Справа №477/2877/19
Провадження №2/477/46/20
09 липня 2020 року м.Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді Саукової А.А.,
при секретарі Тристан В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Лучівсвьке житлово-комунальне підприємство про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,
В обґрунтування позову вказував, що йому належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 .
27 вересня 2019 року, в той час коли він знаходився на роботі, його квартиру було затоплено водою. А саме трапилось залиття ванної кімнати, кухні, коридору, зали, а також належних йому речей, пральної машини, двох килимів, холодильника, настінного килима, мікрохвильової печі, газової плити, підвіконня та відкоси на двох вікнах, стелі, електричної проводки в квартирі. Факт залиття квартири зафіксований відповідним актом від 27 вересня 2019 року, який був складений повноважними представниками Лучівського ЖКП, слюсарем АВР ОСОБА_3 , депутатом Шевченківської сільської ради ОСОБА_4 , у присутності сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Також зазначено, що причиною залиття є зірвана труба стояка холодної води в квартирі АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище. Відповідно до висновків акту, затоплення сталося з вини, у формі необережності власників квартири АДРЕСА_2 , що заподіяло псуванню вищезгаданого майна.
В добровільному порядку зазначена сума відповідачем не сплачена, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення її в судовому порядку.
В судове засідання позивач не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням здійснити заочний розгляд справи за його відсутності, а позов задовольнити (а.с.102).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав.
Ухвалою суду від 09 липня 2020 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку.
Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.
Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав від 01 грудня 2011 року, вбачається, що власником квартири АДРЕСА_3 є позивач ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 29 листопада 2011 року (а.с.10-13).
Відповідно копії договору купівлі-продажу квартири від 29 липня 2008 року, вбачається, що власником квартири АДРЕСА_3 є відповідач ОСОБА_2 , який придбав дану квартиру у ОСОБА_9 і ОСОБА_10 (а.с.61-62).
27 вересня 2019 року, була затоплена квартира АДРЕСА_3 , яка належить позивачу, а саме трапилось залиття ванної кімнати, кухні, коридору, зали, а також належних йому речей, пральної машини, двох килимів, холодильника, настінного килима, мікрохвильової печі, газової плити, підвіконня та відкоси на двох вікнах, стелі, електричної проводки в квартирі. Факт залиття квартири зафіксований відповідним актом про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання від 27 вересня 2019 року. Причиною залиття є зірвана труба стояка холодної води в квартирі АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище. Відповідно до висновків акту, затоплення сталося з вини, у формі необережності власників квартири АДРЕСА_2 , що заподіяло псуванню вищезгаданого майна (а.с.15)
Положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України вказують на те, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована винною особою в повному обсязі.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. ст. 322, 323 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За положеннями частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно змісту статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У відповідності до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доведеність позивачем факту спричинення йому збитків залиттям їх квартири. Будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги, відповідачем не надано, суму шкоди не оспорено та не спростовано.
Клопотань про залучення до участі у справі інших осіб, не заявлено.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку.
Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до частини 4 та 5 зазначеної статі, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 3 Постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно пункту 5 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За принципом змагальності сторін, визначеного в статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням обставин справи, наданих доказів на підтвердження цих позовних вимог, виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважає вимоги позивача про стягнення завданої моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000,00 грн.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно пунктів 1,2 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з залученням експерта..
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно частини 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано договір від 28 жовтня 2019 року про надання правової допомоги № 33 та ордер (а.с.44-47).
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 28 жовтня 2019 року № 33 ОСОБА_1 сплатив адвокату ОСОБА_11 . 5000 грн. за договором про надання правової допомоги (а.с.17).
Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Згідно акту здавання-приймання послуги № 120-1250 від 04.10.2019 року та квитанція до прибуткового касового ордеру від 04.10.2019 року позивачем понесено витрати на здійснення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 2000 грн.(а.с.18).
В зв`язку з чим з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 2000 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України Про судовий збір з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
Керуючись статями 258-259, 263-265ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Лучівсвьке житлово-комунальне підприємство про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 судові витрати в загальному розмірі 7768 (сім тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., а саме: судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. та витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 2000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_5 ;

третя особа Лучівсвьке житлово-комунальне підприємство, вул. Лучівська, 8 с. Луч Вітовського району Миколаївської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 32521099.

Повний текст рішення складений і підписаний 15 липня 2020 року.

Суддя А.А. Саукова