Справа № 462/5740/19
УХВАЛА

30 червня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі судді Постигач О.Б., секретаря Тимощук І.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про відвід судді Постигач О.Б. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

в с т а н о в и в:

В Залізничному районному суді м. Львова перебуває на розгляді справа №462/5740/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.

Заочним рішення від 9 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено та визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 28 квітня 2020 року заяву відповідача про скасування заочного рішення від 9 грудня 2019 року задоволено, заочне рішення скасовано та справу призначено до підготовчого судового засідання.

26 травня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді Постигач О.Б.

Ухвалою від 28 травня 2020 року відвід, заявлений позивачкою ОСОБА_1 судді Постигач О.Б. визнано необґрунтованим. Заяву позивачки про відвід головуючої по справі судді Постигач О.Б. передано для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

У відповідності до вимог ст.33 ЦПК України, автоматизованою системою документообігу суду 18.05.2020 року було визначено суддю Палюх Н.М. для розгляду вказаної заяви.

Ухвалою судді Палюх Н.М. від 29 травня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Постигач О.Б. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.

23 червня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді Постигач О.Б.

Ухвалою від 23 червня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Постигач О.Б. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.

30 червня 2020 року ОСОБА_1 втретє подала до суду заяву про відвід судді Постигач О.Б. мотивуючи її тим, що позивачці та її адвокату Фис У.М. не надано можливості подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суддею не взято до уваги те, що відповідач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а також звіт про здійснення відрахування та виплати за період з 01.03.2020 р. по 31.05.2020 р., рішення судді Кирилюка А.І. від 12.03.2020 р. у справі №462/1422/20. З огляду на наведене, вважає, що зазначені обставини є підставою для відводу судді Постигач О.Б.

Вивчивши заяву про відвід судді, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 3 с. 40 ЦПК Укрїни якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У зв`язку із тим, що заява про відвід судді надійшла за 2 дні до наступного судового засідання, така заява розглядається судом, що розглядає дану справу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Статті 36 та 37 ЦПК України містять в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно ч. 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно зі ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд, при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Також Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Зазначені обставини доводять факт зловживання ОСОБА_1 своїм правом на відвід судді, оскільки відвід нею заявлений втретє, а тому вказані дії суд розцінює як зловживання своїм процесуальним правом з метою затягування розгляду справи.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги розумні строки розгляду справ, суд розцінює подання 30.06.2020р. позивачкою заяви про відвід судді Постигач О.Б. в даній справі, як зловживання процесуальними правами, а тому вважає, що дану заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 44, 258-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву про відвід судді Постигач О.Б. від 30.06.2020р. визнати зловживанням своїми процесуальними правами.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Постигач О.Б. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Постигач О.Б.