Провадження №2-о/522/283/20
Справа №523/7807/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді: Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за заявою ОСОБА_1 , який є законним представником неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі заінтересованої особи: ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся 25.02.2020 року до Суворовського районного суду міста Одеси з заявою про видачу обмежувального припису, згідно якої просить: - заборонити ОСОБА_4 перебувати та наближатися до місця спільного проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; - заборонити ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви вказано, що з 12 грудня 2008 року ОСОБА_1 і ОСОБА_4 перебувають у шлюбі та від шлюбу мають двох доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу. Заявник вказує, що з 2009 року ОСОБА_4 страждає на психічне захворювання, у зв`язку з чим поводиться неадекватно, виказує маячливі думки щодо переслідування та загрози з боку невідомих осіб та викрадення їх дітей, піддає дітей систематичному психологічному насильству. В період чергового загострення хронічного психічного захворювання, 25.05.2019 року ОСОБА_4 намагалася незаконно перетинати кордон України, керуючи автомобілем на контрольно-пропускному пункті митниці Придністровської Модавської Республіки та умисно, ігноруючи законні вимоги про зупинку здійснила наїзд на співробітників митної служби. ОСОБА_4 є засудженою в кримінальному провадженні за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.315 КК, у зв`язку з чим перебувала на примусовому лікуванні, втім вже повернулася до м. Олеси та продовжила вчиняти насильницькі дії щодо заявника та його дітей. З метою забезпечення захист дітей від домашнього насильства заявник вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.05.2020 року справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси.

Справа 01.07.2020 року надійшла до Приморського районного суду міста Одеси та 02.07.2020 року була передана судді Бондарю В.Я.

Ухвалою від 03.07.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду у судовому засіданні 06.07.2020 року.

У судове засідання 06.07.2020 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Фіксування судового процесу не здійснювалося, відповідно до вимоги ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У відповідності до вимог абз.2 ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідності до п. 1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 12 грудня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане повторно 19.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції.

13 жовтня 2011 ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилося дві доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , про що свідчать свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 .

Згідно Довідки ОК « ОСОБА_8 » від 22.11.2019 року ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає в квартирі з дружиною ОСОБА_9 та дітьми.

ОСОБА_1 та ОСОБА_9 25.10.2019 року уклали шлюб по шаріату, про що свідчить свідоцтво про шлюб по шаріату, видане 25.10.2019 року Духовним управлінням мусульман України «УММА».

Згідно ухвали Слободзейського районного суду (Придністровська Молдавська Республіка) у справі №3/4-22/19 від 20.08.2019 року ОСОБА_4 було переведено до психіатричного стаціонару спеціалізованого типу в умовах ГУ «Республіканська психіатрична лікарня» МЗ ПМР на строк до 29.09.2019 року.

З ухвали Слободзейського районного суду (Придністровська Молдавська Республіка) у справі №3/1-31/19 від 06.06.2019 року вбачається, що 26.05.2019 року ОСОБА_4 була поміщена до в психіатричне відділення ГУ «Слободзейська ЦРБ» з діагнозом «психомоторне збудження». Під час обстеження лікарем психіатром ОСОБА_4 був встановлений діагноз «Біполярний ефективний розлад. Маніакальний епізод».

Відповідно до висновку Німецького діагностичного центру від 31.01.2013 року даних стосовно органічної патології структур мозку немає. Двостороннє викривлення тракту зорових нервів непряма ознака внутрішньочерепної гіпертензії.

Згідно ухвали суду м. Рибниця та Рибницького району від 06.03.2020 року у справі №3-14/2020 скасовано примусові міри медичного характеру у відношенні ОСОБА_4 та переведено її на лікування психічного захворювання на загальних підставах у психіатра по місцю проживання.

ОСОБА_4 зверталася до керівництва школи «Промінь знань» для того, щоб дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не віддавали їх батьку, без присутності матері.

Відповідь на адвокатський запит надана ОСОБА_10 на адвокатський запит Довженка О.Ю. (а.с.16) не приймається судом до уваги як недопустимий, адже відсутні відомості про те, що ОСОБА_11 представляв інтереси ОСОБА_1 , при зверненні з таким запитом.

Документи, що містяться на сторінках 20-22 не приймаються судом до уваги, адже частина тексту нечитабельна, на сторінці 22 містить документ не з початку.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 7 частини 1 вказаної статті визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Крім того, пунктом 9 частини 1 вказаної статті визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з частиною 3 статті 26 вищевказаного Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Отже, необхідною правовою підставою для застосування щодо особи обмежувального припису є вчинення цією особою домашнього насильства та наявність достатніх ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Докази додані до заяви не свідчать про вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства, наявність психічного захворювання та примусове лікування в медичних закладах не підтверджують доводів заявника з приводу того, що ОСОБА_4 вчиняє психологічне насильство над дітьми та слідкує за будинком ОСОБА_1 , де він проживає з дітьми.

Оцінюючи надані заявником докази на підтвердження фактів вчинення щодо нього домашнього насильства заінтересованою особою, суд зазначає наступне.

На підтвердження вчинення ОСОБА_4 щодо заявника та їх дітей домашнього насильства заявником не надано суду жодних доказів.

Згідно зі статтею 221 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 КУпАП, розглядають судді районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судів.

Проте, постанов суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної та кримінальної відповідальності з приводу вчинення домашнього, психологічного насильства над заявником та дітьми суду не надано.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, закріплений у статті 62 Конституції України, який розповсюджується і на справи про адміністративні правопорушення, належні докази вчинення ОСОБА_4 стосовно заявника та доньок домашнього насильства, що є необхідною умовою для застосування обмежувального припису, заявником суду не надані.

За загальним правилом, закріпленим частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, оскільки заявником належним чином не доведено наявності передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» правових підстав для застосування щодо ОСОБА_4 обмежувального припису, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відмова у задоволенні заяви не позбавляє заявника права повторного звернення до суду за наявності відповідних правових підстав та у разі їх доведення належними і допустимими доказами.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 263-265, 294, 350-6, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ), який є законним представником неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі заінтересованої особи: ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ), про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Приморський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 09.07.2020 року.

Суддя В.Я. Бондар