ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5275/20 Справа № 206/1362/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О. П. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2017 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Серет" (на теперішній час Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ТОВ «ФК «Рантье» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 07 серпня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та

ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 35 000 грн під 10,00% річних строком на 60 місяців до 07 серпня 2019 року. 31 грудня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Рантье» укладено договір факторингу, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Позивач вказував, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, у неї станом на 11 лютого 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 47 089,40 грн, яка складається із: 33 639,87 грн - тіло кредиту; 13 449,53 грн - проценти та комісія, а тому просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість.

У квітні 2017 року до суду першої інстанції звернулося ТОВ «ФК «Серет» із заявою про заміну сторони у справі - ТОВ «ФК «Рантье», посилаючись на укладений з останнім договір факторингу від 28 лютого 2017 року, на підставі якого до ТОВ «ФК «Серет» перейшло право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором від 07 серпня 2014 року, яку суд першої інстанції задовольнив.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2017 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Серет» відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Нью Файненс Сервіс», як правонаступника ТОВ «ФК «Серет», відхилено, а рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року закрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «Ідея Банк» на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року. Касаційну скаргу ТОВ "Нью Файненс Сервіс" задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати, позовні вимоги ТОВ "ФК "Серет" (на теперішній час ТОВ "Нью Файненс Сервіс") - задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 серпня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 35 000 грн під 10% річних строком на 60 місяців до 07 серпня 2019 року.

31 грудня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Рантье» укладено договір факторингу, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором.

ТОВ «ФК «Рантье» з 04 липня 2014 року по 21 лютого 2017 року було фінансовою установою, включеною до Державного реєстру фінансових установ. В цьому ж реєстрі, з 13 березня 2015 року також було зареєстровано ТОВ «ФК «Серет».

28 лютого 2017 року між ТОВ «ФК «Рантье» та ТОВ «ФК «Серет» укладено договір факторингу з додатковим договором № 1 до нього, за яким ТОВ «ФК «Рантье» передало ТОВ «ФК «Серет» (назва після зміни - ТОВ «Нью Файненс Сервіс») право вимоги за кредитним договором від 07 серпня 2014 року.

Оскільки ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у неї станом на 11 лютого 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 47 089,40 грн, яка складається із: 33 639,87 грн - тіло кредиту; 13 449,53 грн - проценти та комісія.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що у договорі факторингу, укладеному 31 грудня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Рантье», міститься застереження щодо неможливості фактору відчужувати придбані за цим договором права без попереднього письмового дозволу банку (пункти 4.7., 7.4.2. договору), а оскільки банк не надавав дозволу ТОВ «ФК «Рантье» відчужувати право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Серет», то відсутні підстави для задоволення позову.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 31 грудня 2015 року ПАТ «Ідея Банк» (клієнт) за договором факторингу передав ТОВ «ФК «Рантье» (фактор) право вимоги за кредитним договором, укладеним 07 серпня 2014 року з ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 7.4.2. договору факторингу від 31 грудня 2015 року фактор зобов`язаний не відчужувати придбані за цим договором прав вимоги без попереднього письмового дозволу клієнта.

Суд першої інстанції, вважаючи, що до ТОВ «ФК «Серет» не перейшло право вимоги за кредитним договором від 07 серпня 2014 року, послався на відсутність попередньої згоди ПАТ «Ідея Банк» на відчуження ТОВ «ФК «Рантье» такого права, а тому останнє не мало право передавати за договором факторингу від 28 лютого 2017 року право вимоги

ТОВ «ФК «Серет».

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ПАТ «Ідея Банк» не заявляв про порушення своїх прав внаслідок укладення договору факторингу між ТОВ «ФК «Рантье» і ТОВ «ФК «Серет». Крім того, додатковою угодою № 2 до договору факторингу від 31 грудня 2015 року, укладеною 28 лютого 2017 року між ТОВ «ФК «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк», сторони скасували підпункт 7.4.2. пункту 7.4. розділу 7 договору щодо неможливості відчуження права вимоги без попереднього дозволу банку.

Таким чином, оскільки презумпція правомірності укладеного між ТОВ "ФК "Серет" та ТОВ "ФК "Рантьє" договору факторингу від 28 лютого 2017 року спростована не була, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що він не породив для його сторін жодних прав та обов`язків.

Крім того, на підставі угоди від 28 лютого 2017 року ТОВ «ФК «Рантье» не придбавав, а передав своє право вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Серет», яке на час передання такого права було фінансовою установою, тому відсутні підстави вважати вчинення цього правочину без відповідного дозволу.

Суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув та ухвалив рішення суду з порушенням норм матеріального права, а також без з`ясування фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала та станом на 11 лютого 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 47 089,40 грн., яка складається із: 33 639,87 грн - тіло кредиту; 13 449,53 грн - проценти та комісія, тому колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ТОВ "Нью Файненс Сервіс" необхідно задовольнити. Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2017 року - скасувати. Позовні вимоги ТОВ "ФК "Серет" (на теперішній час ТОВ "Нью Файненс Сервіс") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Серет" (на теперішній час ТОВ "Нью Файненс Сервіс") заборгованість за кредитним договором № Р24.173.74095 від 07.08.2014 року, що станом на 11.02.2016 року становить 47 089 грн. 40 коп., та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 33 639 грн. 87 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 13 449 грн. 53 коп.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Серет" (на теперішній час ТОВ "Нью Файненс Сервіс") судовий збір в розмірі 4547 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" - задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2017 року - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Серет" (на теперішній час Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Серет" (на теперішній час Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс") заборгованість за кредитним договором № Р24.173.74095 від 07.08.2014 року, що станом на 11.02.2016 року становить 47 089 грн. 40 коп., та складається з:

заборгованості за тілом кредиту - 33 639 грн. 87 коп.;

заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 13 449 грн. 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Серет" (на теперішній час Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс") судовий збір в розмірі 4547 грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова