У Х В А Л А

24 червня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Гожа Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рівне цивільну справу за заявою представника Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» Грабовського В.А. про розподіл судових витрат,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рівненського міського суду від 14.04.2020 року позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд», Білдінг енд Файненс ЛТД (BUILDING AND FINANCE LTD), Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнеагробуд», Міжнародної господарської компанії Юнайтед Консалт ЛТД (UNITED CONSULT LTD), ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Кострикін Володимир Іванович про визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації та визнання права власності на нерухоме майно, залишено без розгляду. 07.05.2020 року до суду надійшла заява представника Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» Грабовського В.А. про розподіл судових витрат, в якій він просить суд здійснити розподіл судових витрат у справі №569/12571/17 шляхом стягнення із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» понесених судових витрат за подачу апеляційної та касаційної скарги в розмірі 5121,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що заяву підтримує та просить суд її задовільнити.

Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 14.04.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд», Білдінг енд Файненс ЛТД (BUILDING AND FINANCE LTD), Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнеагробуд», Міжнародної господарської компанії Юнайтед Консалт ЛТД (UNITED CONSULT LTD), ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Кострикін Володимир Іванович про визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації та визнання права власності на нерухоме майно, залишено без розгляду у зв`язку з поданою заявою позивача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Частинами 4, 6 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Поряд з цим в ЦПК України не визначено, що розуміється під необґрунтованими діями позивача.

Суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч.9 ст. 141 ЦПК України.

Правовою нормою, до якої відсилає попередня, передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зазначене вказує, що саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про розподіл судових витрат останньому необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Такі ж самі роз`яснення містяться і в пункті 38 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року № 10.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, та є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості самого позову.

Між тим, у поданій заяві про розподіл судових витрат не наведено жодних обґрунтувань щодо зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами чи будь-яких неправомірних дій з боку позивача та судом такого не встановлено.

Тому суд приходить до висновку про недоведеність необґрунтованості дій позивача, що унеможливлює відшкодування понесених відповідачем судових витрат відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України, ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій ( ст. 12 ЦПК України ).

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінка доказів судом здійснюється згідно ст. ст. 89, 245, 265 ЦПК України виключно у нарадчій кімнаті, з наведенням, зокрема, мотивованої оцінки кожного з аргументів сторін, наведенням доказів та мотивів їх прийняття або відхилення. У даній справі суд не досліджував доказів, постановивши ухвалу про залишення позову у справі без розгляду і відповідач вказану ухвалу не оскаржував. Звернення позивача до суду, не може свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно звернення за отриманням правової допомоги у справі є правом відповідача, а не обов`язком. Отже, проаналізувавши в сукупності діюче законодавство, встановлені вище обставини, суд прийшов до висновку, що у разі доведення особою, яка звернулася до суду з заявою про відкшодування понесених витрат, необгрунтованості дій позивача, у нього виникає право на відшкодування таких витрат.

Зважаючи на те, що залишення позову без розгляду не свідчить про його безпідставність і необґрунтованість, а достовірних доказів необгрунтованості дій позивача судом не встановлено, відтак суд прийшов до висновку, що заявником не доведено необґрунтованості дій позивача при пред`явленні позову.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заявлена заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 137,141,142, 260, 261, 353,354,355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» Грабовського В.А. про розподіл судових витрат відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена Рівненського апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Харечко С.П.