БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/2196/20, cправа № 361/1949/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«16» червня 2020 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратила право на користування квартирою,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог зазначається, що позивачу на підставі договору дарування від

15 грудня 2001 року на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Серед осіб зареєстрованих у квартирі значаться: позивач, його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній з 2008 року за місцем реєстрації не проживає. Має інше місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстрація відповідача у спірній квартирі позбавляє позивача права вільного володіння, користування та розпорядження нерухомим майно, а також призводить до додаткових витрат по сплаті комунальних послуг. З підстав визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою позивач звернувся до суду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, 16 червня 2020 року його представник ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду неповідомленні.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України.

Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що на підставі договору дарування квартири від

15 грудня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л.Л., зареєстрованого у реєстрі за № 4132, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 є сином позивача, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 23 листопада 2000 року, виконкомом Заворицької сільської ради Броварського району Київської області.

Факт реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_3 підтверджується листом відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області від

23 квітня 2020 року № 06-11/1164. Зареєстрованим за вказаною адресою відповідач значиться із

22 січня 2008 року.

Згідно із довідкою № 1633 від 07 листопада 2018 року, виданою виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 із сином ОСОБА_2 ,

2000 року народження.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2019 року, що набрало законної сили 19 березня 2019 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 09 листопада 2018 року і до закінчення навчання 30 червня 2020 року.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та статтями 15, 23, 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Крім того, основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня

1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Згідно із положеннями статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника квартири користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, при розгляді справи по суті встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , маючи об`єктивну можливість користування, не користується вищевказаним житлом без поважних причин, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, чим перешкоджає позивачу, як єдиному власнику, повноцінно користуватися своєю власністю, порушуючи законні права та інтереси, а тому право позивача підлягає судовому захисту у спосіб визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад рік, тому згідно із частиною другою статті 405 ЦК України він вважається таким, що втратив право на користування цим житлом. Позивач, як власник житла, має право на реалізацію свого права власності, оскільки відповідач в силу закону втратив право користування житлом.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 840 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 141, 263-265, 280-282 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі

АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі

- 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення та апеляційної скарги на рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину (Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ).

Суддя В.О.Василишин