Справа № 463/4339/17 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/4110/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2019 року в складі судді Шеремети Г.І. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,-

встановила:

У серпні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики від 14.06.2013.

17.05.2018 стороною відповідача подано клопотання про призначення по справі судової психологічної експертизи із застосуванням спеціального технічного пристрою комп`ютерного поліграфа.

Клопотання обґрунтоване тим, що предметом даного позову є вимога про стягнення заборгованості за договором позики, а відповідач проти позову заперечує та стверджує, що між нею та позивачем не виникало правовідносин за договором позики, оскільки жодних коштів відповідач від позивача не отримувала. Відтак, з метою перевірки тверджень обох сторін щодо укладення чи неукладення договору позики згідно наданої суду розписки, сторона відповідача вважає за необхідне провести відповідну експертизу.

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2019 року клопотання про призначення судової психологічної експертизи із застосуванням спеціального технічного пристрою комп`ютерного поліграфа щодо відповідача ОСОБА_4 задоволено.

Призначено судову психологічну експертизу із застосуванням спеціального технічного пристрою комп`ютерного поліграфа у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1) Чи виявляються в ході опитування із застосуванням спеціального технічного пристрою комп`ютерного поліграфа у ОСОБА_4 психофізіологічні реакції, які свідчать про те, що вона станом на момент підписання розписки 14 червня 2013 року отримувала готівкою 100 000 дол. США від ОСОБА_3 за договором позики?

2) Чи виявляються в ході опитування із застосуванням спеціального технічного пристрою комп`ютерного поліграфа у ОСОБА_4 психофізіологічні реакції, які свідчать про те, що вона отримала згоду ОСОБА_3 допомогти придбати їй земельну ділянку у АДРЕСА_1 під будинком, який належить ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за умови складення нею розписки 14.06.2013 року про повернення йому за це коштів у сумі 100 000 дол. США?

3) Чи виявляються в ході опитування із застосуванням спеціального технічного пристрою комп`ютерного поліграфа у ОСОБА_4 психофізіологічні реакції, які свідчать про те, що вона 14.06.2013 року написала та поставила підпис у розписці про повернення ОСОБА_3 коштів у сумі 100 000 дол. США за оформлення права власності на земельну ділянку у АДРЕСА_1 під будинком, який належить ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ?

4) Чи виявляються в ході опитування із застосуванням спеціального технічного пристрою комп`ютерного поліграфа у ОСОБА_4 психофізіологічні реакції, які свідчать про те, що остання впродовж 2013-2016 років надавала кошти ОСОБА_3 за оформлення права власності на земельну ділянку у АДРЕСА_1 під будинком, який належить ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ?

Проведення експертизи доручено експерту-фахівцю ТзОВ «Українська академія безпеки» Ясінському Олегу Миколайовичу.

Попереджено експерта у відповідності до положень ч. 5 ст. 104 ЦПК України про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Вирішено надати для проведення експертизи матеріали цивільної справи 2/463/206/19.

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_4 .

Роз`яснено учасникам процесу положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, згідно якого у разі ухилення учасника справи, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалу суду оскаржили позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 , вважають ухвалу незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та порядку проведення експертиз.

Вважають, що вирішення запропонованих стороною відповідача питань належить до компетенції суду, оскільки такі входять до предмету доказування у цій справі та підлягають дослідженню судом, відтак підстави для призначення експертизи відсутні.

Покликаючись на те, що обов`язок щодо доведення заявлених в суді вимог покладено саме на сторону, яка їх заявила, зазначають, що підтвердженням виникнення між сторонами відносин, пов`язаних із позикою, є ряд наявних у матеріалах доказів.

Також зазначають, що позиція позивача повністю узгоджується з судовою практикою, що склалася у справах, пов`язаних із стягненням боргу за договором позики.

Вважають, що такими рішеннями суд збирає докази, оскільки відповідачка своїм правом не скористалася та не надала суду висновок експерта, складений на її замовлення.

Стверджують, що суд порушив порядок призначення експертизи, оскільки орган, який призначив експертизу, надає експерту можливість психологічного обстеження підекспертної особи.

Стосовно поставлених на вирішення експертизи питань, то на усі з них відповідачка дала відповіді, які спростовуються наявними письмовими доказами у справі, та не стосуються предмета спору.

Звертають увагу на те, що призначаючи експертизу, суд першої інстанції не перевірив наявність у спеціаліста свідоцтва про присвоєння йому кваліфікації судового експерта за відповідною спеціальністю.

Крім цього, постановивши оскаржувану ухвалу суд зазначив, що така оскарженню не підлягає, чим обмежив позивача у конституційних правах та доступі до правосуддя, а зупинення провадження у справі, яка перебуває у провадженні суду з 2017 року, призводить до невиправданої затримки розгляду справи.

Просять скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2019 року та направити справу для розгляду по суті до суду першої інстанції. Судові витрати покласти на відповідачку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1 на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника відповідача ОСОБА_2 на заперечення таких, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково враховуючи таке.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Слідуючи принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи встановлено, що у провадженні Личаківського районного суду м. Львова з серпня 2017 року знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позивач просить стягнути з відповідачки кошти, які складаються з суми основного боргу за позикою, процентів за користування позикою та 3 %річних.

17.05.2018 стороною відповідача подано клопотання про призначення по справі судової психологічної експертизи із застосуванням спеціального технічного пристрою комп`ютерного поліграфа (т. 1 а.с. 140-142).

Позивач та його представник заперечували проти задоволення клопотання.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про призначення судової психологічної експертизи суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини не можливо.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення колегія суддів виходить із такого.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто серед джерел доказів, відповідно до статті 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом, як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Підстави обов`язкового призначення судом експертизи визначені статтею 105 ЦПК України.

При цьому за ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Таким чином, враховуючи норму статті про призначення експертизи, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

З врахуванням наведених вище вимог закону та характеру спірних правовідносин, колегія суддів не може погодитись із висновком місцевого суду про те, що предмет спору та позовні вимоги свідчать про необхідність призначення такого роду експертизи.

Зокрема, поставлені в оскаржуваній ухвалі суду перед експертом питання щодо психофізіологічної реакції відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_6 на поставлені їй запитання, на переконання колегії суддів, не є питаннями юридичного характеру, які входять у предмет доказування у даній справі.

Так, зважаючи на те, що спірні правовідносини, як зазначає позивач, виникли на підставі договору позики, дослідженню судом підлягають документи, що підтверджують боргове зобов`язання, умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення, дати отримання коштів тощо.

Таким чином, колегія суддів приходить переконання про те, що суд першої інстанції не правильно застосував норми процесуального права та не визначився з предметом доказування у спорі, що виник між сторонами, залишив поза увагою те, що у даному спорі необхідно надавати правову оцінку обставинам, на які посилаються сторонни, оскільки з`ясування дійсних обставин справи, дослідження наявних у справі доказів, зокрема наданих стороною у справі документів, з метою прийняття обґрунтованого та об`єктивного законного рішення, є прямим обов`язком суду.

Крім того, статтею 260 ЦПК України встановлені вимоги щодо змісту ухвали, зокрема, ухвала має містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство, висновок з розглянутого питання.

Поряд з цим, оскаржувана ухвала суду не містить будь-яких посилань на те, з`ясування яких саме обставин, без призначення експертизи, унеможливлює розгляд заявленої позовної вимоги, не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені судом самостійно при розгляді цієї справи.

З урахуванням того, що обставини на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог потребують виключно судової оцінки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення клопотання про призначення судової психологічної експертизи із застосуванням спеціального технічного пристрою комп`ютерного поліграфа та не дотримався положень статей 103 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки експертиза призначається в тому випадку, коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання в іншій сфері, ніж право.

У зв`язку з достатністю наведених підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не перевіряє усі доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали суду.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом з тим, вимоги апеляційної скарги щодо вирішення питання розподілу судових витрат не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на вищенаведені вимоги закону, суд вирішує питання розподілу судових витрат лише після закінчення розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2019 рокускасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 15 липня 2020 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк