Справа №222/672/20
Провадження №2/222/251/2020
06 липня 2020 року смт. Нікольське
Володарський районний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Вайновської О.Є.,
секретаря судового засідання Гранкіної О.В.,
за часті представника позивачки адвоката Коваленко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що він є членом сім`ї колишнього власника вказаного домоволодіння ОСОБА_3 , у якого вона придбала вказане домоволодіння за договором купівлі-продажу майна від 11.02.2016 року. Реєстрація відповідача у вказаному домоволодінні заважає їй оформити субсидію та вільно реалізовувати свої права по розпорядженню та користуванню майном.
Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 09.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено її розгляд.
Копію ухвали надіслано сторонам, відповідачу, окрім копії ухвали, копію позовної заяви з додатками.
Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, надала заяву в якій вказала, що не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі.
Представник позивачки адвокат Коваленко К.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзив не подав.
За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справи доказів.
Заслухавши представника позивачки, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка з 11.02.2016 року є власником домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11 лютого 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори, реєстраційний номер 205.
Відповідно до копії домової книги, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 з 29.08.2014 року.
Таким чином, відповідач ОСОБА_2 набув права користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 , будучи членом родини колишнього власника вказаного домоволодіння ОСОБА_3 ..
За змістом ст.ст.316, 317, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Крім того, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦПК України).
За ст.156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
До членів сім`ї власника будинку (квартири) належить особи, зазначені у ч.2 ст.64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї власника можуть бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно поживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч.4 ст.156 ЖК України).
Таким чином, право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Зазначена висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14.
Письмовими доказами та поясненнями допитаних під час судового розгляду свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 доведено, що відповідач ОСОБА_2 з 2016 року, тобто з часу як позивачка стала власником домоволодіння АДРЕСА_1 , членом її родини не був, та у вказаному будинку не проживав.
Враховуючи викладене, а саме, те, що між сторонами у справі договори найму на проживання у житловому приміщенні будинку АДРЕСА_1 не укладались, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , залишаючись зареєстрованим в будинку, власником якого є позивачка, є сторонньою для неї особою, яка перешкоджає позивачці належним чином користуватися і володіти вказаним житловим приміщенням, що порушує її права, як власника.
За таких обставин, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 7, 12, 13, 19, 76-82, 141, 178, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282, 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 321, 383, 391 ЦК України, ст.156 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Повне рішення суду складено 09.07.2020 року.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. Є. Вайновська