, створила всі умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Від народження дітей вона слідкувала за станом їх здоров`я та їх розвитком, доглядала за ними, коли вони хворіли. Натомість її колишній чоловік, ОСОБА_2 , зовсім не приділяв уваги їх донькам, не проводив з ними час, не приймав участі у їх вихованні та розвитку.

Під час шлюбу через те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 , перебуваючи напідпитку влаштовував скандали та бив її, побоюючись за своє життя та життя її дітей, їй доводилось разом з дітьми залишати будинок. Так, у 2018 році вона декілька місяців у період з 25.08.2018 року по 20.12.2018 року винаймала квартиру у місті Дружківка, де разом з дітьми проживала окремо від свого колишнього чоловіка.

У 2018 році у період з 15.05.2018 року по 06.06.2018 року вона жила разом з дітьми у своєї бабусі.

10.05.2018 року після чергового п`яного скандалу та після того, як її колишній чоловік її побив, вона переховувалася вдома у її дядьки та його дружини.

Через постійні конфлікти та домашнє насильство вона неодноразово зверталася до поліції, що підтверджується листом Покровського відділу поліції від 23.07.2019 р. № 30аз/401/01-2019.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не надавав коштів на утримання їх дітей, під час того, як вона проживала окремо від свого колишнього чоловіка, вона подала заяву на стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей. 12 червня 2018 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області видав судовий наказ у справі 227/1758/18, яким вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на утримання дітей. Проте з дня винесення цього наказу ОСОБА_2 не сплатив жодної копійки на утримання дітей.

Після того, як у 2018 році виконавча служба почала проводити якісь дії стосовно виконання судового наказу у справі 227/1758/18 про стягнення аліментів, відповідач пообіцяв їй, що змінить свою поведінку, перестане вживати спиртні напої, буде виділяти кошти на утримання дітей та вмовив її переїхати з дітьми жити разом з ним та забрати судовий наказ з виконавчої служби. З 20.12.2018 року вона стала жити разом з відповідачем та забрала судовий наказ у справі 227/1758/18 про стягнення аліментів з виконавчої служби. Однак відповідач не стримав своєї обіцянки та у березні 2019 року, перебуваючи у п`яному вигляді, погрожуючи завдати шкоди її життю та здоров`ю, забрав від неї дітей та вигнав її із спільного будинку. У розпачі, у жаху та в стресовому стані вона вимушена була залишити будинок через те, що боялась за своє життя.

Після того ОСОБА_1 неодноразово намагалася повернутися до своїх дітей, які залишилися разом з відповідачем. Однак відповідач не пускає її до їхніх дітей та до дому. При цьому під час особистих зустрічей з відповідачем він погрожує їй, якщо вона буде намагатися потрапити до дітей та будинку, він заподіє шкоди її здоров`ю. У квітні 2019 року під час чергової спроби потрапити до будинку та до своїх донечок, відповідач влаштував скандал в присутності дітей, погрожував їй завдати шкоди здоров`ю, викручував їй руки та силою відібрав її особистого телефону. Відразу після цього скандалу та пограбування її з боку відповідача, вона викликала поліцію з телефона її дядьки, ОСОБА_13 та його дружини ОСОБА_14 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Поліція приїхала на виклик, проте відмовилась щось робити, лише повідомила, що це цивільний конфлікт і його необхідно вирішувати у суді. Поліція також проігнорувала той факт, що відповідач в нетверезому стані знаходився разом з дітьми.

22 травня 2019 року вона намагалася потрапити до будинку та поспілкуватися з дітьми, але ОСОБА_2 не пустив її до будинку та казав, якщо вона буде намагатися потрапити до своїх рідних дітей та будинку, він її поб`є. Вважає, що такі погрози носять реальний характер, оскільки раніше відповідач вже неодноразово піднімав на неї руку та бив. За цим фактом вона склала та подала 23 травня 2019 відповідну заяву до Добропільського відділення Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області.

Після того, як вона вимушено стала проживати окремо від своїх донечок, її колишній чоловік ОСОБА_2 , почав застосовувати антипедагогічні заходи виховання, налаштовує доньок проти неї, штучно підриває її авторитет, надає в присутності дітей їй негативну оцінку, вчить дітей брехати. Він постійно розповідає донькам, що вона погана та не хоче жити разом з ними, а хоче зла їх батьку. Та в той же час ОСОБА_2 не дозволяє їй спілкуватися з доньками.

27 ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_2 надав їй можливість поспілкуватися з доньками. Проте, під час прогулянки з доньками ОСОБА_2 прийшов до неї та в присутності доньок почав обзивати її лайливими словами, казав, що більше ніколи не дасть їй можливість спілкуватися з доньками, після чого відібрав доньок. Свідками цієї події були її мати та її сестра.

ІНФОРМАЦІЯ_12 вона приїхала в село Шахове Добропільського району Донецької області для того, щоб поспілкуватися зі своїми доньками та привітати ІНФОРМАЦІЯ_13 свою старшу доньку ОСОБА_4 з днем народження. Приблизно о 14 год. 30 хв. 19 серпня 2019 року вона разом із своєю двоюрідною сестрою підійшла до свого будинку, де зустріла свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 . Після чого вона повідомила ОСОБА_2 , що хоче потрапити до будинку, який є спільною власністю та поспілкуватися з дітьми, забрати свої речі, які залишилися в будинку. Також, вона повідомила колишньому чоловіку, що хоче ІНФОРМАЦІЯ_13 привітати старшу доньку з днем народження та поспілкуватися з дітьми. У відповідь ОСОБА_2 сказав, що не пустить її у будинок та не дасть поспілкуватись з доньками. Також, ОСОБА_2 почав поводити себе агресивно та неадекватно. Так, ОСОБА_2 почав плювати на неї, обзивати її лайливими словами. У подальшому під час розмови ОСОБА_2 різко підійшов до неї та став, застосовуючи силу, відбирати її телефона. На її заклики та заклики її двоюрідної сестри про припинення таких дій, ОСОБА_2 не реагував. Він викручував їй руки та силою відібрав її телефон та штовхнув її на землю. Після цього зачинився в автомобілі та став дивитися зміст її телефону, особисте листування та фотографії. При цьому було видно, як він фотографував зміст її телефону на свій телефон. Ознайомившись зі змістом її телефону, ОСОБА_2 викинув його на землю.

Забираючи її телефона, ОСОБА_2 завдав шкоди її здоров`ю. Зокрема, ОСОБА_2 , забираючи її телефона, пошкодив її праву руку. Від стискання та викручування її рук ОСОБА_2 на її руці залишилися садна та крововиливи; був пошкоджений променевий нерв правої руки, внаслідок чого знизилась чуттєвість та сила правої кісті. Також, під час падіння від поштовху ОСОБА_2 , вона забила коліно.

Після того, як ОСОБА_2 вигнав її з дому у березні 2019 року, вона лишилася без житла та без будь-яких засобів для існування. Для того, щоб забезпечити себе та мати можливість утримувати доньок, вона стала займатися підприємницькою діяльністю та зареєструвалася фізичною особою-підприємцем.

На сьогоднішній день вона має дохід від своєї підприємницької діяльності, так на момент подання даної заяви у липні 2019 року вона отримала 57000,00 грн. та 472,62 доларів США доходу.

Для спільного проживання з дітьми вона винаймає квартиру загальною площею 103,10 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 .

17 липня 2019 року головними спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Слишик О.В. та Чечко М.А. за її зверненням та на підставі доручення Служби у справах дітей Добропільської райдержадміністрації був складений Акт обстеження умов проживання. Згідно з висновками, що зроблені в зазначеному акті, обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 , санітарно-гігієнічні норми дотримуються у повному обсязі. В квартирі створено все необхідне для дітей; кімнати просторі та чисті, наявна чиста постільна білизна, для виховання та розвитку дітей створені такі умови: окремі спальні місця, робочі місця, місце для проведення дозвілля.

Стан її здоров`я дозволяє їй проживати разом з дітьми, займатися їх вихованням та піклуватися про них, що підтверджується довідкою № 724/19 від 18 липня 2019 року, медичною довідкою про проходження попереднього та періодичного психіатричних оглядів серія 2ААМ № 370423 від 12.07.2019 року, сертифікатом про походження профілактичного наркологічного огляду серія 2РРС № 757171 від 12.07.2019 року.

ОСОБА_1 просила суд першої інстанції визначити місце проживання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат відповідно до прийнятого рішення по справі.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2019 року зустрічну позовну заяву за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей прийнято до провадження та об`єднано із первісним позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Макєєв Олександр Володимирович, до ОСОБА_1 , третя особа - Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звільнення від сплати аліментів.

Об`єднано в одне провадження цивільну справу № 227/3061/19, провадження 2/227/1281/2019 за первісним позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Макєєв Олександр Володимирович, до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів, третя особа Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з цивільною справою № 227/2893/19, провадження 2/227/1238/2019 за позовною заявою ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_17 , до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації Донецької області про встановлення місця проживання дітей.

Об`єднаній справі присвоєно № 227/2893/19.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення місця проживання дітей з батьком, звільнення від сплати аліментів задоволено в повному обсязі.

Визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком - ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнено ОСОБА_2 від сплати на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які стягуються відповідно до судового наказу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.06.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1536,80 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визначення місця проживання дітей з матір`ю відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилася відповідач по первісному позову та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що вважає зазначене рішення таким, що прийняте з порушенням вимог ЦПК України, а саме суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; позивачем за первісним позовом не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими. Рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

ОСОБА_1 просить Донецький апеляційний суд рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування Добропільської державної районної адміністрації, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення місця проживання дітей, звільнення від сплати аліментів відмовити повністю, а позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Добропільської державної районної адміністрації. Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей задовольнити повністю.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 23 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та надано ОСОБА_2 , Органу опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації, Добропільському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 03 лютого 2020 року.

Копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та копії апеляційної скарги Органом опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації і Добропільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 отримані (том 2, а.с. 39,40,44). До Донецького апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшов відзив ( том 2, а.с. 49-50).

В судове засідання апеляційного суду 01 липня 2020 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 не з`явилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи відповідно до ст.ст. 128, 131 ЦПК України, що підтверджується повідомленням Укрпошти (том № 2, а.с. 109).

В судове засідання апеляційного суду представник третьої особи - Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 2, а.с. 107).

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення позивача за первісним позовом ОСОБА_2 , представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 - адвоката Макєєва О.В., пояснення представника Органу опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб. За час шлюбу у них народилось троє доньок: ОСОБА_4 , 2008 р.н., ОСОБА_5 , 2012 р.н. та ОСОБА_6 , 2015 р.н.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.11.2018 року, шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано. При розірванні шлюбу питання про визначення місця проживання дітей не вирішувалось.

Згідно висновку органу опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації від 20.11.2019р. № 740/01-37/03/0/19 про визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є ученицями 2 та 6 класу Шахівської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Дівчата мають високий рівень навчальних досягнень, беруть активну участь у громадському житті школи, відвідують танцювальні гуртки, є призерами багатьох обласних та Всеукраїнських конкурсів, мають дипломи та грамоти. Молодша донька ОСОБА_6 є вихованкою дитячого закладу «Топольок». Згідно психолого-педагогічної характеристики, наданої закладом, велику увагу вихованню ОСОБА_6 приділяє тато, створює всі умови для розвитку та навчання дитини.

Батько дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до побутової характеристики, наданої Шахівською сільською радою, ОСОБА_2 за час проживання в громаді зарекомендував себе з позитивної сторони, має високу працездатність, у відносинах з колегами доброзичливий, принциповий, має активну громадську позицію. Добрий батько, який піклується про дітей та приділяє їх вихованню значну частину часу. До скоєння непорядних і негідних вчинків не схильний.

ОСОБА_2 є приватним підприємцем, має стабільний дохід (згідно податкової декларації платника єдиного податку дохід у 2018 році склав 2 млн. 378 тис. 514 грн). Згідно наданих довідок на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Під час обстеження умов проживання, яке відбулося 24 липня 2019 року, за участю спеціалістів служби у справах дітей райдержадміністрації, було встановлено, що за адресою мешкання ОСОБА_2 проживає родина із чотирьох осіб: батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , малолітні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Будинок має 3 жилі кімнати та на другому поверсі мансарду. В будинку є окрема кімната для дітей, постільна білизна, іграшки, продукти харчування, дитячі ліжка, є місце для проведення дозвілля дітей. В будинку охайно і затишно. Основні потреби дітей задовольняються.

Мати дітей, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , винаймає житло за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час обстеження умов проживання, проведеного спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації 17 липня 2019 року, було встановлено, що гр. ОСОБА_1 , згідно договору оренди нерухомого майна винаймає квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Санітарно-гігієнічні норми дотримані в повному обсязі, для дітей створені всі необхідні умови: окремі спальні місця, робочі місця, є місце для проведення дозвілля. Згідно наданих довідок на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, здорова. ОСОБА_1 , відповідно виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є фізичною особою-підприємцем. Від своєї діяльності за 9 місяців 2019 року отримала дохід 99000,00 грн., що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в рішенні суд не надав оцінки першому висновку органу опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації від 25.10.2019 року № 708/01-36/03/0/19, в якому орган опіки та піклування не прийшов до однозначного висновку про визначення місця проживання з кимось з батьків малолітніх дітей, є безпідставними, оскільки частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, жодні докази не мають для суду заздегіль встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач за первісним позовом ОСОБА_2 постійно піклується про своїх дітей, бере активну участь у духовному та фізичному їх розвиткові; за межами дошкільних та шкільних навчань діти відвідують додаткові спортивні, творчі гуртки і секції; на час розгляду справи діти надають більшої прихильності батькові; у позивача наявне упоряджене жиле приміщення, створено умови належного виховання та розвитку дітей. Суд першої інстанції врахував, що наймолодшій дитині всього чотири роки, а найстаршій одинадцять, а тому різка зміна їх умов проживання, навчання, дозвілля, соціального середовища може якнайгірше позначитись на їх здоров`ї, у тому числі і психологічному.

Із пояснень в судовому засіданні апеляційного суду 01.07.2020 року головного спеціаліста служби у справах дітей Добропільської районної державної адміністрації Кузьмініч Л.І. вбачається, що після подання позовної заяви до суду, мати дітей ОСОБА_1 в її присутності в лютому 2020 року спілкувалася з дітьми, привезла їм подарунки, але діти неохоче спілкувалися з матір`ю. Вважає, що доцільно місце проживання дітей визначити з батьком, оскільки він піклується про дітей як в духовному їх розвитку, так і забезпечує матеріально, діти відвідують різні гуртки, бажають проживати разом з батьком.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не надав оцінку тому, в зв`язку з чим вона звернулася в правоохоронні органи про скоєння ОСОБА_2 відносно неї кримінальних правопорушень, а прийшов до висновку про недоведеністю вини позивача в скоєнні цих правопорушень, хоча виправдувального вироку немає, є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять також і обвинувального вироку відносно позивача за первісним позовом ОСОБА_2 . Частиною 1 статті 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в порушення норм процесуального законодавства, суд першої інстанції допитав малолітнього свідка ОСОБА_4 , 2008 року народження за відсутності представника служби у справах дітей, а за участю представника іншого органу, є безпідставними, оскільки як вбачається із протоколу судового засідання Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.11.2019 року (том № 1, а.с. 154 - 182), а також рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року, малолітня свідок ОСОБА_4 , 2008 року народження була допитана судом без присутності батьків, за участі представника органу опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації Лазебник В.І. та психолога Добропільського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_18 .

Згідно частини 1 статті 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Частиною 1 статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку від представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Матеріали справи містять довіреність Добропільської районної державної адміністрації, якою уповноважено Лазебник Віру Іванувну, провідного спеціаліста служби у справах дітей райдержадміністрації представляти в установленому законом порядку інтереси Райдержадміністрації в судах загальної і спеціальної юрисдикції, з використанням процесуальних прав та обов`язків, наданих законодавством позивачеві, відповідачеві та третім особам (том № 1, а.с. 99).

Як вбачається із частини 2 статті 45 ЦПК України, суд роз`яснює малолітній або неповнолітній особі її права та можливі наслідки дії її представника чи законного представника у разі, якщо за віком вона може усвідомити їх значення.

Тобто, допит малолітнього свідка ОСОБА_4 , 2008 року народження, судом першої інстанції був проведений відповідно до вимог ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в судовому засіданні з достовірністю встановлено, з показань малолітньої ОСОБА_4 те, що її батько інколи піднімав не неї руку, тобто в присутності малолітньої дитини ОСОБА_2 здійснював фізичний вплив на матір малолітньої доньки, тим самим батько дитини своєю аморальною поведінкою зашкоджує розвитку дитини, а тому суд своїм рішенням незаконно встановив місце проживання дітей з батьком, є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів аморальної поведінки ОСОБА_2 .

Частиною 1 статті 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Із пояснень в судовому засіданні апеляційного суду 01.07.2020 року малолітнього свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що вона бажає проживати разом зі своїм батьком - ОСОБА_2 , який турбується про неї та її сістер, вона допомогає батькові по догляду за меншими сестрами. Вона любить свій будинок, в квартирі мешкати не бажає. Вона та її сестри забезпечені всім необхідним, їй комфортно мешкати разом з батьком. З матір`ю мешкати разом у неї бажання немає, оскільки у матері змінюється постійно настрій: то вона добра, то лається, по телефону з нею не спілкується.

Із пояснень в судовому засіданні апеляційного суду малолітнього свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що вона бажає жити з сестрами та батьком, котрий про них піклується, водить у різні гуртки.

Із пояснень в судовому засіданні апеляційного суду малолітнього свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що вона також бажає жити разом з батьком, котрий про неї піклується.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дата ратифікації: 27.02.1991 року; дата набуття чинності для України: 27.09.1991 року передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Апеляційний суд вважає, що оскільки на час розгляду справи діти надають більшої прихильності батькові, суд першої інстанції прийшов правильного висновку щодо задоволення первісного позову і відмові у задоволені зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що під час розгляду вказаної справи суд повинен був призначити судово-психологічні експертизи відносно всіх її дітей для безпосереднього дослідження самостійного і критичного мислення у дитини та здатності сформулювати об`єктивне ставлення до бажання проживати з одним із батьків, є безпідставними, оскільки такого клопотання в судовому засіданні сторонами не заявлялось і крім того, частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції в інтересах дітей не повинен був визначати місце проживання малолітніх дітей з батьком в Добропільському районі, де проводиться операція об`єднаних сил, є безпідставними, оскільки місто Добропілля Донецької області не відноситься до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Небезпеки для проживання дітей в м. Добропілля не існує, діти відвідують дитячі садки і школи, працюють гуртки і позашкільні секції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача по первісному позову і відмові у зустрічному позові.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 02 липня 2020 року

Суддя: О.Д.Канурна