РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020

м.Харків

Справа № 639/8324/19

провадження 2/639/466/20

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Міжиріцької А.В.

учасники справи:

представник позивача- ОСОБА_1 І ОСОБА_2

відповідач- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «КристалБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року Акціонерне товариство ( далі АТ) «КристалБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 22.09.2006 р., посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тимченко Т.В. за реєстровим № 2256, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , з метою часткового погашення заборгованості у розмірі 577 038,96 грн., яка складається із заборгованості за тілом та відсотками за кредитним договором № 281 від 22.09.2006 р. у розмірі 25 092,50 доларів США ( в гривневому еквіваленті 553879,80 грн.), заборгованості за комісією-23159,16 грн.

Позов мотивовано тим, що 22.09.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 281 з рядом додаткових угод до нього, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 38250 доларів США для проведення розрахункв за договором купівлі-продажу нерухомого майна, зі сплатою 16,5% річних за користування кредит та кінцевим терміном повернення до 22.09.2026 року.

На забезпеченням виконання кредитних зобов`язань , між Банком та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір. Згідно п. 1.5 зазначеного договору сторонами узгоджена оцінка предмета іпотеки-227 250 грн. Як стало відомо, рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.05.2015 власником Ѕ предмету іпотеки є ОСОБА_4

04.07.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та Акціонерним товариством «КристалБанк» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 24436, за яким позивач набув всіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими йому згідно Додатку № 1 до Договору про відступлення вимоги, у тому числі за кредитним договором та іпотечним договором, укладеним з ОСОБА_3 .

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 10.11.20015 р. задоволено позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 577 038,96 коп. На виконання рішення суду відкрито виконавче провадження.На теперішній час рішення суду не виконується, заборгованість не погашається. Ухвалою суду від 19.09.2019 року замінено первісного стягувача- ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» його правонаступником- АТ «КристалБанк» .

Позивач просить встановити спосіб реалізації предмету іпотеки за іпотечним договором від 22.09.2006 року шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною , на рівні не нижчому за звичайні на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на час продажу предмету іпотеки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що ним був отримано кредит від ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в сумі 38250 доларів США на придбання для своєї сім`ї житлового будинку АДРЕСА_2 . Рішенням суду була стягнута заборгованість, але через скрутний матеріальний стан, заборгованість він не може погашати. Крім того, колишня дружина ОСОБА_4 визнала за собою право власності на Ѕ частину зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно, належним чином, про причини неявки суд не сповістила, своїм правом на надання відзиву на позов не скористалася.

Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 22.09.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 281, за умовами п.п. 1.1- 1.4 якого Банк надає Позичальнику грошові кошти в сумі 38250 доларів США з цільовим призначенням-для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу, згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно. Кредитні кошти надаються терміном по 22 вересня 2026 року, з встановленням плати за користування кредитними коштами-13% річних.В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів за його користування, інших платежів, передбачених договором, а також можливих штрафних санкцій позичальник укладає з Банком договори іпотеки, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_2 ( а.с. 6-10).

В подальшому, між Банком та позичальником укладались додаткові угоди. 01.12.2008 року за додатковою угодою № 5 сторони домовилися викласти пункт 1.4 Договору в наступній редакції: «за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 16,5% річних» ( а.с. 11).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання. Зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 10 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі» задоволені і стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 281 від 22.09.2006 у сумі 577038 грн. З тексту рішення вбачається, що станом на 27.08.2015 року заборгованість становить за тілом та відсотками по кредиту-25092,50 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 553879,80 грн., заборгованість за комісіями -23159,16 грн.( а.с.22).

22 вересня 2006 року , з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, що випливає з кредитного договору, ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і ОСОБА_3 уклали іпотечний договір, згідно з яким ОСОБА_3 передав в іпотеку Банку житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіми його належностями. Предмет іпотеки знаходиться у власності іпотекодавця що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Тимченко Т.В. 12.09.2006 р. за реєстровим № 2250. Узгоджена сторонами оцінка вартості предмета іпотеки становить 227 250 грн. ( а.с. 12-14).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 26 травня 2015 р. між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 поділено майно подружжя, придбане у період шлюбу, в якому вони перебували з 21.06.2003 року по 15.100.2014 року,визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_2 ( житловий будинок літ. «Ж-1» з надвірними будівлями загальною площею 78,4 кв.м., житловою площею 50,7 кв.м.) ( а.с. 25-27).

Таким чином, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власниками предмету іпотеки на даний час є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з розміром по Ѕ частини кожний ( а.с. 15-17).

04.07.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та АТ «КристалБанк» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 24436, відповідно до якого АТ «КристалБанк» набуло всіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими йому згідно Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги № 24436 від 04.07.2019 року.Також, 04.07.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та АТ «КристалБанк» укладено Договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, визначеними в Додатку № 1 до нього.

За вказаними договорами від ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до АТ «КристалБанк» передано права вимоги, закрема:-за Кредитним договором №281 від 22.09.2006 року;-за Іпотечним договором, посвідченим 22.09.2006 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 2256 ( а.с. 28-33).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 вересня 2019 року замінено первісного стягувача-ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором його правонаступником-АТ «КристалБанк» у виконавчому провадження ( а.с. 23-24).

Частиною 1 статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до положень 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з частиною 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом ( стаття 1 Закону України «Про іпотеку» ( надалі-Закон).

Частиною 5 ст.3 Закону передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За приписами частини першої статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Згідно ст. 23 Закону України «Про іпотеку» в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором, у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Правовідносини, які стосуються порядку звернення стягнення на передане в іпотеку майно, врегульовані Законом України «Про іпотеку». Цим Законом визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання. Так, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішення суду врегульовано ст.39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 235/3619/15-ц, зазначила, що у спорах цієї категорії, лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення, та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Це обумовлено тим, що сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж та, що зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

Виходячи зі змісту поняття "ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України "Про іпотеку" можна зробити висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України "Про іпотеку" встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Отже, з вищевикладеного слід дійти висновку, що у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідачі звільнені від сплати судового збору, як інваліди 2 групи згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «КристалБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки- задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 281 від 22.09.2006 та додатковими угодами у загальному розмірі 25092,50 доларів США ( еквівалентно 553879,80 грн.), що складається із заборгованості за тілом та відсотками по кредиту, а також 23159,16 грн.-заборгованості за комісіямизвернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 22.09.2006 на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_3 і належить у рівних частках, по Ѕ кожному, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , шляхом продажу вказаного будинкуна прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною , встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- Акціонерне товариство «Кристалбанк»( , м.Київ, вул. Кудрявський узвіз, 2);

ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_2 );

ОСОБА_4 ( ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Повне судове рішення складено 02.07.2020.

СУДДЯ -