Єд. унік. № 243/5742/20
Провадження № 2/243/1970/2020
21 липня 2020 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мінаєва І.М.
за участю секретаря судового засідання Малиновської І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 ,
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором,
учасники справи: не з?явилися,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Виклад позиції позивача.
Банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 110116,97 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 3194,36 грн., заборгованості за простроченими відсотками у сумі 1134,84 грн., нарахована пеня у сумі 100067,91 грн. та штраф у сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 5219,86 грн. (процентна складова).
Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 110116,97 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. Представником позивача Гребенюк О.С. надано суду клопотання про розгляд справи у його відсутності у випадку неявки в судове засідання представника позивача, з врахуванням поданих сторонами доказів, зазначає, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
3. Відповідно до ухвали суду від 07.07.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, та відкрито спрощене провадження у справі, запропоновано відповідачеві у п?ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п?ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, по справі призначено судове засідання (а.с.62).
4. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не з?явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
5. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв?язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом.
7. Розмір заборгованості згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за станом на 02.04.2020 року за кредитом (тілом кредиту) складає 3194,36 грн., заборгованість за процентами становить 1134,84 грн., 100067,91 грн. - нарахована пеня. Крім того, банком нараховано штрафи в сумі 500,00 грн. та 5219,86 грн. (а.с.5-16).
8. Оскільки розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитного договору, суду була надана банківська виписка, яка має статус первинного документу відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 р. № 578/5.
Так, згідно наданої позивачем виписки з 26.03.2010 р. по 01.03.2020 р. ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами банку, а саме отримувала гроші готівкою у банкоматах, поповнювала картковий рахунок, розраховувалася за товари та ін. Залишок після операцій за станом на 01.03.2020 р. становить -104397,11 грн. (наявна заборгованість (а.с.16-20).
9.Як вбачається з довідки АТ КБ "Приватбанк" старт карткового рахунку здійснено 26.03.2010 р., в цей же день збільшено кредитний ліміт до 500,00 грн., 17.05.2011 р. кредитний ліміт збільшено до 2700,00 грн., 09.09.2016 р. кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.21).
10. Відповідно до довідки АТ КБ "Приватбанк ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н отримала кредитну картку: 12.10.2009 р. № ОСОБА_2 (термін дії до 09/15 тобто строк дії картки встановлено до останнього дня вересня 2015 року (а.с.22).
V. Оцінка суду.
11. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
12. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
13.У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
14. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
15. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).
16. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
17. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
18. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
19.Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 26.03.2010 року, наданого суду, заборгованість відповідача по процентам станом на 02.04.2020 року становила 1134,84 грн. При цьому, суд погоджується з доводами позивача про те, що умови кредитного договору є обов`язковими для учасників такого договору.
20.Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
21.У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
22. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів" (далі - Закон № 1023-XII).
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
23.З урахуванням цих положень, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_1 повинна була діяти добросовісно у договірних відносинах і, користуючись кредитними коштами, повинна була оплачувати проценти, узгоджені з АТ КБ "Приватбанк", оскільки з матеріалів справи вбачається, що 26.03.2010 р. відповідачка за її заявою отримала кредитну картку, яка в подальшому карта неодноразово перевипущена, строк дії якої визначено до 30.09.2015 р., регулярно користувалася карткою в межах строку її дії, здійснювала інші операції, у тому числі, погашала кредит.
24. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
25. У заяві позичальника від 26.03.2010 року процентна ставка не зазначена, вона зазначена у довідці про умови кредитування, яка підписана відповідачкою, базова процентна ставка в місяць становить 2,5 %, тобто 30,00% річних.
26. Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.
Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
27.Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Тому відсутні підстави вважати що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ "Приватбанк" було дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. В той же час суд приймає до уваги умови кредитування, під якими відповідачка поставила свій підпис (зокрема, щодо розміру відсотків та нарахування штрафів).
28.Встановлюючи період, за який банк має право ставити вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, суд виходить з наступного.
Позивачем зазначено, що відповідачу було видано кредитну картку, яка мала строк дії до 30.09.2015 р. Вказана обставина відповідачем не спростована.
29.Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в п. 91 постанови від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
30. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідачки заборгованість за відсотками за період з 26.03.2010 року по 30.09.2015 року у сумі 156,90 грн. (загальне сальдо за нарахованими відсотками) згідно розрахунку заборгованості (а.с.5-15).
31.Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
З матеріалів справи вбачається що 26.03.2010 року ОСОБА_1 підписала заяву, зі змісту якої слідує, що ним отримано кредитну картку № НОМЕР_1 , тип кредитної карти "Універсальна" (а.с.28). Також відповідачка підписала довідку про умови кредитування з використанням картки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", згідно якої базові відсоткова ставка в місяць становить 2,5%, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, штраф за порушення строків платежів більш ніж на 30 днів - 500 грн. + 5 % від суми заборгованості (а.с.23).
За таких обставин суд вважає, що позивачем надані підтвердження про конкретні запропоновані відповідачу умови оплати процентів за користування кредитними коштами, а тому, документи, які наявні в матеріалах даної справи та містить підпис відповідача, можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.03.2010 року шляхом підписання заяви-анкети.
32.Крім того відповідно до довідки АТ КБ "Приватбанк", яка є належним та допустимим доказом, в розумінні вимог ЦПК України, даних по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 , протягом дії договору останній були надані кредитні картки, остання з яких зі строком дії до 09/15.
Обставини щодо укладення кредитного договору та отримання кредитної картки відповідачем не спростовуються, та підтверджуються паспортними даними, які ОСОБА_1 особисто засвідчувала власним підписом, випискою по картковому рахунку.
33.Належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом користування кредитними коштами є виписка по рахунку, яка має статус первинного документу, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Мінюсту від 12 квітня 2012 року № 578/5.
Згідно з п.5.3 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим Постановою НБУ від 18 червня 2003 № 254, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2003 року за № 559/7880, особові рахунки та виписки з них є регістрами, які Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного) (п.5.1. цього Положення).
Розмір заборгованості за тілом кредиту підтверджений випискою по особовому рахунку, в якій міститься повна інформація про рух коштів на рахунках, відображення всіх операцій за кредитними договорами за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей за договором. Таким чином заборгованість за тілом кредиту підлягає стягненню з відповідачки.
34.Позивачем також заявлена вимога про стягнення штрафів у сумі 500 грн. та 5219,86 грн. та пені у сумі 100067,91 грн. Нарахування зазначених штрафів та пені відповідає умовам кредитування, підписаним відповідачкою, оскільки останньою були порушені строки платежів по грошовим зобов`язанням більше ніж на 30 днів, однак, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.
35.Відповідно до положення ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669-VІІ від 02.09.2014 р. забороняється нарахування пені та / або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Слов?янськ Донецької області.
Таким чином, відповідно до Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ від 02.09.2014 р. за період з 14.04.2014 року нарахування пені та штрафів, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов?язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та / або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов?язань за кредитними договорами і договорами позики за весь період проведення антитерористичної операції, тобто з 14 квітня 2014 року і до дня набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
36. Враховуючи те, що ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_1, суд приходить до переконання, що на зазначені договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669-VІІ від 02.09.2014 р., тобто Банк повинен був не нараховувати відповідачці штрафи та пеню (нарахування якої відбулося у період з 01.09.2015 р.), тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
37. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками підлягають задоволенню, а позовні вимоги про стягнення пені і штрафів задоволенню не підлягають.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
38. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
39. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 2102,00 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 63,97 грн. (110116,97 грн. - заявлені позовні вимоги, 3351,26 грн. - задоволені позовні вимоги).
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 206, 259, 264-265, 267, 268 ЦПК України, 525-527, 554, 611, 629, 1054 ЦК України, суд
1. Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
3.У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.
Суддя
Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв