МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року Справа №370/2589/16-ц

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Захарченко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області скаргу

ОСОБА_1 , особи дії яких оскаржуються: Відділ державної виконавчої служби Макарівського управління юстиції Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), головний державний виконавець Павліашвілі К.А., заінтересована особа ОСОБА_2 на постанову про арешт коштів боржника,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся до Макарівського районного суду Київської області зі скаргою на постанову головного державного виконавця Павліашвілі К.А про арешт коштів боржника від 05.02.2020 року ВП № 53976768.

В обгрунтування скарги заявник вказав, що 05.02.2020 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Макарівського управління юстиції Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Павліашвілі К.А. на підставі виконавчого листа № 370/2589/16-ц, виданого Макарівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1500 гривень на утримання дитини, винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів. При цьому, в постанові зазначено, що сума стягнення становить 73080 грн. Коли було відкрито виконавче провадження ВП № 53976768 йому не відомо, оскільки копію постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував, а при зверненні до виконавця щодо ознайомлення з його матеріалами йому не надано можливості. Також вказав, що з тексту оскаржуваної постанови можна зробити висновок, що він начебто має заборгованість по сплаті аліментів перед ОСОБА_2 . З розрахунком боргу його виконавець не ознайомлював і пояснень такого розрахунку не надав. Заявник зазначає, що він ніколи не ухилявся від сплати аліментів на дитину, більше того, за домовленістю із стягувачкою, постійно сплачував їй кошти на дитину в добровільному порядку. Місця проживання свого він не змінював, у розшуку не перебував. Правовим обгрунтуванням для накладення арешту на його рахунки виконавець зазначає ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», яка на його думку не може поширюватись на існуючі правовідносини. Підстави та порядок стягнення аліментів регулюються ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Заявник вважає, що оскаржувана ним постанова винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», а тому з урахуванням викладеного, просив суд: визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Макарівського управління юстиції Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Павліашвілі К.А. від 05.02.2020 року про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів винесену в рамках виконавчого провадження № 53976768, відкритого на підставі виконавчого листа № 370/2589/16-ц Макарівського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1500 гривень на утримання дитини.

Заявник у судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити із вказаних у ній підстав.

Головний державний виконавець Павліашвілі К.А. у судовому засіданні вказала, що оскаржувана постанова виносилася відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підтстав для її скасування немає.

Заінтересована особа ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлена про розгляд скарги, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали суд встановив наступне.

05.02.2020 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Макарівського управління юстиції Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Павліашвілі К.А. на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» з виконання виконавчого листа № 370/2589/16-ц, виданого 25.04.2017 р. Макарівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1500 гривень на утримання дитини, винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів. При цьому, в постанові зазначено, що сума стягнення становить 73080 грн. (а.с. 59)

Згідно довідки №114 від 11.06.2010 року ОСОБА_1 взято на облік платника податків (а.с. 75).

Згідно копії свідоцтва серії НОМЕР_1 , 10.06.2010 р. ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем (а.с. 76).

З довідки № 200205SU16314416 від 05.02.2020 р. слідує, що на ім`я ОСОБА_1 (приватний підприємець) відкрито рахунок в АТ КБ «Приватбанк», дата відкриття 12.12.2016 р. (а.с. 77).

Як вказав заявник, з нього на підставі виконавчого листа № 370/2589/16-ц, виданого 25.04.2017 р. Макарівським районним судом Київської області стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1500 гривень на утримання дитини.

Коли було відкрито виконавче провадження ВП № 53976768 з виконання вказаного виконавчого листа йому не відомо, оскільки копію постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував, а при зверненні до виконавця щодо ознайомлення з йогоматеріалами йому не надано можливості. Також вказав, що з тексту оскаржуваної постанови можна зробити висновок, що він начебто має заборгованість по сплаті аліментів перед ОСОБА_2 . З розрахунком боргу його виконавець не ознайомлював і пояснень такого розрахунку не надав. Заявник також вказав, що він ніколи не ухилявся від сплати аліментів на дитину, більше того, за домовленістю із стягувачкою, постійно сплачував їй кошти на дитину в добровільному порядку. Місця проживання свого він не змінював, у розшуку не перебував. Правовим обгрунтуванням для накладення арешту на його рахунки виконавець зазначає ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», яка на його думку не може поширюватись на існуючі правовідносини. Підстави та порядок стягнення аліментів регулюються ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема стягнення на майно боржника, може бути звернено якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Згідно ч. 4 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження заявник не отримував, з якого часу розрахована заборгованість по аліментах не встановлено, окрім того в оскаржуваній постанові вказано, що накладення арешту на кошти заявника здійснюється для належного виконання рішення суду. Проте, ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено звернення стягнення на майно боржника при виконанні рішення про стягнення аліментів лише для належного виконання рішення суду.

Вирішуючи вимоги за скаргою, суд керується наступним.

Щодо дотримання заявником строку на оскарження постанови слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За правилами ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова винесена 05.02.2020 р., 10-денний строк закінчується 15.02.2020 р., з урахуванням вихідних днів, заявник звернувся до суду з вказаною скаргою 17.02.2020 р., тобто у визначений ст. 449 ЦПК України строк.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі Закон №1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 Закону №1404-VIII зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Вказана норма узгоджується зі ст. 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно частини 10 вказаної статті у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

При цьому, статтею 71 Закону №1404-VIII визначається порядок стягнення аліментів, частиною 9 якої, передбачено чіткий перелік випадків, коли за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, які саме вмотивовані постанови виносить державний виконавець.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, за результатами розгляду даної скарги судом встановлено її обґрунтованість, тому постанова головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Макарівського управління юстиції Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Павліашвілі К.А. від 05.02.2020 року про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів винесену в рамках виконавчого провадження № 53976768, відкритого на підставі виконавчого листа № 370/2589/16-ц Макарівського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1500 гривень на утримання дитини підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260-261, 450-451 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 , особи дії яких оскаржуються: Відділ державної виконавчої служби Макарівського управління юстиції Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), головний державний виконавець Павліашвілі К.А., заінтересована особа ОСОБА_2 на постанову про арешт коштів боржника задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Макарівського управління юстиції Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Павліашвілі К.А. від 05.02.2020 року про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів винесену в рамках виконавчого провадження № 53976768, відкритого на підставі виконавчого листа № 370/2589/16-ц Макарівського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1500 гривень на утримання дитини.

Ухвала набирає законної сили з негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Повний текст ухвали виготовлено 30.07.2020 р.

Суддя А.В. Косенко