Справа №295/7128/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.,

при секретарі Давиденко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася із позовом в якому, просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за аліментами на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 77733,57 грн. та пеню у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у розмірі 831666 грн. що утворилась в період з 01.05.2010 року по 23.06.2018 рік. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28.07.2006 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.07.2006 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання доньки та добровільно не виконує постановлене судом рішення що спричинило заборгованість, яка станом на 23.06.2018 рік становить 77733,57 грн. Всього пеня станом на червень 2018 року на заборгованість по сплаті аліментів складає 831666,56 грн.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справ без її участі та участі її представника.

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали частково, просили стягнути пеню за несплату аліментів в сумі 12086,85 грн., надавши власний розрахунок пені. В решті позовних вимог просили відмовити в повному обсязі.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.12)

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28.07.2006 рокуу справі №2-п-4644/06 вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2006 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.14)

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, що наданий Богунським відділом державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, що виникла з вини відповідача станом на 23.06.2018 року становить 77552,37 грн. (а.с.15-17)

Відповідно до розрахунку пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення по кожному щомісячному платежу наданого позивачем, заборгованість відповідача по сплаті пені на утримання доньки станом на 23.06.2018 року становить 831666,56 грн.(а.с.3-5)

З розрахунку пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення по кожному щомісячному платежу наданого відповідачем, заборгованість відповідача по сплаті пені на утримання доньки станом на 23.06.2018 року становить 12086,85 грн.(а.с.38-40)

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про існування заборгованості ОСОБА_2 по аліментам, та пені за прострочення сплати аліментів.

Як наслідок, в такому випадку настає відповідальність відповідача, передбачена ст. 196 СК України.

Щодо визначення розміру пені за несвоєчасне виконання зобов`язань боржником, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц відступив від попередніх правових позицій щодо розрахунку пені та вказав, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження N 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Отже, пеня за місячними платежами становить: за червень 2010 року 14443,83 грн.; за липень 2010 року 13754,24 грн.; за серпень 2010 року 12957,16 грн.; за вересень 2010 року 13345,73 грн.; за жовтень 2010 року 12959,52 грн.; за листопад 2010 року 12988,31 грн.; за грудень 2010 року 14563,06 грн.; за січень 2011 року 12319,29 грн.; за лютий 2011 року 12290,75 грн.; за березень 2011 року 12814,92 грн.; за квітень 2011 року 12851,12 грн.; за травень 2011 року 13129,36 грн.; за червень 2011 року 14136,24 грн.; за липень 2011 року 13820,24 грн.; за серпень 2011 року 13193,12 грн.; за вересень 2011 року 12960,43 грн.; за жовтень 2011 року 12874,02 грн.; за листопад 2011 року 12779,55 грн.; за грудень 2011 року 14182,91 грн.; за січень 2012 року 12229,69 грн.; за лютий 2012 року 12186,79 грн.; за березень 2012 року 764,06 грн.; за квітень 2012 року 901,69 грн.; за травень 2012 року 889,63 грн.; за червень 2012 року 877,16 грн.; за липень 2012 року 929,66 грн.; за серпень 2012 року 916,27 грн.; за вересень 2012 року 902,88 грн.; за жовтень 2012 року 994,98 грн.; за листопад 2012 року 12405,51 грн.; за грудень 2012 року 13079,66 грн.; за січень 2013 року 11392,04 грн.; за лютий 2013 року 11285,36 грн.; за березень 2013 року 11649,28 грн.; за квітень 2013 року 11692,64 грн.; за травень 2013 року 12111,69 грн.; за червень 2013 року 12632,37 грн.; за липень 2013 року 12335,77 грн.; за серпень 2013 року 11334,06 грн.; за вересень 2013 року 10953,37 грн.; за жовтень 2013 року 10928,52 грн.; за листопад 2013 року 10724,10 грн.; за грудень 2013 року 11643,00 грн.; за січень 2014 року 9887,49 грн.; за лютий 2014 року 9738,81 грн.; за березень 2014 року 10038,33 грн.; за квітень 2014 року 10000,97 грн.; за травень 2014 року 10186,65 грн.; за червень 2014 року 10795,80 грн.; за липень 2014 року 10583,17 грн.; за серпень 2014 року 9611,00 грн.; за вересень 2014 року 9473,94 грн.; за жовтень 2014 року 8408,92 грн.; за листопад 2014 року 9141,61 грн.; за грудень 2014 року 10104,58 грн.; за січень 2015 року 8247,66 грн.; за лютий 2015 року 8358,96 грн.; за березень 2015 року 8697,06 грн.; за квітень 2015 року 8698,78 грн.; за травень 2015 року 8883,11 грн.; за червень 2015 року 9489,16 грн.; за липень 2015 року 9121,14 грн.; за серпень 2015 року 8331,93 грн.; за вересень 2015 року 8412,86 грн.; за жовтень 2015 року 8867,92 грн.; за листопад 2015 року 8416,42 грн.; за грудень 2015 року 9348,39 грн.; за січень 2016 року 7278,13 грн.; за лютий 2016 року 7197,33 грн.; за березень 2016 року 7552,13 грн.; за квітень 2016 року 7178,33 грн.; за травень 2016 року 7507,27 грн.; за червень 2016 року 8059,20 грн.; за липень 2016 року 7463,75 грн.; за серпень 2016 року 6914,12 грн.; за вересень 2016 року 6724,52 грн.; за жовтень 2016 року 6277,60 грн.; за листопад 2016 року 5990,70 грн.; за грудень 2016 року 6833,40 грн.; за січень 2017 року 6283,59 грн.; за лютий 2017 року 6045,53 грн.; за березень 2017 року 6196,92 грн.; за квітень 2017 року 5755,26 грн.; за травень 2017 року 5636,07 грн.; за червень 2017 року 5644,73 грн.; за липень 2017 року 5096,19 грн.; за серпень 2017 року 4480,96 грн.; за вересень 2017 року 4167,35 грн.; за жовтень 2017 року 3682,01 грн.; за листопад 2017 року 3232,47 грн.; за грудень 2017 року 3279,19 грн.; за січень 2018 року 503,34 грн.; за лютий 2018 року 458,01 грн.; за березень 2018 року 532,74 грн.; за квітень 2018 року 517,43 грн.; за травень 2018 року 534,67 грн.; за червень 2018 року 292,68 грн.

Судом не враховано травень місяць 2010 року при нарахуванні пені за заборгованістю по аліментам, оскільки розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане. Період з березня 2012 року по жовтень 2012 року відповідачем місячні платежі сплачено не у повному розмірі, то пеня нарахована з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, усунувши із судового розгляду все що не має значення для вирішення справи по суті, дослідивши докази в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Пункт 7 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, за відсутності заборгованості із сплати аліментів підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, повертають виконавцю постанову про стягнення аліментів з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу присуджених йому сум аліментів. Якщо відраховані з боржника суми аліментів не були перераховані стягувачу, виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, що утворилася, та роз`яснює йому права на звернення з позовом до підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, якщо така заборгованість утворилася з їхньої вини.

Звертаючись з даним позовом, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість по аліментам на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 77733,57 грн.

Відповідно до п. п. 9, 10 Розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

З аналізу наведених норм можна прийти до висновку, що ця заборгованість повинна стягуватись в межах того ж виконавчого провадження, яке було відкрито в порядку виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28.07.2006 і для її стягнення додаткового судового рішення не потребується. В разі, якщо позивачка вважає недостатнім контроль державного виконавця за стягненням з відповідача заборгованості за аліментами, вона вправі оскаржити його дії чи бездіяльність у порядку, визначеному ст.ст.447, 448 ЦПК України. Тобто, заявляючи такі вимоги, позивачка обрала невірний спосіб захисту порушеного права.

Крім того, суд зазначає, що ухвалення судового рішення про задоволення вимог в цій частині, може призвести до подвійного стягнення заборгованості з боржника, а тому враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні даної вимоги.

Разом з тим, частково задовольняє вимогу про стягнення з ОСОБА_2 пеню в розмірі 1% від суми несплачених аліментів. Згідно ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Суд звертає увагу, що в даному випадку, розрахунок заборгованості не є вичерпним, та з урахуванням наданих позивачем матеріалів справи, пеня занадто перевищує 100% заборгованості по сплаті аліментів, яка з урахуванням довідки становить 77552,37 грн. (а.с.15-17)

Отже, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 пеню на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 77552,37 грн. що утворилась станом на 23.06.2018 року, в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення пені по аліментам, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

ЗУ «Про судовий збір» чітко передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, суд прийшов висновку про безпідставність даної позовної вимоги та відмовив в її задоволенні. Отже, з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України в сумі 768,40 грн. за дану позовну вимогу.

Керуючись ст. ст. 20, 180, 196 СК України, ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року №333/6020/16-ц, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості аліментів та пені по виплаті аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кожен день прострочення у розмірі 77552,37 грн. що утворилась станом на 23.06.2018.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Н.Ф. Слюсарчук