02.07.2020 Суддя Клименко А. М..
Справа № 644/4639/20
Провадження № 2-к/644/8/20
Справа № 644/4639/20
УХВАЛА

Іменем України

02 липня 2020 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі одноособово судді Клименка А.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, сторона у рішенні іноземного суду (позивач) ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив визнати на території України рішення Перовського районного суду м. Москва від 11 червня 2019 року по справі № 2-2350/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спадкового майна, визнання права власності на частку квартири, з резолютивною частиною наступного змісту:

«Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ спадкового майна, визнання права власності на частку квартири задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 переважне право на отримання за рахунок спадкової частки 1/9 частки у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебувала у спільній власності зі спадкодавцем, яка складає частку спадщини ОСОБА_1 , з передачею ОСОБА_1 компенсації у вигляді 5/6 часток у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , на транспортний засіб марки ОСОБА_4 1.6, НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 12600 руб. в рахунок компенсації за майно, що передається, та витрат на поховання».

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 посилався на те, що для можливості оформлення його права власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_3 , йому потрібно визнати на території України рішення Перовського районного суду м. Москви від 11 червня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Змістом ст. 48, ст. 51, ст. 52 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої Верховною Радою України 10 листопада 1994 року, встановлено, що провадження по справах про спадкування нерухомого майна компетентні вести установи Договірної Сторони, на території якої знаходиться майно. Кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін:

А. рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі рішень);

Б. рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку. Визнання рішень, не потребуючих виконання, винесені установами юстиції кожної з Договірних Сторін і, що вступили в законну силу рішення, що не вимагають за своїм характером виконання, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови якщо:

- установи юстиції запитуваної Договірної Сторони не винесли раніше по цій справі рішення, що вступило в законну силу;

- справа відповідно до цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинне бути визнане, не відноситься до виняткової компетенції установ юстиції цієї Договірної Сторони.

Згідно з ч. 1 ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Частиною 2 статті 472 ЦПК України встановлено, що до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи:

1.засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання;

2.офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні;

3.засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Відповідно до ч. 1 ст. 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частинами 2 та 3 статті 466 ЦПК України встановлено, що до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

В порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 466 ЦПК України до клопотання не доданий документ, який засвідчує, що сторона відповідач по справі, який не брав участі в судовому процесі, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Суд зазначає, що законом передбачено надання суду вищевказаного документу окремо від рішення суду та не передбачено надання замість цього документу судового рішення.

Частиною 4 статті 466 ЦПК України встановлено, що суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Судом встановлено, що клопотання не оформлено відповідно до вимог, передбачених ст. 466 ЦПК України, і тому залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Керуючись ч. 4 ст. 466, 472 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, сторона у рішенні іноземного суду (позивач) ОСОБА_2 , - залишити без розгляду та повернути його разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії через районний суд.

Суддя: