ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1220/20
провадження № 2/753/4243/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1 в рівних долях. В спірній квартирі зареєстрований відповідач, ОСОБА_3 , який є колишнім чоловіком позивача ОСОБА_2 . Відповідач в зазначеній квартирі не проживає та не з`являється, не сплачує комунальні платежі, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з вимогою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.02.2020 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13.04.2020 р. та 22.06.2020 р. на адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких відповідач заперечує щодо задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Зазначає, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.12.2010 р. визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за умовами якої: ОСОБА_3 визнає припинення його права власності на рівну частку у спільному сумісному майні шляхом передачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних долях свою частку спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належить йому на праві спільної сумісної власності в рівний долі. Сторони домовились, що припинення права власності ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , не позбавляє права реєстрації за даною адресою.

Зазначає, що не проживає за місцем реєстрації, у зв`язку із тим, що його мати перебуває у важкому стані здоров`я і потребує постійного нагляду, тому він фактично проживає в АДРЕСА_2 , де проживає його мати.

Також пояснив, що він з позивачем ОСОБА_2 домовився про те, що вона буде сплачувати комунальні послуги, а він буде щомісячно перераховувати їй 500 грн. на майбутнє одруження сина, у зв`язку із чим кожний місяць з травня 2016 р. по вересень 2019 р. включно відповідач передав позивачу кошти в сумі 500 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав пояснення, в яких просив задовольнити позов.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є колишнім подружжям.

Судом встановлено, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних долях, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав від 06.12.2001 р. (а.с.16)

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.12.2010 р. визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за умовами якої: ОСОБА_3 визнає припинення його права власності на рівну частку у спільному сумісному майні шляхом передачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних долях свою частку спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належить йому на праві спільної сумісної власності в рівний долі. Сторони домовились, що припинення права власності ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , не позбавляє права реєстрації за даною адресою. (а.с.17-19)

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, ухвалою суду, якою закрито провадження у справі, у зв`язку із визнання мирової угоди встановлено, щоприпинення права власності ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , не позбавляє права реєстрації за даною адресою.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 .

Як зазначає у своїх поясненнях сам відповідач, він вимушений не проживати за місцем реєстрації, оскільки його мати, яка проживає в АДРЕСА_2 перебуває у важкому стані здоров`я і потребує постійного нагляду, тому він проживає разом з нею. На підтвердження важкого стану здоров`я матері надав копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення та копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого №29134. (а.с.52,53)

Як на підставу своїх вимог позивач посилався на акт від 07.08.2009 р. затверджений начальником ЖЕД-206 року, відповідно до якого ОСОБА_3 до 2003 р. разом із сім`єю проживав у спірній квартирі, а з 2003 р . в квартирі АДРЕСА_1 не проживає. (а.с.23)

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. А частиною другою цієї статті встановлено, що ялен сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тобто, за аналізом вказаної правової норми право користування житлом членом сім`ї власника житла втрачається виключно у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинстава є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинстава - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевикладене, відповідач не втратив інтересу до спірної квартири, а його не проживання в ній після зазначеної дати як встановлено судом зумовлено наявністю поважної причини - догляд за хворою матір`ю, що не спростовано позивачем. Крім того ухвалою суду, якою закрито провадження у справі, у зв`язку із визнання мирової угоди встановлено, щоприпинення права власності ОСОБА_4 на 1/3 частину спірної квартири не позбавляє права реєстрації за даною адресою.

Таким чином, позивачем не доведено ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи встановленні обставини та відповідні правовідносини, суд дійшов висновку про безпідставність посилань позивача на втрату відповідачем права користування квартирою АДРЕСА_1 у відповідності до ст. 405 ЦК України, а відтак відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.405 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 49, 51, 76-81, 84, 90, 259, 263, 268, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА