233 № 240/695/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 м.Костянтинівка

Костятинівській міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

за участю

секретаря Теліціної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), -

В С Т А Н О В И В :

АТ «Українська залізниця» звернулось до суду зі скаргою на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якій зазначено, що відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області по цивільній справі № 240/695/19 із АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти в розмірі 44181 грн 13коп. АТ «Українська залізниця» не погоджується із діями відділу державної виконавчої служби щодо стягнення вказаних грошових коштів, вважає їх протиправними, незаконними, вчиненими з порушенням діючого законодавства з наступних підстав. Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, які не підлягають приватизації», затверджено перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, до додатку № 2 якого включено АТ «Українська залізниця». 20 жовтня 2019 року набрав чинності Закон України «Про визнання таким, що втратив чинність Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації». АТ «Українська залізниця» було включено до вказаного переліку. Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації"» встановлено заборону вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Отже, вказаним законом встановлена заборона вчиняти виконавчі дії, в тому числі, і щодо виконання рішень судів про стягнення грошових коштів. Всі відкриті станом на 18 травня 2020 року виконавчі провадження, де боржником є АТ «Україська залізниця», в тому числі, і ВП № 61684832, підлягають завершенню, а виконавчі документи поверненню стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Стягнення грошових коштів з рахунків АТ «Українська залізниця» за наявності встановлених законом обмежень має наслідком нанесення збитків підприємству державного сектору економіки.

АТ «Українська залізниця» просить:

-- визнати неправомірними дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 44181 грн 13 коп в рамках виконавчого провадження ВП № 61684832;

-- скасувати постанову Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про відкриття виконавчого провадження ВП 61684832;

-- зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винести постанову про повернення наказу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2020 року по справі № 240/695/19 стягувачу відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання представник АТ «Українська залізниця» не з`явився, звернувся із заявою про розгляд скарги за його відсутності.

Представник Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення (а.с.116-122), в яких просив розглянути скаргу за його відсутності та відмовити в її задоволенні в повному обсязі, посилаючись на безпідставність вимог та здійснення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП № 61684832 з дотриманням вимог діючого законодавства.

Стягувач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним, з огляду на що суд відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України розглядає скаргу у його відсутність.

З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 240/695/19 від 04 листопада 2019 року, яке набрало законної сили 05 грудня 2019 року, задоволено позов ОСОБА_1 - стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь останнього заборгованість по заробітній платі в розмірі 44 181грн 13 коп (а.с.76-79)

Як вбачається з інформаційної довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження, 01 квітня 2020 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Коваль Л.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 61684832 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 31 січня 2020 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області по цивільній справі № 240/695/19 про стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати в розмірі 44181 грн 13коп (а.с.123-124).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначені засади виконавчого провадження, серед яких: верховенство права; обов`язковість виконання рішень, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону Ураїни «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 7 липня 1999 року № 847-XIV затверджено Перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, згідно з додатком 2.

До додатку 2 включено АТ «Українська залізниця». Отже, стосовно АТ «Українська залізниця» існувала заборона приватизації.

02 жовтня 2019 року було прийнято Закон України №145-IX «Про визнання таким, що втратив чинність Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 145-ІХ від 02 жовтня 2019 року (набрав чинності 20 жовтня 2019 року) забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

На переконання суду, зміст пункту 3 розділу III Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 жовтня 2019 року 145-IX слід розуміти як такий, яким забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності Закону № 145-ІХ були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», за винятком:

1) стягнення грошових коштів;

2) стягнення товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

У зв`язку із вищевикладеним, суд вважає, що в даному випадку відсутні підставі стверджувати, що існує заборона на вчинення виконавчих дій в рамках примусового виконання судового рішення про стягнення грошових коштів - заборгованості по заробітній платі, зважаючи на що є неспроможними аргументи скаржника стосовно неправомірності дій Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 44181 грн 13 коп в рамках виконавчого провадження ВП № 61684832.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для повернення без прийняття органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем виконавчого документу стягувачу.

У випадку відсутності підстав для повернення без прийняття виконавчого документу стягувачу, передбачених ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження, виконавець згідно ч.5 ст.26 вказаного Закону не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Скаржником не надано суду доказів на підтвердження того, що на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61684832 від 01 квітня 2020 року існували передбачені ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» обставини, які були підставою для повернення виконавчого документу без прийняття стягувачу ОСОБА_1 , зважаючи на що суд дійшов висновку про правомірність винесення державним виконавцем постанови від 01 квітня 2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 61684832 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 31 січня 2020 року на виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 240/695/19 про стягнення із АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 44181 грн 13 коп.

Доводи скаржника щодо неправомірності відкриття виконавчого провадження ВП 61684832 не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», на який у скарзі в обґрунтування заявлених вимог посилається АТ «Українська залізниця», передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що існує передбачена законодавством заборона на вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП № 61684832, на яке посилається АТ «Українська залізниця», вимоги про зобов`язання Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винести постанову про повернення виконавчого листа, виданого 31 січня 2020 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області по справі № 240/695/19 стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги АТ «Українська залізниця» як безпідставної та необґрунтованої.

Керуючись ст. ст.450, 451 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в рамках виконавчого провадження ВП № 61684832 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України процесуальні строки, зокрема, на апеляційне оскарження ухвали, передбачені ст.354 цього кодексу, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя