Справа № 128/628/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22.07.2020 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час стосунків з відповідачем у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що донька з дати народження проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач майже 9 років не піклується про свою дитину, не бере участі у її вихованні, не піклується про неї та не цікавиться її станом здоров`я. Зазначає, що дитині необхідно забезпечити належний рівень життя, однак такий рівень життя вона самостійно забезпечити не може. Вказує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки є здоровим та працездатним. Оскільки позивачу невідомо де працює відповідач та рівень його доходів, вважає, що він може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 2 200, 31 грн., тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти в зазначеному розмірі щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення дитиною навчання чи до досягнення 23-річного віку (а.с. 1).

На виконання ухвали суду про залишення позову без руху позивачем було надано нову редакцію позовної заяви, якою, посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 2 200, 31 грн. щомісячно, починаючи стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною 23-х річного віку (а.с. 42).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів було повернуто позивачу (а.с. 15).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 02.06.2020 скасовано ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25.03.2020, а справу направлено для продовження розгляду питання про відкриття провадження у справі (а.с. 35- 36).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 50).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явилася, однак попередньо надала суду заяву, якою вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, розгляд справи просить проводити за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково, а саме спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1 500 гривень, просить розглядати справу у його відсутність.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого повторно 25.06.2019, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 43, 46).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 , виданого 25.06.2019, у зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_5 , ОСОБА_1 змінено прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с. 44, 45).

З копії довідки, виданої виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Вінницької області за №91 від 02.03.2020, встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 47).

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Також положеннями ч. 2 ст. 191 СК Українивстановлено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з 1 січня прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на день подання позовної заяви виповнилося 8 років.

При визначенні виду та розміру аліментів суд враховує вибір позивача щодо способу стягнення аліментів на утримання дитини саме у твердій грошовій сумі, а також, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини,розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також те, що відповідач є особою працездатного віку.

При визначені розміру аліментів судом враховані всі обставини, передбачені ст. 182 СК України.

Суд зважає, що відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Однак позивачем не надано жодного доказу щодо достатності заробітку відповідача.

Тому виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а самев розмірі 1 500 грн щомісячно, оскільки відповідачем зазначено про можливість сплачувати аліменти в такому розмірі, будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі суду не надано, водночас такий розмір алмінтів забезпечує мінімальний гарантований розмір аліментів для дитини відповідного віку, перевищує 1/4 частку мінімальної заробітної плати, встановленої на даний час, відомості про отримання відповідачем будь-яких інших доходів чи належність майна, з якого він також може отримувати дохід, під час судового розгляду справи не встановлені.

Також, оскільки позивач не довела жодними належними та допустимими доказами, що нею було вжито заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але вона не могла їх одержати у зв`язку з його ухиленням від їх сплати, зокрема, що у позивача були перешкоди для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів або що вона зверталась до відповідача з метою сплати ним аліментів на утримання дитини у добровільному порядку, але відповідач не виконав таких вимог, тому підстави для стягнення аліментів за минулий час, а саме з дня народження дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки з ІНФОРМАЦІЯ_1 до задоволення не підлягають.

Так, судом встановлено, що позивач звернулась до суду 03.03.2020, про що свідчить дата відбитку календарного штемпеля на конверті (а.с. 2), тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 03.03.2020.

Щодо вимоги про стягнення аліментів до досягнення дитиною 23 років, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Положеннями ст. 199 СК України визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Так згідно ч. 1ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За вказаних обставин, оскільки на даний час донька сторін не досягла повноліття та чинним законодавством визначено обов`язок батьків утримувати дитину саме до досягнення повноліття, підстав для стягнення з відповідача аліментів до досягнення дитиною двадцяти трьох років, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, аліменти на утримання дитини слід стягнути до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 573, 19 грн (840, 80 грн ?1 500 грн /2 200, 31 грн = 573, 19 грн).

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 79, 84, 141, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 141,211, 223, 247, 259, 263, 265, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утвердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 03.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 573, 19 грн.

Рішення суду, в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Замостянським РВ УМВС м. Вінниці 14.04.2005.

Суддя: