ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/901/20 Справа № 199/7243/17 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння та земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння та земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2017 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння та земельної ділянки.

В листопаді 2017 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння та земельної ділянки.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння та земельної ділянки задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння та земельної ділянки задоволено повністю.

Поділено в натурі майно, що є у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) в житловому будинку літ. А-1:

-приміщення 1-2 (18,0 кв.м) та 1-3 (6,8 кв.м) вартістю 136 070 грн.;

-прибудову літ. а-1 вартістю 38 700,00 грн.;

-навіс літ. В вартістю 2 829,00 грн.;

-ганок літ. а? вартістю 2 139,00 грн.;

-Ѕ замощення вартістю 2 139,00 грн., що становить 49/100 частки домоволодіння.

Поділено в натурі майно, що є у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в житловому будинку літ. А-1:

-приміщення 1-4 (6,5 кв.м), 1-5 (7,3 кв.м), 1-6 (17,4 кв.м) вартістю 171 185,00 грн.;

-вбиральню літ. Б вартістю 7 187,00 грн.;

-колонку №1 вартістю 3 548,00 грн.;

-Ѕ замощення вартістю 2 139,00 грн.;

-хвіртку №3 вартістю 3 320,00 грн., що становить 51/100 частки домоволодіння.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , визнав за ОСОБА_1 право власності на 51/100 частки домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , та визнав за ОСОБА_2 право власності на 49/100 частки цього домоволодіння.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за перевищення вартості частки у домоволодінні в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн.

ОСОБА_2 провести наступні переобладнання:

-закласти дверні отвори між приміщеннями 1-6 та 1-2, 1-3 та 1-4.

ОСОБА_1 провести наступні переобладнання:

-віконний отвір обладнати в дверний в приміщення 1-5 з улаштуванням подвійних дверей;

-облаштувати ганок для входу;

-приміщення 1-4 обладнати під кухню та пробити дверний отвір між приміщенням 1-5 та 1-4.

Поділено в натурі майно, що є у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 Ѕ частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:210:0010 площею 181,5 кв.м вартістю 52 997,00 грн. (на плані зафарбована жовтим кольором).

Поділено в натурі майно, що є у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_2 Ѕ частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:210:0010 площею 181,5 кв.м вартістю 52 997,00 грн. (на плані зафарбована блакитним кольором).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року по цивільній справі №199/7243/17 та ухвалити нове рішення, відповідно до якого позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю, а позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

У відзивів ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником Ѕ частини домоволодіння АДРЕСА_1 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2007 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Лебеденко Н.М. за реєстровим № 3-1293, право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» 09.07.2007 року, реєстраційний номер: 18271717 (а.с.5,6 т.1) та Ѕ частини земельної ділянки площею 0,0363 га за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2007 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Лебеденко Н.М. за реєстровим № 3-1295, та на підставі якого Управлінням Деркомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №387483, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 08 (кадастровий номер земельної ділянки :01:210:00:0010) (а.с.7, 8 т.1).

ОСОБА_2 є власником Ѕ частини домоволодіння АДРЕСА_1 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2007, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Лебеденко Н.М. за реєстровим № 3-1297, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.09.2017, номер запису про право власності: 22334809 (а.с.97, 95) та Ѕ частини земельної ділянки площею 0,0363 га за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2007, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Лебеденко Н.М. за реєстровим № 3-1299, та на підставі якого Управлінням Деркомзему у м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №387482, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 09 (кадастровий номер земельної ділянки :01:210:00:0010) (а.с.100-101).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової комісійної будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №4485/4486/4487/4488-18 експерти дійшли до наступних висновків:

1. Ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 складає 475 428 грн. (чотириста сімдесят п`ять тисяч чотириста двадцять вісім грн.), тому числі:

- вартість земельної ділянки становить: 105 994 грн.;

- вартість земельних поліпшень становить: 369 434 грн.

2.Розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 з виділом одному із співвласників у будинку А-1 приміщень 1-1; 1-2; 1-3, а другому 1-4; 1-5; 1-6 та дворових споруд можливий.

По варіанту №1 розподілу реальні частки наступні:

I співвласник

ідеальна частка-1/2= 50/100, кв. №1 186 253,5/369 434 ~ 50/100 частки

II співвласник

ідеальна частка -1/2= 50/100, кв. №2 183 180,5/369 434 ~ 50/100 частки

Розмір компенсації на користь II співвласника складатиме 1536,5 грн.

По варіанту №2 розподілу реальні частки наступні:

I співвласник

ідеальна частка-1/2= 50/100, кв. №1 182 055/369 434 ~ 49/100 частки

II співвласник

ідеальна частка -1/2= 50/100, кв. №2 187 379/369 434 ~ 51/100 частки

Розмір компенсації на користь І співвласника складатиме 2 662 грн.

3.На розгляд суду запропоновано два варіанта розподілу домоволодіння: Варіант №1 та Варіант №2 з незначними відхиленнями від ідеальних часток.

4.Поділ домоволодіння АДРЕСА_1 технічно можливий з незначними відхиленнями від ідеальних часток: див. Варіант №1 та Варіант №2 (по другому питанню).

5. По варіанту №1 та варіанту №2 необхідно провести наступні переобладнання:

2.віконний отвір обладнати в дверний в прим. 1-5 з улаштуванням подвійних дверей;

3.облаштувати ганок для входу в квартиру АДРЕСА_2 ;

АДРЕСА_3 .закласти дверні отвори між прим. 1-6 та 1-2; 1-2 та 1-3; 1-4 та 1-3;

5.приміщення 1-4 (6,5 кв.м) обладнати під кухню та пробити дверний отвір між прим. 1-5 та 1-4, що буде на 0,5 кв.м не відповідати вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Будівлі і споруди. Житлові будівлі. Основні положення» або об`єднати приміщення передпокою (1-5) з кухнею (1-4) аркою.

Усі запропоновані переобладнання житлового будинку необхідно робити відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-16 Організація будівельного виробництва. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно - будівельного контролю, на підставі затвердженої у встановленому порядку проектної документації, при наявності дозволу виконкому місцевої ради народних депутатів, газового господарства і держпожінспекції.

6. Дослідженню підлягає приватизована земельна ділянка (кадастровий номер :01:210:0010) домоволодіння АДРЕСА_1 та додаткові матеріали: технічний звіт ПП «НВФ ГЛОБУС» з топографо-геодезичних робіт за адресою: АДРЕСА_1 на 10-ти аркушах; електронна версія кадастрового плану - схеми на електронному носії - 1 диск.

Виходячи з вище наведеного та відповідно до питання суду, враховуючи існуючу забудову з надвірними будівлями та спорудами, нормативну літературу, необхідність проходів та доступу для обслуговування будівель, визначити варіанти порядку користування земельною ділянкою, кадастровий номер: :01:210:0010, розміром 0,0363 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у відповідності до варіантів поділу домоволодіння між співвласниками згідно 1/2 та 1/2 частки можливо.

По варіант №1:

Співвласнику І (1/2 частка) виділяється ділянка площею: 181,50 кв.м (на плані зафарбовано блакитним кольором): під та біля житловим будинком літ А-1 (кв. №1) та під ділянками вільними від забудови - 164,34 кв.м (на плані зафарбовано блакитним кольором) та Ѕ площі ділянки спільного користування між співвласниками (на плані зафарбована червоним кольором): Ѕ 34,32 кв.м = 17,16 кв.м, що разом складає: 181,50 кв.м. й відповідає 1/2 частині.

Співвласнику II (1/2 частка) виділяється ділянка площею: 181,50 кв.м (на плані зафарбовано жовтим кольором): під та біля житловим будинком літ А-1 (кв. №2): 62,71 кв.м (на плані зафарбована жовтим кольором) та Ѕ площі ділянки спільного користування між співвласниками (на плані зафарбована червоним кольором): Уг 34,32кв.м = 17,16 кв.м;

під ділянкою вільною від забудови - 101,63 кв.м (на плані зафарбована жовтим кольором), що разом складає: 181,50 кв.м. й відповідає 1/2 частині.

По варіанту №2:

Співвласнику І (1/2 частка) виділяється ділянка площею: 181,50 кв.м (на плані зафарбовано блакитним кольором).

Співвласнику І (1/2 частка) виділяється ділянка площею: 181,50 кв.м (на плані зафарбовано жовтим кольором).

Наглядно див. дослідну частину (по шостому питанню).

7. У зв`язку з відсутністю відхилення від ідеальних часток, розмір грошової компенсації одного із співвласників іншому, щодо кожного виділу змеленої ділянки, не визначався.

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з права співвласника на виділ своє частки у справі спільної часткової власності в натурі.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 356 ЦК України, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм в певних частках майном, яке становить єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє часткою у праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними і визначаються відповідними відсотками від цілого або в дробовому вираженні.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у редакції від 25.05.1998р., при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділена відокремлена частина будинку із самостійним виходом (квартира). Виходячи з цього, виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

У разі виділу частки з майна, що є у спільній частковій власності, щодо особи, майно якої виділено в натурі, спільна власність припиняється, така особа набуває право власності на виділене майно, й у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Також, як встановлено судом першої інстанції, виділ частки кожного із співвласників в натурі можливий, що підтверджується висновком судової експертизи, яка дійшла висновку про технічну можливість переобладнання приміщення в ізольовані квартири.

Втім, самі співвласники не досягли згоди з питання, які саме кімнати в натурі підлягають виділенню кожному з них, оскільки один співвласник вважав кращим для себе той варіант, який вважав для себе найкращим варіантом інший співвласник.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що згідно висновку судової експертизи виділ частки кожного із співвласників в натурі можливий з переобладнанням приміщення в ізольовані квартири.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, так як останній має родину з трьох осіб, у зв`язку з чим варіант №2 є для нього більш прийнятним, та не буде порушувати права ОСОБА_1 , як іншого співвласника.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, а саме не встановив, що ОСОБА_1 будучі людиною похилого віку за власний кошт придбала, оплатила монтаж та здійснила запуск системи газифікації, водопостачання та водовідведення до спірного будинку, колегія суддів вважає недоречними, оскільки предметом розгляду даної справи є поділ домоволодіння та земельної ділянки, а не стягнення коштів за проведенні роботи та надані послуги.

Посилання апелянта, що суд першої інстанції помилково врахував інтереси неповнолітньої дитини, яка не є співвласником домоволодіння та в даній справі її інтереси не мають впливати на спосіб поділу майна, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судом першої інстанції було виділено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рівні частки у спірному майні з урахуванням висновків експертизи та з дотримання вимог закону щодо рівності часток співвласників.

Окрім того, сторонам виділені саме ті кімнати в яких вони проживали та між ними склався сталий порядок користування.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича