Справа №339/130/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до відповідачаз позовною заявою, в якій з урахуванням уточнених вимог (а.с.40), просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі - 4000 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, з серпня 2019 року відповідач став проживати окремо і син ОСОБА_3 , проживаючи разом з неї, перебуває на її утриманні. Коштів, яких вона утримує з приводу допомоги по утриманню дитини до досягнення трирічного віку є недостатньо, що й стало підставою для звернення до суду. Відповідач інших осіб на утриманні немає, є працездатним, має задовільний стан здоров"я, і може сплачувати аліменти на утримання дитини, батьком якої він є.

04 червня 2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін і призначено перше судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, 08 липня 2020 року подала заяву, в якій просить засідання проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.37).

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно та не подав відзив на позов, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення на веб сайті судової влади (а.с.33-34; 42-43).

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правові відносини між сторонами виникли з сімейних відносин щодо розміру витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дітей.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Проживання батьків окремо від дітей не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Встановлено, що згідно свідоцтва про народження, відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3) у матері ОСОБА_1 .

На даний час син, стан здоров"я якого задовільний, проживає з матір"ю та є на її утриманні.

Як зазначено в довідці від 20 травня 2020 року за № 210, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради, ОСОБА_1 перебуває на обліку з приводу отримання щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини з 01.01.2020 по 31.10.2020 (а.с.7).

Також, з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає з сином ОСОБА_3 в орендованій квартирі (а.с.16) за адресою АДРЕСА_1 , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку та отримує допомогу в УПСЗН в м.Болехів (а.с.6).

На даний час відповідач, проживаючи окремо, не надає матеріальної допомоги на утримання як дитини, так і самої позивачки, яка не працює в зв"язку з тим, що перебуває в декретній відпустці і відповідно до вимог ч.2 ст. 84СК України теж має право на утримання до досягнення дитиною трьох років, як дружина відповідача.

Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України).

Даних про те, що відповідач має постійне місце роботи, де отримує стабільний дохід позивач не надала.

А відтак, не маючи достовірної інформації про постійні доходи відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини віком дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня 2020 року - 1859 гривень, з 1 грудня 2020 року - 1921 гривень.

При визначенні розміру аліментів в даному спорі суд, з додерженням вимог ст.182 СК України, встановивши загальний матеріальний стан відповідача, який немає постійного заробітку, відсутність в нього інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, окрім сина ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років, стан здоров"я дитини та фактичного приділення позивачем більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання її з нею, приходить до висновку про стягнення аліментів в сумі 2000 грн.

Такий розмір аліментів не є надмірним та є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку і розумних потреб дитини, оскільки аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього.

Позивач, як на підставу своїх вимог про стягнення аліментів в розмірі 4000 грн. на дитину посилалася на те, що відповідач працює і має великий дохід.

Однак, такі доводи в порушення ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України не підтверджені належними та допустимими доказами.

Зокрема, стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Також статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Оскільки позивач звернулася до суду з вимогами - 25 травня 2020 року, тому з 26 травня 2020 року слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитини повноліття.

Позивач звільнена від сплати судового збору, а відповідач у відповідності до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК мав би сплатити судовий збір в сумі 840.80 грн. в дохід держави.

На підставі наведеного, ст.180-184 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов в уточненій редакції задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 :

- на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- судовий збір в дохід держави в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнення аліментів розпочати з 26 травня 2020 року і проводити до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Рішення в частині стягнення суми платежу аліментів за один місяць в сумі 2000 грн. підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 - паспорт НОМЕР_1 , виданий Біляївським РВ ГУДМС України в Одеській області 27 серпня 2015року, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 - місце реєстрації с.Студінка Калуського району Івано-Франківської області.

Суддя Головенко О.С.