Номер провадження 2/754/1823/20
Справа №754/9014/19
РІШЕННЯ
Іменем України

14 липня 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Галась І.А.,

при секретарі Гергель В.А.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача П`яних О.М.

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника відповідача Бабинського В.В.

розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , 3-тя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту порушення вимог законодавства, усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, розірвання договору, визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , 3-тя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей та визначення порядку спілкування з ними,

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , 3-тя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту порушення вимог законодавства, усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, розірвання договору, визначення місця проживання дітей.

Вимоги позову обґрунтовує тим, що перебувала у фактично-шлюбних відносинах з ОСОБА_3 . Від цих відносин мають двох спільних дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . 20.02.2019 року між нею та Відповідачем укладено письмовий договір про здійснення батьківських прав і визначення місця проживання дітей за місцем проживання Відповідача у квартирі АДРЕСА_1 , в якій вони проживали разом до остаточного припинення нею 10.04.2019 року з Відповідачем фактично-шлюбних відносин. Зазначила, що вона з дітьми зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , крім того, Позивач наразі там проживає.

При цьому, мотивуючі заявлені вимоги, Позивач зазначає, що Договором було обумовлено те, що мати має право зустрічатися тез без будь-яких перешкод спілкуватися з дітьми, у тому числі в будь-який день тижня та у будь-який час, а також має право, за попередньою домовленістю з батьком, брати дітей за місцем свого проживання на вихідні та святкові дні. Також Договором передбачено, що батько зобов`язується не перешкоджати спілкуванню дітей з матір`ю; в дні та час визначені Договором, одягати та збирати дітей для зустрічі з матір`ю, а також повідомляти про причини, що унеможливлюють такі зустрічі якщо вони йому відомі; батьки зобов`язуються належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, та будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для своєчасного виконання своїх зобов`язань за Договором, а також зобов`язались не втручатись в особисте життя один одного та не підбурювати дітей проти батька чи матері. Позивач наголосила, що нею належним чином виконуються умови Договору, однак Відповідач систематично, а з 23.052019 року постійно і повністю ігнорує вимоги Договору, зокрема, перешкоджає зустрічам, спілкуванням з дітьми, не повідомляє про місце знаходження дітей, не повідомляє дітям про її намір спілкуватися та зустрічатися з дітьми, перешкоджає забирати дітей за місцем її проживання на вихідні та святкові дні тощо. На неодноразові прохання не чинити перешкод, Відповідач не реагує та продовжує чинити перешкоди, чинить психологічний тиск, погрожує, принижує , проявляє бездушність, безбожність, жорстокість, цинізм тощо. Позивач зазначила, що у зв`язку ігноруванням відповідачем норм закону, умов Договору та її численних законних прохань, вона 18.04.2019 року, 25.04.2019 року, 03.05.2019 року, 11.05.2019 року та 17.05.2019 року і 24.05.2019 року направила Відповідачу шість обґрунтованих звернень, в яких просила припинити знущання над дітьми і нею, усунути перешкоди у спілкуванні та зустрічі з дітьми, забезпечити можливість забрати дітей за місцем її проживання на вихідні та свята. Зазначила, що у зв`язку з систематичними порушенням Відповідачем умов Договору та вимог закону, вона в порядку ст. 244 КПК України звернулась до територіальних органів поліції а територіальної служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з 7 обґрунтованими заявами про злочин, з вимогою розпочати досудове розслідування та вжити й інші передбачені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заходи.

Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд:
1.Якнайшвидше розглянути та задовольнити даний позов, ухваливши відповідне судове рішення, яким:

-встановити факт порушення відповідачем кривдником ОСОБА_3 вимог законодавства;

-зобов`язати відповідача кривдника ОСОБА_3 усунути перешкоди у її спілкуванні з ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ) і у їх вихованні, у підтриманні ними з нею регулярних особистих стосунків і прямих контактів;

-розірвати укладений Договір від 20.02.2019 про здійснення батьківських прав та визначення місця проживання ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ) з відповідачем кривдником ОСОБА_3 за його місцем проживання у кв. АДРЕСА_1 ;

-визначити місце проживання ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ) разом з нею за місцем її фактичного проживання.

2.У судовому рішенні про задоволення позову зазначити максимально дієвий порядок його виконання, що сприятиме своєчасному відновленню порушених відповідачем кривдником ОСОБА_3 прав і інтересів Дітей ( ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ) та її аналогічних прав і інтересів на безперешкодне спілкування, регулярні особисті стосунки і прямі контакти.

3.Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання (том №1, а.с.166).

10 вересня 2019 року відповідач, ОСОБА_3 подав Відзив на позовну заяву. в якому просив у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що він ніяким чином не порушував чинне законодавство, не створював своїми діями обставин, які б перешкоджали Позивачу спілкуватись з дітьми та виконувати умови Договору щодо здійснення баньками батьківських прав, укладеного між ними. Зазначив, що не створював своїми діями такі обставини, які б перешкоджали Позивачу спілкуватись з дітьми та виконувати умови Договору, забезпечував ОСОБА_1 зустрічі та спілкування її з дітьми, вона також забирала їх до себе на вихідні за місцем свого проживання, інколи за її проханням він сам завозив дітей до Позивача. Чинне законодавство не порушував ніяким чином. Вказав, що ОСОБА_1 на протязі літніх місяців 2019 року поводила себе зухвало, постійно створюючи конфліктні ситуації, порушуючи домовленості між ними про час та місце зустрічей з дітьми та їх безпеку, з`являлась в нічний час, колі діти спали. Вважає, що Позивач фактично постійно порушувала розпорядок дня дітей, ігноруючи їх бажання та настрій. Також зазначив, що Позивач вчиняла економічне, психологічне, фізичне насилля як по відношенню до нього так і дітей. Вважає, що Позивач вводить суд в оману, оскільки він не перешкоджає спілкуванню дітей з нею, наголосив, що остання не утримує дітей матеріально. Докази надані ОСОБА_1 на його думку є неналежними, не підтверджуються фактами, що дійсно вказують на його перешкоджання її спілкуванню з дітьми, докази доцільності проживання дітей разом з нею вважає відсутні. (том №2, а.с.18-35).

Представником Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надано суду висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей № 102/03/37-7377 від 11 вересня 2019 року.

16 вересня 2019 року ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , 3-тя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей та визначення порядку спілкування з ними (том №2, а.с.65-84).

Вимоги зустрічного позову обґрунтовує тим, проживає з дітьми в чотирьохкімнатній квартирі, де є всі умови для комфортного проживання дітей, їх фізичного та духовного розвитку в гармонічній обстановці, у безпечній та спокійній атмосфері любові та турботи про них. Діти забезпечені всім необхідним для дітей їхнього віку, здоровим харчуванням, розвиваючими іграшками, книжками, вони мають усі умови для того, щоб переглядати якісні дитячі мультиплікаційні фільми, казки, тощо. Наголосив. що має постійний стабільний заробіток, який дозволяє утримувати дітей на достатньо високому рівні. Зауважив, що при робочому графіку ОСОБА_1 з 08:00 год. до 21:00 год. вона не буде мати можливості навіть своєчасно завести та забрати дітей з дитячого садочку, а о 21:00 год. вважає, що діти повинні спати для збереження свого здоров`я та повноцінного відпочинку. Вважає, що під час робочого тижня матір не буде ати можливості повноцінно доглядати, виховувати та здійснювати побутове обслуговування дітей, готувати для них їжу, слідкувати за одягом, не зможе з ними відвідувати різноманітні розвиваючі заходи, які як правило в денний час, з урахуванням графіку роботи ОСОБА_1 .

Зауважив, що він та його родичі є лікарями, мають можливість надати дітям необхідну медичну допомогу, прослідкувати за дотриманням дітьми правильного розпорядку дня, визначитись з корисним раціоном. Позивач вказав, що його робочий тиждень не такий завантажений роботою, закінчується, крім випадків складних операцій, о 15 год., завдяки цьому він може достатньо приділяти уваги для виховання та догляду за дітьми. Наголосив. що за час коли ОСОБА_1 покинула дітей та його, діти до нього прив`язалися, бажають жити в звичній для них обстановці, спати в своїх ліжках в окремій кімнаті, де їх спокою ніщо не заважає. Вважає, що ці обставини свідчать на переваги проживання дітей з ним а не з Відповідачем. Перешкод спілкуванню з дітьми не чинить

Посилаючись на викладені обставини справи в обґрунтування зустрічних вимог просить суд:
1.Визначити місце проживання дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі ним їх батьком ОСОБА_3 ;

2.Визначити участь ОСОБА_1 у спілкуванні з снами за наступним графіком (з урахуванням думки, потреб та стану здоров`я дітей):

-в будні дні: з 6:50 (після сніданку діток) до 20:00 год. щовівторка та щочетверга;
-з 11:00 до 20:00 год. першої та третьої неділі місяця.
3.Судові витрати покласти на відповідача.

18 вересня 2019 року Позивач за первісним позовом, ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, в яких зазначила, що є відповідальною мамою, яка любить і піклується про своїх дітей. З дня народження дітей і до моменту коли Відповідач став перешкоджати їй ні в вихованні дітей вона сумлінно піклувалась про своїх дітей. До трьох років діти знаходились на грудному годуванні, це свідчить про те, що вона постійно заходилась біля своїх дітей, надавала їм свою любов, тепло та піклування і Відповідач підтвердив даний факт в своєму відзиві на позовну заяву. При цьому Відповідач з ранку до вечора знаходився на роботі, а це свідчить про те, що діти більше часу проводили з мамою. Позивач зазначає, що з січня 2019 року працює в Державному бюро розслідувань на посаді провідного інспектора та має постійний дохід у вигляді заробітної плати що в середньому складає 1200,00 грн. в місяць. Згідно Характеристики виданої Державним бюро розслідувань, вона характеризується як доброзичлива, ввічлива і чемна людина. Повідомила, що нею в серпні 2019 було пройдено психіатричний та наркологічний огляд, отримано Сертифікат № 999844 від 07.08.2019 р. та Медичну довідку № 484499 від 07.08.2019 р.. Дані документи свідчать про те, що вона не має ніяких згубних звичок. Таким чином, вважає, що вона має всі можливості забезпечити потреби та інтереси малолітніх дітей, та надати їм материнську любов якої так потребують діти і із за незрозумілої поведінки Відповідача вони позбавлені цієї любові

З урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд:
1.Розірвати Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей укладеного ОСОБА_1 та ОСОБА_3 20.02.2019 р., посвідчений приватним нотаріусом Досінчуком Ф.І. Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №434;

2.Визначити місце проживання малолітніх: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 за фактичним місцем проживання, яке збігається з зареєстрованим місцем проживання матері та малолітніх дітей: за адресою АДРЕСА_2 .

22 жовтня 2019 року, Відповідачем за зустрічним позовом, подано Відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить суд відмовити ОСОБА_3 в задоволені позовних вимог в повному обсязі, мотивуючі тим, що доводи викладені в зустрічній позовній заяві є надуманими, не мають жодних підтверджень, є безпідставними необґрунтованими. Вважають, що ОСОБА_3 будь-якими засобами намагається позбавити матір права на виховання своїх дітей та позбавляє можливості дітей материнської любові та піклування. Вважає, що доводи зазначені в заяві мають характер міркувань і не можуть слугувати доказами в даній справі (том №2, а.с.168-173).

Крім того, 22 жовтня 2019 року, представником позивача за первісним позовом, адвокатом П`яних О.М. подано Відповідь на відзив, в якому просить суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , зазначені в заяві про уточнення позовних вимог, вважають твердження Відповідача, викладені у Відзиві, такими, що не відповідають дійсності та є безпідставними (том №2, а.с.204-206).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , 3-тя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту порушення вимог законодавства, усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, розірвання договору, визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , 3-тя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей та визначення порядку спілкування з ними. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час розгляду справи позивач, представник позивача вимоги позову підтримали в повному обсязі проти задоволення зустрічного позову заперечували.

Відповідач, його представники проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечували, підтримали вимоги зустрічного позову.

Представник 3-ї особи Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, просив рішення ухвали з врахуванням інтересів дітей, підтримав поданий висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком.

В судовому засіданні було допитано свідків.

Свідки зі сторони позивача за первісним позовом, в наданих суду показаннях, повідомили, зокрема, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,що знають ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 2014 року по 2017 рік. коли вони проживали по АДРЕСА_3 , де вони працюють консьєржками в цьому будинку. Сім`ю характеризують позитивно, про проблеми, суперечки та сварки їм нічого не відомо. Безпосередніми учасниками подій, які відбувалися упродовж 2017 року 2019 року вони не були.

Свідок ОСОБА_13 , суду повідомила, що є рідною сестрою ОСОБА_1 по батьковій лінії. Знайома з ОСОБА_3 з 2015 року, коли він з ОСОБА_14 і дітьми приходили до неї в гості. Знає ОСОБА_3 з позитивної сторони. Приблизно два роки назад ОСОБА_14 повідомила, що їй все набридло, та те, що вона, мабуть, залишить сім`ю, ОСОБА_15 . Водночас про конкретні обставини залишення ОСОБА_14 сім`ї їй нічого не відомо. Проте від ОСОБА_14 знала, що після того, як вона пішла з сім`ї, діти проживають спільно з ОСОБА_3 , та те що вона хоче взяти дітей ночувати до себе. Знає, що ОСОБА_14 проживає зі своєю мамою, проте в їх квартирі вона не була, умови не знає.

У 2019 році вона двічі зустрічалася з ОСОБА_3 . Вперше, коли ОСОБА_14 просила підтримати її та бути присутньою з нею коли буде викликати поліцію, щоб у присутності поліції забрати дітей, попередньо домовившись з ОСОБА_3 про свою зустріч з дітьми та прогулянку з ними у дворі. ОСОБА_1 викликала поліцію спільно з іншим працівником ДБР, до того, як ОСОБА_3 мав вийти з дітьми на вулицю після її дзвінка. Прибули працівники поліції, які погодилися сприяти ОСОБА_1 .Коли ОСОБА_3 вийшов з дітьми на вулицю відбувався скандал у присутності дітей, що безумовно негативно на них впливало. Вона бачила як діти сторонилися від мами, що було для неї шоком. На вулицю вийшла сестра ОСОБА_3 , яка забрала дітей назад до квартири. Після залишення ОСОБА_14 дітей вона племінників не відвідувала.

Свідку відомо, що ОСОБА_14 працювала в ДБР, у неї була хороша зарплата, проте чи допомагає вона матеріально чи купує необхідне дітям не знає.

Також, свідок суду повідомила, що знає ОСОБА_16 , викладача її сина з комп`ютерного програмування. Також ж відомо і про побачення, відносини ОСОБА_14 з ОСОБА_17 .

Свідок, ОСОБА_18 , суду повідомила, що з сім`єю ОСОБА_3 раніше проживала в одному будинку по вул. Закревського та познайомилася з ними коли їх дітям було 7-8 місяців. Спільно вони прогулювали дітей на вулиці, так як у неї донька одного віку з їх синами. Характеризує ОСОБА_3 та ОСОБА_1 добре, нічого негативного про них не знає. Після переїзду цієї сім`ї із Закревського вона зустрічалась у 2019 році, їх діти разом відвідували заняття з ЛЕГО, ОСОБА_14 разом з синами була в неї в гостях. Свідок суду в наданих показаннях повідомила, що їй відомі умови проживання сім`ї ОСОБА_3 в квартирі по АДРЕСА_4 , де присутні дитяча кімната, ігрова кімната, інші належні умови. Вона в гості з донькою до синів ОСОБА_3 після залишення сім`ї ОСОБА_14 не приїздила, на дні народження ОСОБА_19 і ОСОБА_20 у 2017 та 2018 роках не була. Інформувала, що саме вона повідомляла консьєржкам зі свого будинку про відносини в сім`ї ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_21 зазначив, що є батько ОСОБА_1 , суду повідомив, що до знайомства із ОСОБА_3 його донька була заміжня. Він відвідував онуків після їх народження у 2014 році, щотижня, по суботах, разом з дружиною, після 11 год., коли проживали вони на АДРЕСА_4 .

Даючи пояснення свідок відмічав образу, що онуків назвали без врахування його імені та думки. Повідомив, що відразу після народження дітей він приносив гроші в сумі 5 тис. грн. на придбання коляски, які дав ОСОБА_14 , яка, прийнявши від нього гроші повідомляла щоб він швидше ішов, щоб не бачив ОСОБА_15 . Також, він давав ОСОБА_14 щотижня по 1000 грн., коли відвідував онуків, а також у 2017 році дав їй 300 доларів на поїздку на відпочинок за кордоном. Разом з бабусею він подарував онукам мікрохвильову піч, посуду, а коли вони жили на АДРЕСА_4 , то також онукам подарували за 14 тис. грн. телевізор, щоб вони могли дивитися мультики, розвиватися. Коли ОСОБА_14 залишила сім`ю, то цей телевізор забрала. Також, він відвідував онуків у 2017 році в квартирі колишньої своєї дружини, яка проживає по АДРЕСА_5 . У той час онуки проживали в цій квартирі нетривалий час у вересні місяці 2017 року

З ОСОБА_3 , батьком онуків, контактував не часто, останній до нього грубість не проявляв. Повідомив, що у час, коли ОСОБА_14 жила окремо від дітей, у 2019 році, він по телефону розмовляв з чоловіком на ім`я ОСОБА_22 , з яким ОСОБА_14 в той час зустрічалася. 27 серпня 2019 року він приїздив на Виноградар, відвідував дітей. Зустрічався у дворі з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та онуком ОСОБА_23 . Коли збирався повертатися додому, біля 21 год. його запрошували до квартири також провідати і хворого ОСОБА_24 . Він не з`ясовував у ОСОБА_14 причини, за яких вона вирішила жити окремо від дітей. Вважав, що вона доросла, знає що робить. Також, не цікавився у ОСОБА_3 з питань про надання Ілоні дітей.

Свідок ОСОБА_25 в наданих суду показаннях повідомила суд, що є мамою ОСОБА_1 до знайомства з ОСОБА_3 . ОСОБА_14 була заміжня та проживала з чоловіком - ОСОБА_26 . ОСОБА_27 переїхала жити у 2013 році до ОСОБА_15 . З донькою вона рідко спілкувалася. Після народження дітей сім`я проживала в найманій квартирі по АДРЕСА_3 . Вона допомагала доньці справлятися з дітьми. ОСОБА_3 працював на 3-х роботах. Він після роботи, у вільний час займався з дітьми, прогулювався з ними на вулиці. У вихідні дні вона відпрошувалася у доньки, не приходила їй допомагати, так як за тиждень дуже втомлювалася, через допомогу упродовж тижня, так як була з дітьми з 08 год. ранку до 21 год. вечора - прибирала в квартирі, готувала їжу, по 3-4 години прогулювала дітей на вулиці, що для неї було великим навантаженням.

До дітей також навідувалися батьки ОСОБА_3 , які як і ОСОБА_15 , приносили продукти харчування. У холодильнику було багато їжі.

Матеріально допомагав ОСОБА_14 і її батько, який щотижня давав їй гроші.Часто, коли ОСОБА_15 був на роботі, на його прохання приходив допомагати справлятися з дітьми його товариш ОСОБА_28 . Діти були доглянуті. Після проживання на вулиці Закревського онуки переїхали на деякий час жити до неї, в її квартиру. Вона особисто підганяла доньку якнайшвидше підшукати та винайти квартиру та з`їхати від неї. Коли онуки проживали в її квартирі - проживали в кімнаті доньки, яку вона звільнила, так як іншу кімнату займав її син. Ночувала в кухні, проте до свого колишнього чоловіка жити не переїжджала.

Через незначний час батьки ОСОБА_3 запропонували його сім`ї переїхати до квартири, в якій закінчували ремонт, що розташована поруч з її квартирою, через дорогу, на вул. Лаврухіна.

З колишнім чоловіком, батьком ОСОБА_14 , вони купили/подарували онукам мікрохвильову піч, телевізор, які були в квартирі по АДРЕСА_4 , та, які ОСОБА_14 після того як залишила сім`ю принесла додому. Ця техніка і зараз знаходяться у неї дома. У той час коли ОСОБА_14 забирала ці речі та інше своє майно з квартири, де жили онуки, вона разом з нею підходила до квартири, проте не заходила, а, коли ОСОБА_14 винесла їх з квартири то вона допомогла доньці перенести ці речі до своєї квартири.

Причини, чому розлучилося донька з ОСОБА_3 та залишила з ним дітей їй не відомі. Про будь-які факти приниження чи проявлення неповаги ОСОБА_3 до дітей чи до її доньки їй не відомо. Після того, як ОСОБА_14 залишила дітей у 2018 році вона і її чоловік внуків за місцем їх проживання не відвідували.

Також, вона не була у грудні 2018 року на Дні народження внуків, їх не вітала. Проте де у той час знаходилася ОСОБА_14 , чому не була з дітьми, їй не відомо. У 2019 році вона також не була на Дні народженні онуків (причину не повідомила).

У січні 2019 року ОСОБА_14 хворіла. ОСОБА_15 привіз її з квартири, в якій ОСОБА_14 жила разом з ОСОБА_22 , та, до якого вона пішла від ОСОБА_3 . Тоді ОСОБА_3 лікував ОСОБА_14 . Вона особисто спілкувалася з ОСОБА_17 по телефону з приводу доньки і ОСОБА_29 . Після одужання ОСОБА_14 переїхала від неї жити до квартири, яку винаймала по АДРЕСА_6 , проте з ким в цій квартирі проживала вона не знає.

Пізніше, ОСОБА_14 повернулася жити до неї та повідомила, що підписала договір з ОСОБА_3 , що діти проживатимуть з ним. З донькою у неї були часті суперечки з приводу залишення онуків з батьком та через її зауваження з цього приводу, а також через настанови, що діти мають жити з мамою.

ОСОБА_3 у 2019 році приводив онуків до неї додому, з ними вона також проводила час на річці, в парку, проте ОСОБА_14 в цей час дітьми не було, була відсутня.

Водночас ОСОБА_25 повідомила, що проживаючи з батьком, ОСОБА_3 , її онуки є належно доглянуті, охайні (чисті), ситі.

Свідки зі сторони Відповідача за первісним позовом ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 характеризували ОСОБА_3 з позитивної сторони, як люблячого, відповідального, порядного та відданого батька, котрий живе заради дітей та приділяє їм весь свій час. Також, суду в наданих показаннях повідомили, що діти дуже люблять ОСОБА_3 , слухають та довіряють йому, проживають разом з ним в квартирі по АДРЕСА_4 , у них своя кімната, забезпечені усім необхідним, доглянуті, охайні, психологічно стабільні. Про відносини між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 їм відомо, зокрема, повідомили, що в листопаді 2018 року ОСОБА_14 залишила сім`ю. За час проживання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 разом, ОСОБА_14 характеризують посередньо, в квартирі не було охайно, вважають ОСОБА_14 нехазяйновитою. Зауважили, що дітям уваги приділяла недостатньо, більше часу приділяла собі, займалась танцями, ходила в спортклуб.

Також, суду повідомили, що після того, як ОСОБА_14 залишила сім`ю, спочатку дітьми вона не цікавилась, а після укладення договору про участь у виховані дітей, та, зокрема, проживання дітей з батьком, почала влаштовувати скандали на очах дітей, лякаючи їх при цьому, знімала на телефон, викликала поліцію та вводила працівників поліції в оману, зазначаючи, що ОСОБА_15 не надає їй дітей, хоча насправді це було не так. Зауважили, що ОСОБА_14 провокує скандали, безпідставно викликає працівників поліції, приходить з працівниками ДБР, запевняючи їх, що ОСОБА_15 не надає дітей, хоча це не відповідає дійсності. Також, свідки суду повідомили, що діти потребували відвідування психолога, після того як мама їх залишила, навіть мали проблеми зі здоров`ям.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_32 , суду повідомив, що є другом сім`ї ОСОБА_50 , знає з 2015 року, після 3-х тижнів народження їх дітей. Після знайомства бував у них до 3-4х разів на тиждень. Допомагав покупкою продуктів. Сидів з дітьми та гуляв з ними на вулиці. Прибував на прохання ОСОБА_15 , коли він затримувався на роботі. Також, він приїздив на прохання і ОСОБА_14 побути з дітьми, коли вона їхала на заняття танцями, танцювати на пілоні.Батьки ОСОБА_15 часто приїздили, допомагали та забезпечували сім`ю ОСОБА_15 продуктами. Батьки ОСОБА_14 активну, матеріальну участь у цьому не приймали.

Коли після роботи ОСОБА_15 приїздив додому то займався прибиранням, приготуванням їжі. Коли був з дітьми, ОСОБА_14 займалася своїми справами. Дітям давала поїсти або хлібчик чи гречку. Коли приходив помічав, що діти постійно хотіли їсти. У квартирі було не прибрано, немитий посуд. Як господиня ОСОБА_14 посередня. Як мама ОСОБА_14 була посередня, після залишення сім`ї дітьми не цікавилася. Після розлучення ОСОБА_14 з чоловіком на ім`я ОСОБА_17 , з яким зустрічалася після залишення дітей на ОСОБА_15 , ОСОБА_14 почала розвивати конфлікти з ОСОБА_15 .

Дуже часто він чув від ОСОБА_14 про те, що вона хоче грошей на тренування, косметику, коштовності, хоче автомобіль, і з ОСОБА_15 з цього приводу у неї відбувалися сварки.

Він був присутній і в той момент коли ОСОБА_14 в листопаді 2018 року збирала свої речі і пішла з сім`ї. У той час діти плакали, а він їх заспокоював. Діти просили щоб мама не йшла. ОСОБА_14 відпихнула від себе ОСОБА_24 і пішла. Збирала ОСОБА_14 лише свої речі, не дитячі. Забирати дітей бажання не проявляла. Він через стурбованість дітей залишався в той день в них ночувати.

Пізніше, від ОСОБА_14 він дізнався про те, що вона на той час зустрічалася з ОСОБА_17 , викладачем 3Д Макс.

На початку 2019 року ОСОБА_14 на прохання ОСОБА_15 , який хотів зберегти сім`ю, поверталася додому, 3-4 рази, як він розумів - не могла визначитися де їй краще. Після того, як ОСОБА_14 пішла з сім`ї, він був присутній під час її зустрічей з дітьми. Вона не приділяла належної їм уваги. У грудні 2019 року, під час перебування з дітьми у дворі, 70-80% часу ОСОБА_1 «просиділа» в телефоні, з кимось переписувалася. До квітня-травня 2019 року бачив Ілону рідко, 1-2 рази в місяць.

Після залишення дітей ОСОБА_51 він продовжував допомагати дітям, приходив, підтримував. Коли діти хворіли приносив ліки, фрукти. Вважає, що діти потребували втручання психолога, після залишення їх мамою. Після зустрічей з нею діти були стурбовані, погано спали, ОСОБА_52 має деякі проблеми. Тричі, він особисто їздив з дітьми до психолога, помічав, що дітям ставало краще. Участь у відвідуванні дітьми психолога мама не приймала. Зазначив, що ОСОБА_15 надавав можливість зустрічатися ОСОБА_14 з дітьми. Під час її таких зустрічей, ОСОБА_14 майже постійно скандалила, знімала на свій телефон ОСОБА_15 , його, викладачів із занять, які відвідували діти. Негативно себе ОСОБА_14 поводила і тоді коли разом з ними відвідували заняття з англійської мови. Вона кричала, докоряла в сторону ОСОБА_15 , що він вкрав дітей, грубо розмовляла з викладачами, скандалила. Після занять вона тикала телефоном в дітей, ОСОБА_52 сказав що не хоче щоб мама з ними йшла, вважав що така поведінка дитини була через дії ОСОБА_14 , через її зйомку. Діти не бажати бачитися з мамою, вважає що через її подразливу поведінку. Про будь-які налаштування Андрія дітей проти ОСОБА_1 він не знає. Йому відомо, що коли ОСОБА_14 брала до себе дітей то ними займалася її мама. Також, свідку відомо, що ОСОБА_14 працювала в ДБР. Йому не відомі факти коли ОСОБА_14 намагалась допомагати дітям. В його присутності вона принесла дітям великого розміру дві шапочки, які можливо купляла для внуків бабуся. Про факти придбання дітям продуктів чи інших предметів одягу не знає.

На початку січня 2019 року знав, що ОСОБА_14 зустрічалася з ОСОБА_17 та проживала з ним на орендованій квартирі. ОСОБА_15 забирав її з цієї квартири коли вона захворіла на пневмонію, лікував, привозив ліки.

Він був очевидцем прояву агресії з боку мами до дітей, коли вона взимку 2019 року намагалася забрати їх з дитячого садочку. У ОСОБА_19 тоді була істерика, ОСОБА_53 був замкнутий в собі. Побачивши його діти прибігли до нього від мами, плакали. Діти не хотіли іти з мамою, яка намагалась їх вирвати силою, їх телефон був вимкнутий. У дітей був психологічний зрив, істерика. Діти проживають з батьком в квартирі по вул. ОСОБА_54 , задоволені, про них піклуються, діти охайні та нагодовані, негативної поведінки до них з боку батька він не помічав. Мама агресивно поводила себе у присутності дітей, скандалила, залучала інших до сварки, при них промовляла звинувачення, підвищувала голос, виражала агресивно невдоволення і в його бік, кили він був у приміщенні квартири ОСОБА_15 з ними. У дітей, після відвідування мами ставав пригнічений стан. Проте, після відвідування психологів їх поведінка і стан ставали кращими.

Свідок ОСОБА_36 , суду повідомив, що знає колишнє подружжя ОСОБА_50 з 2018 року. З ними у нього дружні відношення. Приходив до них в гості в той час коли сім`я була разом. Коли придбав автомобіль приїздив до ОСОБА_15 наприкінці 2018 року та разом вони приїжджали до місця проживання тещі ОСОБА_15 для зустрічі ОСОБА_15 з нею. Коли приїхала ОСОБА_14 подружжя з`ясовувало на високих тонах питання зустрічей ОСОБА_14 з іншим чоловіком на ім`я ОСОБА_17 . ОСОБА_15 та мама ОСОБА_14 умовляли її не руйнувати сім`ю, щоб ОСОБА_14 не робила якихось поспішних кроків. Через конфлікт, сварку він був змушений забрали дітей в машину, а свої стосунки останні вирішували без його присутності, тоді зрозумів, що в їх сім`ї щось не так.

Влітку 2019 року при зустрічі з ОСОБА_15 на його прохання приїздив на річку, де діти знаходилися з тещею. Діти були у воді, виглядали «трошки сині», так як тоді було уже достатньо холодно. На запитання ОСОБА_15 до тещі, чому вони в таку погоду у воді остання відповіла, що діти її не слухаються. ОСОБА_15 одягнув дітей та вони разом виїхали до тещі, на вечерю дітей, а пізніше ОСОБА_15 мав забрати дітей на ночівлю до себе. Він з ОСОБА_15 пішли очікувати в кафе. Коли через годину, біля 21 год., коли ОСОБА_15 зателефонував ОСОБА_1 привести дітей, ОСОБА_14 повідомила, що їх не віддасть так як вони хворі. Коли підійшли до під`їзду ОСОБА_14 вийшла з телефоном в руці, винесла з температурою одну дитину, ОСОБА_24 . Сказала, що ліків дитині вона не давала. Хворобливий стан дитини і розмову чула сусідка з цього будинку, яка повідомила, що винесе ліки та потім принесла « ОСОБА_55 ». ОСОБА_15 вирішував питання можливого відвезення дітей до лікарні, але другу дитину ОСОБА_14 виносити відмовлялася. ОСОБА_52 тоді обпісявся, ОСОБА_15 переодягав його. Через таку поведінку ОСОБА_56 викликав поліцію. Це відбувалося упродовж 40 хв., а коли прибула поліція ОСОБА_15 забрав з квартири і сина ОСОБА_57 , за яким він до квартири заходив разом з поліцейськими. Дітей у супроводі ОСОБА_15 він завіз тоді у лікарню для надання медичної допомоги, до лікарні тоді також приїхав і батько ОСОБА_15 .

Він бачив реальну турботу батька про дітей, тоді як ОСОБА_14 поводила себе посередньо, провокуюче та з огляду на хворобливий стан дітей фільмувала події на телефон. Діти не хотіли залишатися тоді з мамою, повідомляли що вона їх до ОСОБА_15 , батька, не пускала.

Після розлучення з ОСОБА_14 діти проживають з ОСОБА_15 на АДРЕСА_4 , з їх поведінки до батька, він зробив висновок, що діти хочуть бути, жити з батьком, тягнуться до батька. ОСОБА_3 є чудовий батько, надійна людина. Все, що ОСОБА_15 робить, то робить для дітей.

Свідок ОСОБА_47 , повідомила, що є сестрою ОСОБА_3 , коли приїздила в гості, то бачила, що ОСОБА_14 не проявляла себе хазяйновитою, в квартирі був безлад. Мали місце сварки. Зустрічаючись з ОСОБА_58 була одружена. Коли ОСОБА_14 завагітніла, ОСОБА_15 привів ОСОБА_14 до неї на обстеження. Зі слів ОСОБА_15 відомо, що ОСОБА_14 йому розповідала, що сама не знає від якого з чоловіків завагітніла. Народжувала в пологовому будинку де вона працює. ІНФОРМАЦІЯ_3 народила двох синів. Знаходилась 7 днів в післяпологові люксовій палаті, через недоношеність діток вони потребували спеціалізований догляд. Завідувач дитячим фізіологічним відділенням скаржилася при ОСОБА_14 , що та лінива, не хоче годувати дітей так як потрібно. ОСОБА_59 приїздила дуже часто допомагати ОСОБА_14 . Коли вона з батьками приїжджали в гості, то заставали ОСОБА_15 з пилососом, ОСОБА_14 прибиранням не займалась. Як хазяйка була ніяка. Не годувала належно дітей, до 3-х років давала груди, через що зараз у дітей проблеми з зубами. На облік в дитячу поліклініку ОСОБА_14 дітей не ставила. Коли ОСОБА_14 пішла на танці з дітьми був ОСОБА_15 , чи на його прохання ОСОБА_60 - друг сім`ї.

Після виїзду з найманої квартири сім`я брата переїхала в квартиру до мами ОСОБА_14 . Проте, через сварки ОСОБА_14 з мамою, остання не витримала (це зі слів самої її мами) такого ставлення до себе та попросила їх виїхати. Через це вони в`їхали в квартиру, яка ще була не відремонтована та без меблів на вул. Лаврухіна.

Вона особисто і батьки допомагали ОСОБА_15 сім`ї. У дітей ніякого режиму не було. Мали місце сварки на підґрунті особистого життя та фінансових питань. Крім того ОСОБА_15 було сказано ОСОБА_14 , що вона хоче якісь матеріальні цінності які демонструвала ОСОБА_15 . Вважає, що ОСОБА_14 цікавили тільки матеріальні блага. Вона не працювала, пішла на курси, продовжувала відвідувати танці, які оплачував ОСОБА_15 .

У 2018 році, в кінці листопада, ОСОБА_15 повідомив по телефону, що ОСОБА_14 збирала свої речі. Пішла. Діти були в садочку. ОСОБА_15 приїхав раніше з роботи, до неї не міг додзвонитись, забрав дітей з садочка. Діти не розуміли чому не має мами. Через тиждень умовлянь ОСОБА_14 повернулась додому на один день, 29.11.18, але вже 30.11.2018 збирала речі у присутності дітей, ОСОБА_15 та присутності друзів ОСОБА_15 . Діти просили її не їхати, залишитися. ОСОБА_15 приїхав до нас з дітками і із ними перебував деякий час в нашій квартирі. Діти були дуже стривожені, плакали, впісювались та вкакувались. Замикались у собі. Не хотіли їсти, не хотіли гратись. ОСОБА_15 довелось вести їх до психолога, для відновлення психологічного стану, від травми спричиненою ОСОБА_1 .

З часом виявили, що з квартири зникли речі, які були подаровані дітям: телевізор, мікрохвильова піч, пилосос тощо. На день народження дітей, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 та її батьки діток не привітали. У той час ОСОБА_14 була у ОСОБА_61 з коханцем. Безліч разів просили ОСОБА_14 повернутися до сім`ї, але вмовляння були без результату. Взимку 2019 року ОСОБА_14 захворіла на пневмонію, ОСОБА_15 її лікував, забрав з квартири від коханця до її матері додому.

ОСОБА_15 займається дітьми, вони відвідують футбол, дукендо, англійську мову, лего. Проте агресивна поведінка ОСОБА_14 викликала незадоволення викладачів, і ОСОБА_15 попросили уникати конфліктів на території закладів. ОСОБА_15 зміг допомогти дітям психологічно, за рахунок відчуття підтримки та захисту. Але подальша агресивна поведінка ОСОБА_14 негативно впливала на дітей. Неодноразово намагалась силою забрати дітей з садочку. Був такий випадок коли ОСОБА_52 подзвонив батькові ( ОСОБА_15 ) з фразою, що його хоче забрати з садочку мама, а він не хоче з нею нікуди йти. ОСОБА_53 у цей час був замкнутий. Тоді був скандал у садочку.

ОСОБА_14 , як правило приходила до дітей без нічого. Не думала про те, що дітей треба одягати, погодувати, що було на ОСОБА_15 плечах, і цьому допомагала його родина. Коли ОСОБА_14 приїздила спілкуватись з дітьми влаштовувала скандали, викликала поліцію. Діти бояться поліції жахливо.

У серпні минулого року ОСОБА_1 приїхала ніби погратись з дітьми, а насправді, коли ОСОБА_15 спустився до неї з дітьми то вона, ОСОБА_62 , почула, що за вікнами почалась сварка. Спустившись побачила, як стоїть ОСОБА_15 , за нього ховалися діти, а ОСОБА_14 зі своєю сестрою та поліцейськими виясняли на підвищених тонах питання, де повинні бути діти. Коли вона вийшла з під`їзду діти кинулись до неї на руки на, що ОСОБА_14 кричала: «ти що, не нормальна, віддай мені дітей, ти постороння». ОСОБА_1 сіпала ОСОБА_24 за ручку, а він стрибав і не хотів знаходитись з останньою поруч.

Коли почалась пандемія коронавірусу, ОСОБА_15 попередив ОСОБА_14 про те що він з дітьми ізолюються і переїздять в будинок, що знаходиться біля Києва, де ОСОБА_1 теж була неодноразово. Але це спровокувало нові скандали. ОСОБА_1 проявляла незадоволена так як за рішенням органу опіки (Комісії) мала відвідувати дітей з 10 год. до 19 год. щосуботи, та не бажала їхати до дітей. Приїздила і приїжджає до дітей в 14-15 год., а коли пограється півгодини не знає чим дітей зайняти. Діти не реагують на неї і займаються своїми справами.

ОСОБА_15 дуже чуйний, безмежно люблячий батько. Про них піклується. Вони основне, що є в його житті, і це бачать всі. Вона не помічала жодних підстав, які б доказували те, що дітям краще буде жити з матір`ю. Вони себе абсолютно спокійно і нормально почувають з батьком. І про це прямо самі говорять, хоч їм лише п`ять років. З батьком їм комфортно. ОСОБА_15 справляється з дітьми - якщо треба до лікаря - завезе, якщо треба щось купити - купляє. Все, що діти хочуть, в нормальних абсолютно обсягах, вони мають. Зауважила, що майже завжди діти не хочуть спілкуватися з ОСОБА_1 коли вона дзвонить, скидають телефон. На такі їх дії дітям пояснювали, що з мамою треба поговорити, що вона хоче спілкуватися. Переконували. При цьому, коли вдавалося умовити дітей поговорити з ОСОБА_1 , то вони включали телефон, сухо поговорять і надалі займаються своїми справами. У інших випадках розмовляти бажання не проявляють.

Свідок ОСОБА_48 , в наданих суду показаннях, повідомила, що є матір`ю ОСОБА_3 . З ОСОБА_1 син познайомив 01.12.2012, в день свого народження. Син повідомляв познайомився з ОСОБА_14 по Інтернету. Пізніше стало відомо, що на той час ОСОБА_1 була заміжня.

Приблизно у квітні 2013 року син спільно з ОСОБА_1 проживали будинку в селі ОСОБА_63 . На вихідні відвідували їх, привозили продукти. Приїжджаючи в село звертала увагу на немитий посуд, неприбраність в будинку, відсутність приготовленої їжі. На зауваження сину про відсутність ролі господині, він захищав ОСОБА_14 , був видно його закоханість. Влітку 2013 року допомагали матеріально сім`ї сина відпочивати за кордоном. ОСОБА_15 намагався всілякого згоджати ОСОБА_1 , яка не працювала.

Пізніше ОСОБА_15 винаймав житло в Києві, жив спільно з ОСОБА_1 .

У червні 2014 року вона від ОСОБА_15 приємно дізналася, що ОСОБА_64 був дуже радий, повідомляв, що має народитися двійня. У вересні 2014 року сім`я сина переїхала жити на орендовану квартиру по АДРЕСА_3 , де вона вперше побачила ОСОБА_1 вагітною. До цього часу з останньою спілкувалася її донька - ОСОБА_65 , яка працює в 1-му пологовому будинку. Вона з чоловіком - ОСОБА_49 підтримували ОСОБА_14 і Андрія матеріально, доставляли необхідні для розвитку плоду продукти, фрукти тощо.

З батьками ОСОБА_1 познайомилася після народження внучат. Довідалася, що її батько спільно із мамою ОСОБА_14 не проживає.

Народила діток ОСОБА_1 23.12.2014 на 36 місяці вагітності, роди приймала ОСОБА_66 . Через те, що вага у діток була мала ОСОБА_14 7 днів знаходилася в пологовому будинку, їй надавалася посилена увага. Уся сім`я фактично весь час була біля ОСОБА_14 , біля новонароджених. Підгримували та допомагали чим могли, як діткам так і ОСОБА_1 . На час виписки діток саме її сім`я підготовляла і облаштувала квартиру під малюків, купляли ліжечка, речі, одяг.

Після народження внуків вона і чоловік відвідували їх щоденно. Привозили їжу та все необхідне. Няньчилися з дітьми, допомагали. Також до дітей та ОСОБА_14 приходила і її мама. Батько її відвідував приблизно раз на тиждень, давав ОСОБА_14 гроші, які ОСОБА_14 до сімейних не долучала. При цьому ОСОБА_14 після народження діток повністю увійшла в їх сім`ю, її сприймали як рідну дитину. ОСОБА_67 з внуками діти приїздили до них додому, відвідували інших родичів. Проте вона помічала, що відношення ОСОБА_14 було недостатньо хороше. Остання не слідкувала за чистотою в квартирі. Фактично постійно, коли приїздила до внуків то помічала немитий та брудний посуд, не зложені (неприбрані) дитячі іграшки. Наприклад, коли йшла на прогулянку, а ОСОБА_14 залишалася дома, то по поверненню в квартиру обстановка не мінялася, все залишилось як і було (бруд, неприбраність), а ОСОБА_14 відпочивала - «сиділа в телефоні».З цього приводу ОСОБА_1 зауважень не робила, а сама бралась прибирати квартиру, розставляла речі та іграшки, мила посуд та прала дитячі речі. ОСОБА_1 не опікувалася харчуванням дітей. Біля 3 років годувала їх грудьми. На зауваження про відсутність користі в грудному молоці та необхідності застосовувати різноманітне харчування, ОСОБА_14 не реагувала, могла різко відповісти, проявляла агресивність. Приблизно у 2-х річному віці діти пішли в садочок. У цей час ОСОБА_1 також не працювала, відвідувала танці, спортивний клуб. Оплачував все ОСОБА_15 , як розуміла, у тому числі з тих суми грошей, які вона з чоловіком давали на потреби їх сім`ї, потреби дітей..

Восени 2017 року, так як сім`я ОСОБА_15 орендовану квартиру по вул. Закревського звільнила на прохання власників, та переїхали проживати до квартири мами ОСОБА_14 (вул. Бальзака). Проте, після сварки, мама ОСОБА_1 попросила їх з`їхати. Вона з чоловіком запропонували синові, незважаючи на не завершення ремонту, переїхати до їх 4-х кімнатної квартири, що по АДРЕСА_5 ). Пізніше, доукомплектували квартиру меблями та технікою. Відвідуючи дітей приблизно двічі на тиждень, допомагали продуктами харчування. Відношення ОСОБА_1 до підтримання порядку та чистоти не змінилося.Коли діти хворіли ОСОБА_1 завжди знаходилася осторонь, покладалася виключно на дії ОСОБА_15 та допомогу її сім`ї. Жодного разу ОСОБА_14 не опікувалася питанням постановки діток на медичний облік педіатра, до лікаря. Через її неналежне відношення до харчування дітей, тривале годування грудьми у діток розвився дефект зубів (у ОСОБА_20 та ОСОБА_19 ) та органів травлення

У 2018 році помічала часті сварки ОСОБА_1 та ОСОБА_68 про їх причини приховував. Був дуже прив`язаний до діток, намагався все для них робити, після роботи проводив весь свій час з ними. Був закоханий в ОСОБА_1 . Приблизно у листопаді 2018 року вона дізналась, що ОСОБА_14 інколи не ночувала дома, а зі своїми речами пішла з дому до коханця. Син був в розпачі, повідомляв, що не знає що робити.

Чоловік зустрічався із мамою Ілони - Лідою, спільно розшукували ОСОБА_14 , телефонували, переконували її повернутися до дітей. На їх прохання ОСОБА_14 на один день, 29-30 листопада 2018 року повернулася додому, проте наступного дня, при дітях, зібрала свої речі, і у присутності товариша ОСОБА_15 залишила діток, пішла. За їх порадою ОСОБА_15 з дітьми переїхали до них додому. Необхідно було заспокоїти діток. ОСОБА_15 і внучата деякий час жили з нею. Усі опікувалися про них, забавляли щоб швидше вони відійшли від того, що мама їх залишила. У грудні 2018 року ОСОБА_52 хворів на пневмонію, ОСОБА_15 телефонував ОСОБА_1 та повідомляв про цю хворобу, проте остання ніяк не відреагувала на це, до дитини не приїздила.

Свідок повідомила, що в період, перебування ОСОБА_15 з дітьми у неї дома, ОСОБА_1 відвідувала квартиру внуків на ОСОБА_54 , забрала гроші, документи дітей, телевізор. Фактично з листопада 2018 року ОСОБА_15 з дітками проживає сам. У січні 2019 року дізналася, що ОСОБА_15 забирав хвору ОСОБА_1 із квартири, в якій та проживала з коханцем, потім лікував її за місцем проживання її мами.

У лютому 2019 року ОСОБА_15 повідомив, що підписав з ОСОБА_1 договір про проживання діток з ним. Пізніше казав, що та шантажувала його, вимагала щоб купив їй машину чи квартиру, давав їй кошти за те, що живе він буде з дітьми, а коли він їй повідомив, що все буде робити тільки для дітей і заради них і не погодився на такі вимоги, ОСОБА_1 , з квітня 2019 року почала активно шантажувати сина, тим що забере дітей, розправиться з ним бо працює в ДБР. Фактично з того часу ОСОБА_1 , незважаючи на піклування ОСОБА_15 про дітей, без надання будь-якої допомоги, постійно без потреби надсилала ОСОБА_15 образливі SMS повідомлення, безпідставно звинувачує його, викликає поліцію, вчиняє цими діями на Андрія тиск.

Також, повідомила, що ОСОБА_1 провокувала і принижувала її сім`ю перед мешканцями будинку, де проживають багато років. Коли ОСОБА_1 прибувала, то «влаштовувала» сварки при дітях, викликала патрульну поліцію. Діти негативно реагують на таку поведінку мами, ховаються від неї, не бажають виходити та розмовляти з нею.

У серпні 2019 року ОСОБА_15 , в суботній день вранці приїхав з дітками до неї додому після захворювання ОСОБА_19 , який напередодні температурив. Напередодні вони з мамою ОСОБА_14 - бабусею Лідою, були на річці, де перевтомилися через тривалий час перебування у воді. ОСОБА_15 при ній повідомляв по телефону ОСОБА_14 , де знаходиться з дітьми, та про те, що привезе їх додому в 16 год. Але приблизно о 12:00, коли дітки відпочивали, прийшла ОСОБА_14 , вимагала відкрити їй двері, стукала, кричала. ОСОБА_15 виходив до неї, пояснював, що діти відпочивають, просив щоб вона припинила свої агресивні дії, не порушувала спокій, відпочинок діток, не лякала їх. Пізніше ОСОБА_15 викликав поліцейських, які прибувши за викликом заходили до квартири, телефонували та розмовляли з працівниками Служби дітей, під час розмови задавали питання дітям, про те з ким вони бажають бути, на що ОСОБА_53 повідомляв, що хоче бути з татом. Пізніше, коли поліцейські поїхали, через незначний проміжок часу ОСОБА_14 знову повернулися і продовжувала стукати до квартири, скандалила. Син повторно викликав поліцію, виходив на вулицю, а вона залишалася поруч з дітьми, які були стурбовані.

Вона, її чоловік, і донька, вся родина постійно, з народження ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , проявляли турботу, надають допомогу у їх вихованні і утриманні, все найкраще для них. На даний час також створюють для них спокійну сімейну атмосферу, обстановку, постійно проявляють повагу до них, тепло, чутливе спілкування та догляд, турбуються за належне їх харчування, доглянутість. Син ОСОБА_15 дуже любить, забезпечує усім необхідним та дбає про своїх синів, старається жити виключно для них.

Також їй відомо, що ОСОБА_1 08.08.2019 під час перебування з дітками у дворі, у присутності ОСОБА_15 , його знайомих та її брата ОСОБА_69 , ображала ОСОБА_24 , а коли біля 21 год. дітки повернулися для відпочинку до квартири, відразу безпідставно викликала поліцію та повідомляла, що ОСОБА_15 забороняв їй спілкуватися з дітьми. За допомогою дітям ОСОБА_15 звертався до психологів, через негативний вплив на них мами.

Свідок ОСОБА_49 , суду повідомив, що є батьком ОСОБА_3 , йому відомо, що син і ОСОБА_1 з весни 2013 року проживали разом. Спочатку в селі в батьківському домі його дружини. З дружиною періодично навідувалися, допомагали продуктами. У хаті порядку не було.

Інформацію про вагітність ОСОБА_14 сприйняли радісно, турбувалися, допомагали, з радістю чекали на появу внуків. Народжувала ОСОБА_14 у пологовому будинку АДРЕСА_7 . Пологи вела та приймала донька ОСОБА_66 . Перші місяці життя діток разом з дружиною допомагали ОСОБА_1 кожного дня справитися з дітьми. Спостерігали, що в кватирі було завжди брудно, не прибрано, у мийці немитий посуд. З дітьми часто гуляли на вулиці, щоб ОСОБА_14 могла відпочити, але нічого не прибиралося. Продукти привозили кожного дня, щоб нормально харчуватися. Дітей вона годувала грудьми до 3 років, на що він вважає це робила вона щоб не готувати їжу і що саме це призвело до наявних проблем у внуків із зубами.

ОСОБА_1 не працювала і дома у неї працювати теж не було особливого бажання, хатню роботу не виконувала. Її мати теж приходила, помагала прибирати та готувати, була з внуками, але вони часто сварилися між собою. Батько ОСОБА_14 допомагав матеріально, але на бюджеті сім`ї це не відображалось. Квартплату, оренду платив ОСОБА_15 .

Свідок стверджував, що забезпечував з дружиною надання внукам медичної допомоги, організовували консультації педіатра, інфекціоніста, стоматолога, офтальмолога. Оплачували проведення щеплень.

Коли сім`ю сина попросили звільнити найману квартиру на ОСОБА_70 , сім`я переїхала жити до матері ОСОБА_1 . У той час він робив у 4-х кімнатній квартирі ремонт, яку готували для ОСОБА_15 , внуків. Але через 2-3 тижні, з причини постійних конфліктів мати ОСОБА_1 попросила звільнити квартиру, через неможливість проживати з нею разом. У зв`язку з цим сім`я сина переїхала в квартиру на ОСОБА_54 до завершення ремонту та з частковим меблюванням. Приїздили до внуків в гості два рази на тиждень. Помічали бруд та немитий посуд, розкидані іграшки, купи невипраної білизни. Хатня робота ОСОБА_1 не цікавила. Внуки часто були під наглядом інших осіб (мами ОСОБА_1 чи друга ОСОБА_15 ). Коли ОСОБА_15 влаштував дітей в садочок ОСОБА_14 стала відвідувати стрип-танці на шесті та спортклуб. ОСОБА_1 не працювала, займалась собою, своїм розвитком, тілом. Він знає про нездорову тенденцію ОСОБА_1 , бачив її фотографії порнографічного змісту у дитячих ліжечках. Водночас відмічає, що за дітьми з боку ОСОБА_1 не було достатнього догляду, не було забезпечене адекватне харчування та виховання дітей. Довідався, що годувала вона дітей придбаними в магазині «кульками» з коробки, що заливаються водою чи молоком. ОСОБА_71 слів подяки від ОСОБА_1 не чув. Проте внуків любить, тому терпіли. ОСОБА_1 не сприймала його і його дружину, доньку, як родичів, і, як на його думку вона не сприймає за родичів і своїх власних батьків.

22 листопада 2018 року син зателефонував йому на роботу, повідомив що ОСОБА_1 забрала свої речі і зникла. Дитячі речі були на місці, а діти в дитсадку. Він зв`язався з мамою ОСОБА_1 , з якою її спільно шукали. Через день знайшли, довго просили, переконували не руйнувати сім`ю, домовилися, що вона повернеться. Але ОСОБА_14 повернулася до дітей всього на один день, 29 листопада 2018 року, після чого зібрала при дітях речі і пішла влаштовувати своє життя, без дітей. Пізніше, коли ОСОБА_15 з внуками були у нього, коли намагалися усіма силами заспокоїти внуків після залишення їх мамою, ОСОБА_1 заходила в квартиру на ОСОБА_54 , звідки забрала усі документи дітей, усі гроші, які були дома (і дитячі в тому числі), телевізор, куплений та подарований її ж батьками внукам. Забрала речі і пішла знову до коханця. У дітей був психологічний шок. Вони довго лікувалися у психолога та продовжують знаходяться під його наглядом.

У День народження дітей у 2018 році ОСОБА_1 їздила з коханцем у м. Львів. У ті дні внук ОСОБА_52 хворів. ОСОБА_15 намагався, хотів повернути ОСОБА_1 до дітей будь-яким способом. Коли вона жила з коханцем захворіла на пневмонію, зателефонувала і попросила про допомогу. ОСОБА_15 лікував її за свій кошт. Віддав її борги за орендовану квартиру. ОСОБА_14 хотіла, щоб їй купили машину, дорогоцінності, шубу, квартиру. Підписала договір, щоб діти жили з батьком, з ОСОБА_15 , хотіла влаштовувати своє життя. Дітей не забезпечувала. Працювала з початку 2019 року в ДБР, отримувала досить велику зарплату. ОСОБА_15 сам оплачував дитячий садок, їжу, гуртки, секції, лікування діток у психолога та стоматолога, медичне обстеження дітей. ОСОБА_1 у цьому участі не приймала, про дітей не піклувалася.

Після договору розпочалося пекло - дзвінки, переслідування, погрози, виклики поліції. Здійснювала Андрієві по 20-30 дзвінків за день, в робочі часи. Звинувачувала, що їй не дають дітей, але після прогулянок з дітьми неодноразово викликала поліцію, повідомляючи що ОСОБА_15 не дає бачитися з дітьми. ЇЇ спілкування з дітьми - це відкритий телефон, де вона фільмує все, що можна, з дітьми поговорити вона не може чи не хоче, компромат. Любові чи піклування ОСОБА_14 до дітей не проявляє. Приїздила до діток коли вони уже спали, скандалила, викликала поліцію. Діти стали нервові. Мав місце факт, коли вона приїздила з представниками ДБР та поліцією іншого району, щоб забрати дітей. Сказала сину, що хоче погуляти з дітьми, а коли їх вивів вчинила скандал, розбори, травмуючи для дітей і їх батька. Від слова «поліція» дітей починає трусити, вони обіймають чи папу, чи бабусю, чи дідуся і питають, чи ми їх не віддамо мамі, що до неї не хочуть. Діти страждають. Стають замкнутими, з мамою говорити не хочуть.

Свідок вважає, що без сторонньої допомоги ОСОБА_14 не справиться з дітьми. Завжди потребувала допомоги, перекладала батьківські обов`язки на інших. Фактично коли вона забирала ф дітей провести з ними час, то залишала їх на свою матір, відлучалася від них, з ними не була. Відношення батька до дітей зовсім інше, він дітям віддає і душу, і серце, піклується про них. ОСОБА_15 проживає спільно з синами в квартирі на ОСОБА_54 , опікується ними, забезпечує та виховує їх. Свідок запевняє, що надає, які його дружина і донька безкорисну допомогу ОСОБА_15 і його синам. Переконує, що син - чуйний, ввічливий, хороший і люблячий батько.

Заслухавши Вступне слово сторін, показання свідків, дослідивши наявні у справі докази, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2013 року до листопада 2018 року. Сторони мають двох спільних малолітніх дітей.

В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, батьками малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 , актовий запис за №215 (том №1, а.с.25) .

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, батьками малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 , актовий запис за №214. (том №1, а.с.26)

Крім того, судом встановлено, що 20 лютого 2019 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , було укладено Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І., зареєстровано в реєстрі за №434 (том №1, а.с.36-37).

Згідно розділу 1 «Предмет договору», п.1.1. Договору цей Договір укладено стосовно місця проживання та утримання спільних малолітніх дітей ОСОБА_72 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до цього Договору, Батьки ( ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ) домовились про місце проживання ОСОБА_10 та про порядок здійснення прав Батьком та ОСОБА_73 , яка проживає окремо від Дітей (п.1.2. розділу 1 Договору).

Згідно п.1.3., розділу 1 Договору, місцем проживання Дітей Батьки визначили місце проживання Батька ( ОСОБА_3 ) за адресою: АДРЕСА_8 . У разі зміни місця проживання Дітей, Батько зобов`язується попереджати Матір письмово із зазначенням (вказанням) точного місця проживання ОСОБА_10 не пізніше одного місяця з дати зміни місця проживання.

Розділом 2 Договору, визначено порядок здійснення батьківських прав.

Так, п.2.1. Договору визначено, що Мати має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися з ОСОБА_7 , в тому числі будь-який день тижня та у будь-який час, а також має право, за попередньою домовленістю з Батьком, брати ОСОБА_10 до себе за місцем свого проживання у вихідні та святкові дні.

Згідно п.2.2. Договору у літній період шкільних канікул або в будь-який інший період, кожен із Батьків має право проводити більше асу разом з ОСОБА_7 та відпочивати разом з ними на території України.

Розділом 3 Договору, визначено права та обов`язки сторін.

Зокрема, згідно п.3.1. Батько зобов`язався піклуватися про здоров`я Дітей, брати участь у вихованні дітей, забезпечувати ОСОБА_74 достатній рівень освіти незалежно від стосунків ОСОБА_75 . Батько зобов`язується не перешкоджати спілкуванню Дітей з ОСОБА_73 (п.п.3.1.1. Договору). Також, в дні та час, визначені в п.2.1. цього договору одягати та збирати Дітей для зустрічі з ОСОБА_73 .

Згідно п.п.3.1.4 Договору Батько зобов`язався завчасно повідомляти Дітей про час та день зустрічі з ОСОБА_73 , а також повідомити про причини, що унеможливлюють такі зустрічі, якщо йому це відомо.

Відповідно до п.3.2. Договору, мати зобов`язалась брати участь у вихованні та духовному розвитку Дітей, незалежно від стосунків з Батьком Дітей. Також, за попередньою домовленістю з Батьком. приїхати до місця проживання Дітей, або інше, спеціально обумовлене Батьками місце, забрати Дітей для проведення спільного дозвілля та повернути її в визначений час у місце проживання, або інше, спеціально обумовлене Батьками місце.

Матеріали справи містять письмові звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з проханням зустрічі з дітьми.

За інформацією ДНЗ (ясла-садок) №34 «Оріяна», ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідують дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №34 «Оріяна» Деснянського району м. Києва з березня 2017 року.

Згідно Довідки директора ДНЗ (ясла-садок) №34 «Оріяна», ОСОБА_76 , ОСОБА_77 та ОСОБА_78 , 2014 року народження, не відвідували ДНЗ №34 «Оріяна» з 24.05 по 07.06.2019 року, та з 11.06. по 13.06.2019 року (том №1, а.с.32).

Згідно характеристики керівника управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Титарчука В., ОСОБА_1 за місцем роботи характеризується позитивно (том №2, а.с.141).
Згідно Довідки від 15 серпня 2019 року №37/194/19, ОСОБА_1 працює в ДБР з січня 2019 року на посаді провідного інспектора, і її заробіток з січня 2019 року по липень 2019 року (включно) складає 11766,39 грн. (том №2, а.с.140).
Згідно характеристики за місцем проживання ( АДРЕСА_3 ) сусіди ОСОБА_1 характеризують з позитивної сторони (том №2, а.с.229).
Згідно Висновку Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім`ї Київської міської державної адміністрації №176 від 30 серпня 2019 року психологічного обстеження (том №2, а.с.144-146), рекомендовано:
-малолітнім ОСОБА_79 та ОСОБА_80 пройти курс психотерапевтичної допомоги з мето ю стабілізації їх психоемоційного стану та зменшення рівня тривожності;
-батьку та матері не використовувати образливих висловлювань один про одного у присутності дітей та не залучати їх до вирішення міжособистісного конфлікту;
-батьку, ОСОБА_3 та матері, ОСОБА_1 скористатися сімейною медіацією з метою вирішення конфліктної ситуації та питань, пов`язаних з визначенням місця проживання дітей та участі матері у житті синів, адже взаєморозуміння між батьками є запорукою гармонійного розвитку ОСОБА_81 та ОСОБА_82 ;
-для повноцінного психічного розвитку Федора та ОСОБА_82 , враховуючи, те, що на даний час, хлопці проживають з батьком, доцільно узгодити графік систематичних зустрічей матері з синами із завчасно обумовленим місцем та часом, який враховуватиме потреби дітей. Психологічних ризиків та перешкод для зустрічей дітей з матір`ю, без присутності батька не виявлено.
Згідно, наявних в матеріалах справи характеристик на ОСОБА_3 , останній характеризується з позитивної сторони. Зокрема, позитивно характеризується ОСОБА_3 мешканцями будинків де спільно проживає з дітьми по АДРЕСА_4 та за місцем проживання його батьків по АДРЕСА_9 .. Також, згідно характеристики Національного координаційного Центру сприяння протидії корупції, Київської міської спілки ветеранів АТО, Подільського військового комісаріату, Громадської організації «Легіон - Українська громадська організація ветеранів АТО», керівництвом житлового кооперативу «Хімік-2» Гурженко А.Ю. характеризується позитивно (том №3, а.с.177-185).

Вирішуючи вимогу за первісним позовом про розірвання Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 20.02.2019 року, суд керується наступним.
У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Як встановлено в судовому засіданні між батьками дітей склались стійки неприязні відносини, які потягли за собою суперечки між ними щодо визначення участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, визначення їх місця прживання, що сторонами не оспорюється.
Батьки дитини мають рівні права на участь у спілкуванні та вихованні дитини, незалежно від того, з ким із батьків мешкає дитина. Той з батьків, з ким мешкає дитина не може створювати безпідставні перешкоди чи обмежувати право іншого з батьків на вільне спілкування з дитиною на свій розсуд. Виключенням може бути лише такі форми та зміст спілкування, що шкодять інтересам дитини. Те, що дозволено одному з батьків, повинно бути дозволено й іншому, з огляду на рівність прав батьків.
Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).
Так, проводячи оцінку поданих сторонами доказів, наданих суду показаннями свідків, поясненнями сторін, суд дійшов висновку, що між сторонами має місце особисті конфліктні відносини щодо спілкування та зустрічей матері з дітьми, що визначено умовами Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 20.02.2019 року, укладеного між сторонами.

Зокрема, судом встановлено порушення ОСОБА_3 , п.1.3. Договору щодо письмового попередження ОСОБА_1 про зміну місця проживання дітей із зазначенням (вказанням) точного місця проживання ОСОБА_10 , на період карантину, коли діти разом з Батьком знаходились за межами міста Києва.

Згідно з вимогами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч. 2ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Частиною 3 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання припиняються з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його змін. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Таким чином, вимога про розірвання договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 22 лютого 2019 року підлягає задоволенню.

Вирішуючи заявлені сторонами вимоги, як за первісним та зустрічним позовом щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно зі статтею 160 Сімейного кодексу України, місце проживання малолітньої дитини визначається за згодою батьків, якщо дитина не досягла 10 років.

У випадку наявності спору між батьками про місце проживання дитини він вирішується органами опіки та піклування або судом.

Одним із завдань Сімейного Кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст.1). Виховання у колі сім`ї, як раз передбачає у повній сім`ї, тобто при участі усіх членів родини, як молодших, так і старших, і баби з дідом у тому числі.

Згідно зі ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Принцип 2 Декларації прав дитини 1959 року та Конвенції про права дитини 1989 року визначають, що дитина повинна перебувати під особливим захистом, їй повинні бути надані всі можливості та умови для фізичного, психічного та соціального розвитку.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За приписом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно Висновку Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 грудня 2019 року №102/03/37-9932 про визначення місця проживання малолітніх дітей, Деснянська районна в місці Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком, ОСОБА_3 , за умови подальшої безперешкодної участі матері, ОСОБА_1 , у виховані дітей (протокол від 05 грудня 2019 року №23) (том №3, а.с.231-235).
Крім того, в матеріалах справи міститься Висновок Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 11 вересня 2019 року №102/03/37-7377 про визначення місця проживання малолітніх дітей, Деснянська районна в місці Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за недоцільне зміну місця проживання та визначення місця проживання, малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , за умовами подальшої безперешкодної участі матері у виховані дітей (протокол від 05 вересня 2019 року №14) (том №2, а.с.129-134).
З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.
Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Крім того, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відтак, будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За приписами ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому згідно ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Таким чином, на рівні національного законодавства встановлено перелік обставин, за наявності яких малолітню дитину не можуть передати для проживання разом з матір`ю. Такими є: відсутність у матері самостійного доходу; зловживання матір`ю спиртними напоями або наркотичними речовинами; аморальна поведінка матері, яка може зашкодити розвиткові дитини.
Місце проживання - це житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово (ч.1ст.29 ЦК). Кожна особа має право на вільний вибір місця проживання (ч.1ст.33 Конституції).
Однак визначення місця проживання дітей має свою специфіку, оскільки діти, як правило, в силу своєї психічної та фізичної незрілості, фактичної нездатності проживати самостійно мають проживати разом зі своїми батьками або з особами, які їх заміняють.
Отже чинне законодавство, встановлює особисте немайнове право батьків визначати місце проживання дитини.
Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Слід зауважити, що відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення.
Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
З наведених положень закону та встановлених обставин справи вбачається, що визначення місця проживання дітей з батьком відповідає першочерговому врахування інтересів дітей. Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача за зустрічним позовом про те, що батько неналежним чином піклується життям та здоров`я дітей, оскільки жоден із таких фактів в судовому засіданні не був підтверджений.
На підставі викладеного, при вирішенні питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд в контексті першочергового урахування інтересів дітей, враховуючи тривалість проживання малолітніх дітей з батьком та стан здоров`я дітей, добросовісне виконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків, створення для дітей необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення їх усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дітей з батьком, чи негативно впливали на їх виховання та розвиток, приходить до висновку про обґрунтованість зустрічного позову та визначення місця проживання дитини: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з їх батьком ОСОБА_3 .
Щодо вимоги позивача про визначення порядку визначення способу участі матері у вихованні дитини, суд зазначає наступне.
Згідно з частинами другою та третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частини перша, друга статті 159 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_3 не наділений правом звернення до суду з позовом про встановлення порядку участі матері дітей у їх вихованні.
ОСОБА_1 , за наявності підстав, має право звернутися до суду з позовом про визначення порядку спілкування з дітьми, якщо прийде до висновку, про порушення її прав.
З цих підстав вимога про визначення порядку спілкування матері з дітьми задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Приймаючи рішення Суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).
Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Ухвалюючи саме таке рішення по справі, суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. На думку суду таке рішення відповідає найкращому забезпеченню інтересів дітей.
За таких обставин, виходячи з інтересів дитини, первісний та зустрічний позов підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст.51 Конституції України, Декларації прав дитини, ст.ст. 9,18 Конвенції про права дитини, Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 19, 141, 157, 160-161 СК України,та керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України суд , -

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , 3-тя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту порушення вимог законодавства, усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, розірвання договору, визначення місця проживання дітей задовольнити частково.

Розірвати договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 22 лютого 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І., зареєстрований в реєстрі за № 434.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , 3-тя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей та визначення порядку спілкування з ними задовольнити частково.

Визначити місце проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_3 .

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_8 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 840 гривень 60 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_8 ) судовий збір в розмірі 840 гривень 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 20 липня 2020 року.

Суддя