Справа № 484/4085/18
Провадження № 2/484/58/20 р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Панькова Д.А., секретаря судового засідання Панчук О.М., розглянувши цивільну справу за позовом ПАТ "БАНК БОГУСЛАВ" до ОСОБА_1 , ТОВ "СІТАЛІЯ" про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом ПАТ "БАНК БОГУСЛАВ" до ОСОБА_1 , ТОВ "СІТАЛІЯ" про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позові банк просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача частково заборгованість за кредитним договором № 15/01-КР-12/2012 від 13 червня 2012 у розмірі 2000000 грн. та стягнути судовий збір.

У вересні 2019 року від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З різних об`єктивних причин судові засідання у справі відкладались, а тому клопотання не було вирішено.

В судове засідання 17.08.2020 року сторони не з`явились, проте суд вважає за необхідне вирішити клопотання про закриття провадження у справі.

У позові зазначено, що між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК БОГУ СЛАВ» (надалі - Банк. Позивач) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІТАЛІЯ» (надалі - Позичальник, Відповідач-2) було укладено Кредитний договір -№ 15/01-КР-12/2012 від 13 червня 2012 (з усіма змінами та доповненнями до нього), за умовами якого Банк відкрив Позичальнику невідновлювану відкличну кредитну лінію в національній валюті України з загальним лімітом в сумі 33 300 000,00 гри., в межах якої надав Позичальнику в користування грошові кошти (Кредит), зі сплатою фіксованої і процентної ставки за користування Кредитом у періоди в розмірі:

- з 13 червня 2012 року по 19 березня 2015 року включно - 19% річних,

- з 20 березня 2015 року по 31 грудня 2016 року включно - 5 % річних,

- з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року включно - 22% річних,

- з 01 січня 2018 року до дати настання Терміну повернення - 35% річних (надалі - Кредитний договір).

Термін повернення Позичальником Кредиту - «07» грудня 2018 року або термін, встановлений у відповідності з п.п. 4.З., 4.4. Кредитного договору.

Банком свої зобов`язання за Кредитним договором виконано вчасно та в повному обсязі. Натомість. Позичальником порушено умови Кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів в строки, передбачені Кредитним договором.

У зв`язку з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору виникла заборгованість, яка складає - 25 726 641,10 грн., з них:

- прострочена заборгованість за кредитом - 24 974 000,00 гри.;

- прострочена заборгованість за відсотками - 752 641,10 грн.

Сторони Кредитного договору домовились, згідно п. 2 ст. 611, ст. ст. 1052, 1056 Цивільного кодексу України, що зобов`язання Позичальника повернути Банку Кредит раніше календарної дати, визначеної п.1.2. цього Договору, виникає у Позичальника, зокрема, в разі несплати або часткової несплати Позичальником в передбачений Кредитним договором строк процентів; при цьому терміном повернення Кредиту є десятий календарний день за останнім днем строку, в який Позичальник повинен був виконати зазначені в цьому пункті Кредитного договору зобов`язання (п. 4.4.1. Кредитного договору).

В забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором перед Банком, між Банком та ОСОБА_1 (надалі - Поручитель, Відповідач-1) укладено Договір поруки № 15/01-ПР-10 від 27.08.2015 (надалі - Договір поруки).

Згідно Договору Поруки, під терміном «Кредитний договір» розуміється - Кредитний договір № 15/01-КР-12/2012 від 13.06.2012 року.

За наведеного банк звернувся з вимогою про солідарне стягнення частини заборгованості з відповідачів.

Обґрунтовуючи звернення до суду саме у порядку цивільного судочинства позивач зазначив наступне.

Судді Великої Палати Верховного Суду в постанові від 30 травня 2018 року у справі № 569/2749/15-ц (провадження № 14-123цс18) вирішили питання правил суб`єктної юрисдикції та висловили позицію з приводу задоволення вимог кредитора за договором, забезпеченим договором поруки, відповідно до умов якого боржник - юридична особа, а поручитель - фізична особа несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Зокрема, зазначивши, що критеріями розмежування справ цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, мають розглядатися в одному позовному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог. Відповідно до норм процесуального законодавства у редакції, що діє після 15 грудня 2017 року, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

При визначенні юрисдикції суд має враховувати, що відповідачі у справі пов`язані солідарним обов`язком як боржники, а солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, установлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Вимоги до відповідачів є однорідними, пов`язаними між собою, тому можуть бути об`єднані в одне провадження і підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

У клопотанні про закриття провадження у справі представник ОСОБА_1 посилається на іншу постанову Великої Палати Верховного Суду, а саме на постанову від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18, провадження № 12-170гс18.

У вищевказаній постанові зокрема зазначено наступне.

5.3. Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України у редакції вищевказаного Закону (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

5.4. Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України (тут і далі у редакції вищевказаного Закону).

5.5. Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

5.6. З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення вико-нання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

5.12. Отже, враховуючи викладене, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

З`ясувавши існуючу практику Верховного Суду є необхідність звернути увагу на ще одну постанову Великої Палати Верховного Суду, винесену у аналогічній справі, а саме на постанову від 12 вересня 2018 року у справі № 759/10401/15-ц, провадження № 14-269цс18 де зокрема зазначено, що позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, заявлені до 15 грудня 2017 року, мають розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог.

Така правова позиція вже висловлена неодноразово Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13 березня 2018 року № 14-40цс18, 21 березня 2018 року № 14-41цс18, 25 квітня 2018 року № 14-74цс18, а також 20 червня 2018 року № 14-224цс18 і підстав для відступу від такої правової позиції не вбачається.

Резюмуючи викладене, суд вважає, що всі наведені висновки Великої Палати Верховного Суду пропонують розглядати позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа в порядку цивільного судочинства лише в тому випадку, коли вони заявлені до 15 грудня 2017 року.

Щодо тих спорів, які виникли після вказаної дати, то на переконання суду слід керуватися саме висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18, провадження № 12-170гс18, відповідно до якої подібні позови слід розглядати в порядку господарського судочинства.

Даний цивільний позов надійшов до суду 10.09.2018 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, виходячи з вищевикладеного, клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

У статті 256 ЦПК України зазначено наступне.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Отже слід роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі № 484/4085/18 за позовом ПАТ "БАНК БОГУСЛАВ" до ОСОБА_1 , ТОВ "СІТАЛІЯ" про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повернути позивачу ПАТ "БАНК БОГУСЛАВ" з державного бюджету сплачений судовий збір в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн. сплачений відповідно до платіжного доручення № 18 від 27.09.2018 року (а.с. 67).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в разі якщо скарга не була подана. У разі якщо скарга була подана, ухвала набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо ухвалу не буде скасовано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (отримання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: