Справа №402/1194/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2020 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді: Терновенко А.В.

при секретарі: Льошенку О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

12.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 6434,46 грн. матеріальної шкоди, яка в подальшому була збільшена до 7342,42 грн., 50000 грн. моральної шкоди та 4600 грн. за надання правничих послуг адвоката.

В обгрунтування своїх вимог зазначила наступне:

вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України, який вона вчинила відносно ОСОБА_1 , і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Внаслідок нанесення ОСОБА_2 ударів, ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани лівого колінного суглобу, синців обличчя, ліктьових суглобів та правого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи №16 від 22.05.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягло короткочасний розлад здоров`я та могли утворитися як від ударів кулаками рук, так і взутими ногами.

В момент отримання тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. ОСОБА_1 до цих пір відчуває почуття приниженості гідності, образи, досади, обурення поведінкою винуватиці, переживання щодо своєї соціальної репутації.

Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, які дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

Керуючись ч.7 ст.128 КПК України, потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_1 вимушена пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

У судове засідання 24.06.2020 року позивачка та її представник не з`явились, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позивачка підтримала позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди та витрат на послуги адвоката у повному обсязі, а в частині моральної шкоди - в обсязі 15000 грн.

Відповідачка у судове засідання 24.06.2020 року також не з`явилась, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди визнає у повному обсязі, а вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 грн. не визнає, оскільки вказана сума є завищеною.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне:

Вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2018 року (а.с.19-22) ОСОБА_2 визнано винною та призначено покарання за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за нанесення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани лівого колінного суглобу, синців обличчя, ліктьових суглобів та правого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи №16 від 22.05.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок отриманих травм, ОСОБА_1 була госпіталізована до хірургічного відділення Благовіщенської ЦРЛ, де отримувала стаціонарне лікування, що підтверджується матеріалами справи (а.с.9-18) та понесла через це матеріальні збитки у розмірі 7340,42 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с.126-130).

Також, внаслідок отриманих травм, ОСОБА_1 перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя, внаслідок чого вона зазнала моральної шкоди, розмір якої вказала 50000 грн., а в процесі розгляду справи визначила у сумі 15000 грн.

Як вбачається із заяви відповідачки, то вона визнає завдану нею ОСОБА_1 матеріальну шкоду, а на рахунок моральної в розмірі 50000 грн. - визнає її завищеною.

Приймаючи рішення, суд керується наступним.

Статтею 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов`язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.128 ч.7 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також, особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо знищення майна потерпілого. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.І ст.1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Наявність вини ОСОБА_2 доведена, що підтверджується копією вироку, який набрав законної сили.

Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 Постанови Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди за № 4 від 31 березня 1995 р. з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я Позивача, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що внаслідок вчинення відповідачем визначеного вироком злочину, мало місце фізичних, душевних, психічних страждань позивача, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у розмірі 15000 грн.

Щодо відшкодування витрат на лікування у сумі 7340,42 грн. - суд вважає доведеним, та такими що підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне:

статтею 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Лише наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Така правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц.

Однак, позивач в підтвердження своїх витрат на правничу допомогу не надав суду належні та допустимі докази, зокрема, що ним сплачена адвокатові заявлена у розмірі 4600 грн. сума.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у зв`язку із неподанням доказів про витрати, які позивач поніс на правничу допомогу, заяву про їх стягнення з відповідача необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 1166 ЦК України, ст.ст.4, 82, 137,141, 258-259,263-265 ЦПК України суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7340,42 грн матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди.

В частині позовних вимог щодо стягнення 4600 грн. за надання правничих послуг адвоката - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серіїНФ200194, виданий Чигеринським РВ УМВС в Черкаській області 14.12.1996 р.;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 23.03.2012 року Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2 .

Суддя: А. В. Терновенко