Ухвала

04 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 759/14189/18

провадження № 61-11153cк20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди у розмірі 157 781,91 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовом задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 122 281,91 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

29 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права та просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 759/14189/18 становить 157 781,91 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 759/14189/18 є малозначною у силу вимог закону.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа визнана судом малозначною, але касаційна скарга має для нього виняткове значення, оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, має нагороди за участь у захисті територіальної цілісності та незалежності України, має скрутне матеріальне становище та пенсію, яка є недостатньою для задоволення позовних вимог позивача. Проте ОСОБА_1 не обґрунтовано, в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для ОСОБА_1 .

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню. Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков