Справа № 635/7833/19
Провадження по справі № 2/635/1179/2020
02 липня 2020 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області
у складі головуючого судді Назаренко О.В.
за участю секретаря судового засідання Літінської Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
до Харківського районного суду Харківської області надійшов зазначений позов, який був уточнений 18 листопада 2019 року. Відповідно до уточненої редакції позовних вимог позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03.09.1999 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоколодязької селищної ради Вовчанського району Харківської області за актовим записом № 15 та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня пре`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позову зазначено, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 03.09.1999 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоколодязької селищної ради Вовчанського району Харківської області за актовим записом № 15. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося, на протязі останніх семи стосунки поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільний бюджет не мають. Стосовно вимог про стягнення аліментів позивач зазначила, що діти проживають з нею за місцем її реєстрації. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, ОСОБА_2 матеріально їй не допомагає, участі у вихованні дітей не приймає, внаслідок чого вона сама утримує малолітніх доньок. Між нею та відповідачем на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутися також з вимогою про стягнення аліментів на малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Відповідач не має інших дітей, непрацезданих батьків, працює на посаді охоронника відділу охорони в ППП «СБ» Кобальт», отримує постійну заробітну плату. За вказаних обставин вона звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - залишено без руху.
18 листопада 2019 року недоліки позивачем усунуті.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.
На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2020 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, закрито та справа призначена до розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явилася, представника позивача адвокат Шапошніков І.Є., надав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність його та позивача, у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив не надав. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялася про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 вересня 1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоколодязької селищної ради Вовчанського району Харківської області за актовим записом № 15, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Судом встановлено та з матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, які між ними припинені, сім`я існує формально, відповідач позов визнав, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір.
У відповідності із положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи спору між сторонами щодо спільного набутого майна та місця проживання дитини не вбачається, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України.
Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.
Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно до п. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Позивач ОСОБА_1 зазначила в позові своє бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_5 ».
Стосовно вимоги про стягнення аліментів судом встановлено наступне.
Відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Білоколодязькою селищною радою Вовчанського району Харківської області, актовий запис №4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Виконавчим комітетом Південноміської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 19.
На даний час діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Зазначене підтверджується інформацією Виконавчого комітету Південноміської ради Харківського району Харківської області №2027 від 16.10.2019.
Відповідно до вимог ст.180 СК України- батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч. ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Так, враховуючи надані позивачем докази, а також те що відповідачем в ході розгляду справи не надано суду відомостей щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів відповідачем також не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі.
У зв`язку з наведеним суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дітей в межах позовних вимог стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до повноліття дітей.
Судом прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.
Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.
Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно з вимогами ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (зі змінами та доповненнями) за подання фізичною особою позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн.
Приймаючи до уваги, що рішення винесене на користь позивача та з урахуванням того, що позивач за подачу позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн., а за подачу позову про стягнення аліментів - звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн., а також стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. за подачу позову про стягнення аліментів.
Керуючись ст. ст. 81, 133, 141, 206, 259, 206, 258-259, 263-265, 268, , 280-283, 430 ЦПК України, ст.ст. 112, 113, 191 Сімейного кодексу України, суд -
позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 вересня 1999 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоколодязької селищної ради Вовчанського району Харківської області, актовий запис № 15.
Після реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня пре`явлення позовної заяви до суду 18 жовтня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення суду у межах суми рахунку за місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. за подачу позову про стягнення аліментів.

Роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України повне рішення складено і підписано без його проголошення 02 липня 2020 року.

Відомості, що не проголошуються:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник позивача - адвокат Шапошніков Ігор Євгенійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3878;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.В.Назаренко