ЄУН № 336/2625/20
пр. № 2/336/1956/2020
УХВАЛА

Іменем України

23 червня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги,

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Ухвалою суду від 28.05.2020 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам ЦПК України, а саме несплатою судового збору.

Зокрема, судом зазначено про необхідність позивачеві оплатити судовий збір та надати платіжний документ на підтвердження оплати судового збору.

16.06.2020 року позивачем була надіслана заява про усунення недоліків позовної заяви, однак, недоліки, про які зазначав суд, усунуті не були.

Так, позивач посилається на те, що судовий збір, сплачений за платіжними доручення №25137 від 14.11.2019 року та №885 від 28.01.2020 року, зараховано до державного бюджету, що підтверджується довідкою УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя від 05.06.2020 року, платіжне доручення відповідає вимогам та зразку, розмішено на офіційному сайті судової влади України, тому вважають, що разом з позовною заявою були надані достатні докази сплати судового збору.

Статтями 1, 3, 9 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року визначено, що судовий збір сплачується позивачем за подання конкретної позовної заяви, заяви, апеляційної скарги, тощо.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак, при повторній перевірці зарахування коштів судового збору по вказаній цивільній справі, такі відомості в АСДС відсутня.

Таким чином, сплачений судовий збір за платіжними доручення №25137 від 14.11.2019 року та №885 від 28.01.2020 року хоча і зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України, проте, з наданих платіжних доручень не виявляється можливим встановити, за звернення з яким саме позовом Концерном «МТМ» судовий збір сплачено.

Факт зарахування коштів на спеціальний рахунок не є підтвердженням того, що судовий збір сплачений саме за подання до суду цього позову.

Для запобіганння надання одних і тих самих платіжних документів на підттвердження сплати судового збору до різних позовів в системі документобігу судів Д-3 створено функцію поєднання конкретного платіжного доручення з конкрентною справою.

Відсутність підтвердження зарахування суми судового збору за наданим позивачем платіжним документом через систмеу Д-3 за умови зарахування цієї суми до рахунку опосеередковано вказує на те, що цей платіжний документ позивачем вже надавався на підтвердження сплати судового збору при звернення до суду з іншим позовом.

в наданих позивачем платіжних документах не вказано, що судовий збір сплачений за зверення з позовом до ОСОБА_1 , в дата сплати значно передує не лише даті зверення до суду, а і даті завершення періоду виникнення заборгованості.

Вивчивши надані позивачем документи, суд вважає, що недоліки позовної заяви, усунуті не були, судовий збір за зверненням з позовом саме до ОСОБА_1 не сплачено, у зв`язку з чим існують передбачені ст. 185 ЦПК України підстави для повернення позовної заяви.

За ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вказують ч. ч. 5, 6 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

У встановлений судом строк позивачем недоліки, зазначені в ухвалі суду, не усунено, судовий збір не сплачено, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги вважати неподаною та повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення через суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.І. Дацюк