Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8524/19 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 8 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/8524/19 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах, інтересах ОСОБА_2 та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , третя особа: Виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування, про поділ житлового будинку та господарських будівель із прилеглими до них садом і городом, що разом з ними є окремим господарством,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_6

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 17 квітня 2020 року, яка постановлена під головуванням судді Сингаївського О.П. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

27 січня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про призначення судової експертизи у справі за вищевказаним позовом, метою якого є припинення права спільної часткової власності (а.с.44 т.1). Посилаючись на визначення розміру часток у садибі АДРЕСА_1 , при виділі майна в натурі слід надати варіанти поділу, із встановленням обсягу будівельних робіт, які належить виконати співвласникам, що потребує спеціальних знань у галузі будівництва, просила призначити судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити судовому експерту ОСОБА_7 , витребувавши від КП «Житомирське міжміське БТІ» копію інвентарної справи на вищевказану садибу. На розгляд експертизи винести питання: які існують варіанти поділу в натурі садиби АДРЕСА_1 з врахуванням первісних часток співвласників: позивачів 2/3 та відповідача 1/3, із виділом часток позивачів: ОСОБА_1 , якій належить 2/15 частини садиби; ОСОБА_3 , якій належить 2/30 та 20/180 частин садиби; ОСОБА_4 , якому належить 2/30 та 20/180 частин садиби; ОСОБА_2 , якій належить 2/15 та 4/90 частин садиби спільно в жиле приміщення квартири АДРЕСА_2 ?

Ухвалою АДРЕСА_1 від 17 квітня 2020 року в справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Гаркуші Маргариті ОСОБА_8 . На вирішення експертизи поставлено наступне питання: які існують варіанти поділу в натурі житлового будинку та господарських будівель із прилеглими до них садом і городом, що разом із ними є окремим господарством та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , із урахуванням первинних часток їх співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та з виділом часток позивачів: ОСОБА_1 , якій належить 2/15 частки садиби, ОСОБА_3 , якій належить 2/30 та 20/180 частки садиби, ОСОБА_4 , якому належить 2/30 та 20/180 частки садиби, ОСОБА_2 , якій належить 2/15 та 4/90 частки садиби спільно в жиле приміщення квартири АДРЕСА_2 ? На дослідження експерту надано матеріали цивільної справи №296/8524/19. Витрати по оплаті експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 . Провадження у справі зупинено до проведення експертизи.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, представник в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що ухвала про призначення експертизи постановлена без участі відповідача та його представника, хоча в день розгляду справи він подавав до суду клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку із карантинними обмеженнями в Україні. Суд фактично відмовив у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи, чим позбавив відповідача права взяти участь у розгляді клопотання позивача про призначення експертизи, висловити свою думку з приводу експерта або експертної установи, а також - переліку питань для експертизи. Суд не проаналізував матеріали справи, а просто погодився із позицією позивача щодо необхідності призначення експертизи. Питання, поставлені на вирішення експерта, не можуть вирішити питання виділу часток сторін в натурі. Предметом позовних вимог є виділ в натурі частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому в оскарженій ухвалі йдеться також про господарські будівлі і споруди, а також сад і город. Частки сторін у спірному будинку розподілені, а тому формулювання в експертизі «із урахуванням первісних часток співвласників» не вирішить питання про виділ часток позивачів із спільної часткової власності. Окрім того, позивач безпідставно зазначає загальну площу житлового будинку із урахуванням самочинної прибудови площею 38,5 кв.м., оскільки самочинно збудоване майно не може бути предметом поділу. Вважає, що в межах проведення експертизи позивач має намір у такий спосіб узаконити самочинне будівництво. В ухвалі про призначення експертизи суд не зазначив частку відповідача у спірному будинку, що у подальшому може призвести до зменшення її частки та порушення її прав. Позовні вимоги, зазначені в ухвалі про призначення експертизи, не відповідають дійсним вимогам позовної заяви. Посилання суду на економію часу є безпідставним, оскільки процесуальні строки в період карантину зупиняються. Призначення експертизи без урахування думки відповідача ставить під сумнів висновок експерта і в подальшому призведе до скасування рішення суду.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу в справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Із змісту позовної заяви вбачається, що заявлені вимоги про поділ садиби АДРЕСА_1 в натурі з виділом часток позивачів: ОСОБА_1 , якій належить 2/15 спірної садиби; ОСОБА_3 , які належить 2/30 та 20/180 частини спірної садиби; ОСОБА_4 , якому належить 2/30 та 20/180 частини спірної садиби; ОСОБА_2 , якій належить 2/15 та 4/90 частини спірної садиби, що складали 2/3 частини первинних часток у праві власності на садибу, спільно в жиле приміщення квартири АДРЕСА_2 , із припиненням права спільної часткової власності на домоволодіння з ОСОБА_5 (а.с.7 т.1).

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Отже, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками.

Садибою є земельна ділянка разом із розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Водночас, за загальним правилом, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Із огляду на зміст позовних вимог для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у іншій сфері, ніж право, без яких встановити обставини неможливо. Сторони не надали відповідні висновки експертів, а тому призначення судової експертизи для розгляду даного спору є необхідним.

Разом із тим, згідно з положеннями частини третьої ст.103 ЦК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Також учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частина п`ята ст.103 ЦПК України), але відповідно до частини четвертої ст.103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Проте, із матеріалів справи вбачається, що від ОСОБА_1 клопотання про призначення судової експертизи надійшло до суду першої інстанції в письмовому вигляді 27 січня 2020 року (а.с.44 т.1).

Від представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 до суду першої інстанції 29 січня 2020 року надійшло клопотання про ознайомлення із матеріалами справи (а.с.57-58 т.1). Так, із відмітки, вчиненої адвокатом Бугайчуком М.В. на його ж заяві про ознайомлення із матеріалами справи, слідує, що останній 04 лютого 2020 року ознайомився із матеріалами справи та зробив фотокопії справи самостійно (а.с.87 т.1).

Тобто, на час, коли адвокат відповідача ознайомлювався з матеріалами справи, вони містили клопотання позивачів про призначення судової експертизи, де зазначено, яку експертизу просять призначити позивачі, якому експерту просять доручити її проведення, яке питання просять винести на розгляд судової експертизи та які матеріали просять надати судовому експерту для дослідження.

20 лютого 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, який підписаний адвокатом відповідача (а.с.79-88 т.1).

19 березня 2020 року від адвоката відповідача ОСОБА_9 до суду першої інстанції надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 20 березня 2020 року, із посиланням на те, що з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин через спалах у світі короновірусу (а.с.176-177 т.1). Приймаючи до уваги поважність причини заявленого клопотання про відкладення розгляду справи, суд першої інстанції фактично задовольнив дане клопотання представника відповідача та відклав розгляд справи, призначивши наступне судове засідання на 17 квітня 2020 року.

16 квітня 2020 року до суду першої інстанції знову від адвоката відповідача ОСОБА_9 надійшло повторне клопотання про відкладення розгляд справи до закінчення карантинних заходів (а.с.188-189 т.1).

Отже, із клопотанням позивачів про призначення судової експертизи представник відповідача був обізнаний заздалегідь. Останній відзив на позов подав. Разом із тим, апеляційному суду не надано доказів існування поважних причин, які б перешкодили представнику відповідача подати у письмовому вигляді своє бачення питання щодо призначення судової експертизи, тобто, чи є, на його погляд, потреба у призначенні судової експертизи, якщо так, то якої саме, кому слід доручити призначення судової експертизи та яке коло питань слід винести на її розгляд. За даних обставин колегія суддів апеляційного суду не може погодитися із доводами апеляційної скарги про порушення процесуальних прав відповідача при призначенні судом першої інстанції у справі експертизи. Отже, одне судове засідання за клопотанням представника відповідача було відкладено, карантин й досі триває, представник відповідача мав можливість висловити свою думку щодо експерта або експертної установи, а також кола питань, які слід винести на розгляд експертизи у письмовому вигляді, але цього не вчинив, хоча перешкод не мав. Окрім того, під час судового засідання у суді апеляційної інстанції представник відповідача зазначив, що проти експерта Гаркуші М.Д., якій суд першої інстанції призначив проведення судової експертизи, зауважень або недовіри не має, що прирівнюється судом апеляційної інстанції до взаємної згоди згідно з принципом пропорційності у цивільному судочинстві.

Щодо кола питань, то суд першої інстанції не обмежений у праві відповідно до положень частини четвертої ст.104 ЦПК України за клопотанням експерта надати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань. Окрім того, на дослідження експерту надані матеріали цивільної справи, які містять відзив відповідача на позову заяву із додатками, а також ксерокопію матеріалів інвентарної справи. При необхідності суд першої інстанції може також призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу та все ж таки чинним процесуальним законодавством право остаточно визначити коло питань, з яких має бути проведена експертиза, належить суду, який призначає експертизу, як вже зазначалося вище.

Решта доводів апеляційної скарги щодо формулювання в експертизі «із урахуванням первісних часток співвласників», виділу часток учасників справи у натурі (як стверджують позивачі їм на праві власності належить 87/135 частки у спірній садибі), залучення до участі у справі інших осіб, самочинних забудов тощо відносяться до розгляду справи по суті, в обговорення яких апеляційний суд на стадії перегляду процесуального питання про призначення судової експертизи вдаватися не повинен.

Посилання в апеляційній скарзі на вихід суду першої інстанції за межі позовних вимог спростовується змістом самої позовної заяви, у якій йдеться про садибу, та додаткового правового обґрунтування не потребують.

Ураховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги не тягнуть скасування ухвали суду першої інстанції про призначення судової експертизи. Питання, які порушені в апеляційній скарзі, якщо і виникнуть у майбутньому, можуть бути вирішені самим судом першої інстанції за участі учасників справи при її розгляді, а доводи апеляційної скарги носять дещо передчасний характер. Відповідно до ст.375 ЦПК України ухвала суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 17 квітня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 06 липня 2020 року.