ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5976/19
Номер справи 766/5976/19 Головуючий в 1 інстанції Майдан С.І.
Номер провадження 22-ц/819/968/20 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів Кузнєцової О.А.,

Майданіка В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Устюжиної Тетяни Юріївни, яка діє від імені ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2020 року у складі судді Майдан С.І. у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей

В С Т А Н О В И В :

26 березня 2019 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі вказаної заяви та до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтуваннях заявлених вимог заявник послався на те, що перебував у шлюбі із ОСОБА_2 із 2005р. до часу його розірвання за рішенням суду від 13 березня 2019 р.

Від шлюбу мають двох неповнолітній дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із заявником та перебувають на його утриманні, тоді як ОСОБА_2 проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У провадженні суду перебуває справа про позбавлення останньої батьківських прав.

З огляду на викладене просить видати судовий наказ про стягнення аліментів.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2020р. відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу та роз`яснено заявнику право звернення до суду за правилами позовного провадження.

Судове рішення обґрунтоване тим, що подана заява за своїм змістом містить вимогу щодо стягнення розміру аліментів, який не передбачений ч.1 ст. 161 ЦПК України, а тому не підлягає розгляду у наказному провадженні, що визнав достатньою підставою для відмови у прийнятті заяви відповідно до приписів п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

В апеляційній скарзі адвокат Устюжина Тетяна Юріївна, яка діє від імені ОСОБА_1 , посилається на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду. Вказану позицію апелянт обґрунтовує тим, що у поданій до суду заяві міститься вимога щодо стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів із зазначеннням мінімального розміру такої частки, що відповідає змісту ч.2 ст. 182 СК України, на підставі якої має бути видано судовий наказ у відповілності до ст. 161 ЦПК України.

ОСОБА_2 не скористалася правом надати відзив на апеляційну скаргу, яке було роз`яснено їй в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 28.05.2020 р.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

Вимоги, за яких може бути видано судовий наказ визначено у ч. 1 ст. 161 ЦПК України, відповідно до якої судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. 4 ч. 1 цієї статті).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. (ч. 2 ст. 161 ЦПК України)

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, відмовляючи у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що заявником заявлено вимогу, яка не передбачена статтею 161 ЦПК України, вимоги якої є конкретними та не передбачають альтернативи.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що ґрунтується на помилковому тлумаченні норм процесуального права виходячи з наступного.

Так, ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України (далі СК України), яка кореспондується з ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

При цьому, ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зі змісту прохальної частини заяви ОСОБА_1 вбачається, що останнім заявлено вимогу про видачу йому судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на двох дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів її доходу з зазначенням мінімального розміру аліментів, визначеного ч. 2 ст. 182 СК України.

На думку колегії суддів, зазначення заявником у заяві про видачу судового наказу мінімальної межі розміру аліментів, визначеної законом, не може вважатися альтернативною вимогою та, як наслідок, не може бути підставою для висновку про невідповідність вимог заявника частині 1 ст. 161 ЦПК України.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що приписами статті 165 ЦПК України, якою керувався суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали, перебачено право суду відмовити у видачі судового наказу.

Натомість, судом першої інстанції відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу, що суперечить приписам ст. 165 ЦПК України, та також свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що суд першої інстанції не розглянув питання щодо наявності підстав для видачі судового наказу відповідно до ст. 161 ЦПК України чи відмови у його видачі у відповідності до ст. 165 цього Кодексу, а висновок суду щодо відмови у прийнятті заяви суперечить наведеним нормам процесуального законодавства та перешкоджає подальшому руху справи, тому ухвала суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Устюжиної Тетяни Юріївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2020 року скасувати. Справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і за наявності підстав, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.А. Кузнєцова

________________ В.В.Майданік