Провадження № 2/127/2199/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 липня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання зобов`язань за договорами виконаними, визнання рішення суду виконаним у повному обсязі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «УкрСиббанк», за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання зобов`язань за кредитним договором, договором іпотеки та договором поруки виконаними, рішення суду у цивільній справі №2-116/11 виконаним в повному обсязі.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, у порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з 01.01.2020 року розмір ставки судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору. Аналогічні роз`яснення містять п.п. 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»

Наразі, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату позивачем судового збору за подання до суду відповідної позовної заяви.

Позивачу слід сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі. При цьому слід звернути увагу, що позивач заявляє чотири вимоги: визнати виконаним зобов`язання за кредитним договором, визнати виконаними зобов`язання за договором іпотеки, визнати виконаними зобов`язання за договором поруки та визнати виконаним рішення суду.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: УК у м.Вінниці/отг м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 38054707; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002856.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Також, відповідно до п.5. ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позивач заявляє позовні вимоги про визнання виконаними зобов`язання за договором поруки, який укладений ОСОБА_2 , однак не зазначає, яким чином порушенні його права, за захистом яких він звернувся.

Заявляючи позовні вимоги до ПАТ «УкрСиббанк» позивач не зазначає конкретних фактичних обставин та доказів, яким саме чином відповідач порушує, не визнає або оспорює права позивача та в чому такі дії полягають.

Як вбачається з позовної заяви, позивач вказує на наявність рішення суду по цивільній справі №2-116/11, яким достроково в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №0 від 10.04.2008, забезпеченого, договором іпотеки та договором поруки в розмірі 406681,61 грн. Одночасно в обґрунтуваннях з посиланням на вимоги Закону України «Про іпотеку» щодо порядку звернення стягнення на заставлене майно, задоволення ним вимог кредитора вказує на обставини здійснення примусових виконавчих дій (реалізація іпотечного майна, яким забезпечувався вказаний вище кредитний договір) в межах виконавчого провадження, яке не пов`язане з виконанням даного рішення суду.

При цьому, позивач не вказує та не надає доказів, які б вказували на неврахування банком отриманої суми в суму заборгованості по кредитному договору та вчинення ним дій направлених на повторне стягнення суми заборгованості, а також повідомлення боржником органів виконавчої служби про виконання рішення суду та вжиті останнім заходів.

Слід звернути увагу позивача на те, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом, зокрема відповідно до розділу VII ЦПК України. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до положення ст. 431 ЦПК України та врегульованого Законом України «Про виконавче провадження» порядку звернення судових рішень до виконання на завершальній стадії судового провадження є метою реалізації їх матеріального змісту і одночасного захисту порушеного права особи, за яким особи, на користь яких ухвалено відповідне рішення, звертаються до компетентного органу виконавчої влади та реалізують захищене право. Норми вказаного закону визначають випадки закінчення виконавчого провадження з виконання рішення суду, у т.ч. фактичним його виконанням або визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, тощо. У той же час, учасники виконавчого провадження, які вважають, що їх права під час виконання рішення суду були порушені, мають можливість звертатись до суду із скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України. Інші особи, які не приймали участь у справі можуть звернутися до суду із позовом.

Отже, позивачу, обираючи спосіб захисту, необхідно врахувати чинне законодавство щодо порядку звернення судових рішень на виконання, порядку їх реалізації та відповідно визначитись з правовими підставами позову та предметом позову.

Крім того, відповідно до ст. ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1,2,4 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Частиною п`ятою ст. 95 вказаного Закону передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вищевказаних вимог ЦПК України матеріали позовної заяви не містять засвідчених належним чином копій письмових доказів, що додаються до неї на підтвердження обставин в обґрунтування позовних вимог. Позивачу слід надати до позовної заяви завірені у встановленому законом порядку копії документів, що додаються, а також надати всі наявні в нього докази в підтвердження своїх вимог. При цьому, позивачу слід звернути увагу, що він як сторона виконавчого провадження, не позбавлений права ознайомлюватися з матеріалами провадження та отримувати з нього копії документів.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання зобов`язань за договорами виконаними, визнання рішення суду виконаним у повному обсязі - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: