Провадження №2/748/551/20
Єдиний унікальний № 748/1180/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2020 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.

секретаря Грибановської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської районної державної контори Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції України (м. Суми) про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Чернігівської районної державної контори Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції України (м. Суми), у якій просить скасувати арешт, внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та зареєстрований Чернігівською районною державною нотаріальною конторою 12 квітня 2006 року відповідно ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2006 року за реєстраційним номером обтяження: 3096685 на нерухоме майна: архівний запис № 10-21 від 19 лютого 2003 року, внутрішній номер: 3701А43523F44С2F7057 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за договором купівлі -продажу від 17 жовтня 2003 року їй належить житловий будинок у АДРЕСА_1 . Позивач, маючи намір подарувати зазначений житловий будинок своєму онуку, звернулась до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Лисенко Л.Б. укласти зазначений договір, однак, їй було повідомлено про неможливість вчинення правочину через наявність у реєстрі заборон арешту нерухомого майна, який накладений 12 квітня 2006 року Чернігівською районною державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2003 року. Зазначає, що арешт був накладений на будинок, власником якого на той час був ОСОБА_2 , тому через наявність обтяжень вона не може в повному обсязі здійснювати право власності на належну їй нерухомість, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача адвокат Переверзєв О.О. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Чернігівської районної державної контори Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції України (м. Суми) у судове засідання не з`явився, надав заяву розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про можливість проведення розгляду справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 07 жовтня 2003 року ОСОБА_1 належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16 жовтня 2003 року (а.с.11-12).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді місцевого суду Чернігівського району від 14 лютого 2003 року в цілях забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок ДТП, було накладено арешт на майно, яке належало на праві власності ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . 19 лютого 2003 року зазначена ухвала направлена на виконання до Чернігівської районної нотаріальної контори.

Згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07 лютого 2020 року Чернігівською районною держаною нотаріальною конторою зареєстровано арешт нерухомого майна, а саме житлового будинку у АДРЕСА_1 , власником якого зазначений ОСОБА_2 (а.с. 10).

15 лютого 2003 року за договором дарування, посвідченим державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Соломко І.І. ОСОБА_2 подарував зазначений житловий будинок з надвірними будівлями у АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних долях.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2006 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок ДТП залишено без розгляду (а.с.18),

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується записами у копії свідоцтва про смерть (а.с.20)

Відповідно до довідки Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), згідно перевірки даних Системи АСВП вбачається, що за даними Пошук ВП, Пошук ВП- спец розділ, Пошук ВП - архів, даних про перебування на виконанні ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2003 року. якою накладено арешт нерухомого майна ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не виявлено (а.с.15).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя " з урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви чи скарги лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку. Статтею 55 Конституції кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а тому суд не повинен відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб, шляхом скасуваня внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та зареєстрованого Чернігівською районною державною нотаріальною конторою арешту нерухомого майна на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 79, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Чернігівської районної державної контори Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції України (м. Суми) про скасування арешту - задовольнити.

Скасувати арешт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та зареєстрований Чернігівською районною державною нотаріальною конторою 12 квітня 2006 року за реєстраційним номером обтяження: 3096685, архівний запис № 10-21 від 19 лютого 2003 року, внутрішній номер: 3701А43523F44С2F7057.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Хоменко Л.В.