КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 755/5693/20 Головуючий у суді першої інстанції: Гаврилова О.В.
Номер провадження: 22-з/824/571/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
УХВАЛА

13 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.

суддів: Білич І.М., Іванченка М.М.

розглянувши заявуОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, стягувач - ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В., стягувач - ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 травня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року

10 липня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаній справі.

Посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до передчасної реалізації майна належного боржнику просив суд:

1. Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №755/16868/15-ц, виданого 03 березня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» заборгованості за кредитним договором КФ- від 30 грудня 2013 року в сумі 4 166 073,00 грн, в межах ВП № 61551656 - до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року.

2. Зупинити реалізацію майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року по справі №755/5693/20;

3. Заборонити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Іванову Андрію Валерійовичу здійснювати будь-які дії щодо заборони користування майном, що належить ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №755/16868/15-ц (реєстраційний номер виконавчого провадження №61551656) до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року по справі №755/5693/20.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили, у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 .. ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» заборгованість за кредитним договором КФ- від 30 грудня 2013 року у сумі 4 166 073,00 грн., в зв`язку з чим, 13 березня 2020 року на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року, видано виконавчий лист № 755/16868/15.

На підставі виконавчого листа № 755/16868/15-ц, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А.В., 13 березня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (реєстраційний номер виконавчого провадження № 61551656).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. в межах виконавчого провадження № 61551656.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року. ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні скарги.

Не погоджуючись з ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному поряду, а також звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову у справі, в якому просив, зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 755/16868/15-ц, виданого 13 березня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» заборгованості за кредитним договором КФ- від 30 грудня 2013 року в сумі 4 166 073,00 грн., в межах виконавчого провадження № 61551656 до розгляду апеляційної скарги; зупинити реалізацію майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року у даній справі; заборонити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Іванову Андрію Валерійовичу здійснювати будь-які дії щодо заборони користування майном, що належить ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №755/16868/15-ц (реєстраційний номер виконавчого провадження №61551656) до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року по справі №755/5693/20.

Приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 постанови ПВСУ № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено ряд підстав для зупинення виконавчих дій, зокрема статтями 34, 35, згідно яких, повноваження щодо зупинення виконавчих дій віднесено виконавцю.

Статтею 38 Закону України «Про виконавче провадження» визначено. що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення за яким видано виконавчий документ. або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, може застосовуватись судом, як захід забезпечення позову.

Таким чином, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» міститься роз`яснення про те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

В правовій позиції, викладеній Верховним Судом у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду, (постанова № 211/129/18-ц від 03 квітня 2019 року) зазначено, що суд не може заборонити державному виконавцю вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення.

Розглядаючи скаргу на дії державного, приватного виконавця у порядку ст. ст. 447 - 453 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання зупинення стягнення за виконавчим документом, так як провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється в декларативний, а тому, зупинення стягнення можливо у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, або при оскарженні виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Разом з цим, вжиття заходів забезпечення позову у справах за скаргою на дії чи рішення державного або приватного виконавця законодавством України не передбачено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 755/5693/20 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

М.М. Іванченко