Справа № 296/1199/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі головуючого судді Рожкової О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання поновити на квартирному обліку,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. 10.02.2020 ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також відповідач), в якому просив:

(1) визнати протиправними дії об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зняття його з квартирного обліку;

(2) скасувати протокол засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.12.2019 року №12 в частині зняття його з квартирного обліку та поновити його на квартирному обліку з дня зарахування;

(3) компенсувати витрати судового збору у розмірі 840.80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського обласного військового комісаріату.

1.2. Позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 (ОВК) на посаді начальника відділення забезпечення. Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 12.09.2018 року №196 його було звільнено з військової служби в запас. Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.10.2018 року №210 позивача виключено зі списків особового складу з 12.10.2018 року. Позивач зазначає, що під час проходження військової служби перебував на квартирному обліку у Житомирському ОВК, однак об`єднана житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 своїм рішенням від 20.12.2019 року №12 зняла ОСОБА_1 з квартирного обліку, про що він дізнався з листа Житомирського ОВК від 23.01.2020 року №450. Вважає, що приймаючи вказане рішення відповідач фактично обмежив його право на забезпечення житловою площею.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 14.02.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/1199/20 та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін у судове засідання.

2.2. 03.04.2020 представником відповідача електронною поштою подано до суду відзив на позовну заяву, у якому представник просить позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення за безпідставністю, посилається на те, що позивача було звільнено з військової служби у зв`язку з закінченням контракту. Стаття 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачає залишення на квартирному обліку військовослужбовців, які звільнені з військової служби у зв`язку з закінченням контракту.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. З матеріалів справи встановлено, що позивач проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді начальника відділення забезпечення та наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №196 від 12.09.2018 року його було звільнено з військової служби в запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжити військову службу під час особливого періоду). На момент звільнення зі Збройних Сил України позивач мав вислугу 27 років, що підтверджується витягом з наказу Командувача військ оперативного командування «Північ» №196 від 12.09.2018 року (а.с.9).

3.2. Рішенням об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.12.2019 №12 майора ОСОБА_1 знято з квартирного обліку при Житомирському обласному військовому комісаріаті складом сім`ї три особи, через відсутність законних підстав для перебування на квартирному обліку при Житомирському обласному військовому комісаріаті у зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню контракту, про що ОСОБА_1 повідомлено листом з ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.01.2020 №450 (а.с.10, 11).

IV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ

4.1. Правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовано Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ, чинним на час виникнення спірних правовідносин.

4.2. Стаття 12. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями

1. Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

9. Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

4.3. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.4. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Позивач по справі, в обґрунтування позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо зняття його з квартирного обліку посилається на «Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і наданням їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок № 470 від 11.12.1984 року, зокрема на підпункт 3 пункту 26 Правил.

5.2. Так, у відповідності до п. 26 Правил №470 громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті.

5.3. Підпунктом 3 п. 26 Правил №470 передбачено, що громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР.

5.4. Як зазначає позивач, такий випадок передбачено абз.4 ч.1 ст. 12 Закону України №211 від 20.12.1991 року «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

5.5. Абзац 4 частини 1 статті 12 Закону передбачає, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

5.6. Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач з 12.10.2018 виключений зі списків особового складу наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №210.

5.7. Вирішуючи питання про застосування зазначених позивачем норм законодавства, суд враховує, що за позивач станом на час прийняття рішення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.12.2019 №12 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому на час прийняття оскаржуваного рішення військовослужбовцем не був та військову службу не проходив, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин зазначених позивачем абз.4 ч.1 ст. 12 Закону України №211 від 20.12.1991 року «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

5.8. Водночас, суд вважає, що правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовано Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ, чинним на час виникнення спірних правовідносин.

5.9. Суд враховує, що згідно з частиною 1 статті 12 Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

5.10. Випадки, коли звільнені військовослужбовці можуть залишатися на квартирному обліку, а саме військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку визначені частиною 9 статті 12 Закону:

- за віком,

- станом здоров`я,

- у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

5.10.1. Тобто, частиною 9 статті 12 Закону чітко визначено перелік підстав звільнення з військової служби, за яких військовослужбовець залишається на квартирному обліку.

5.11. Як зазначалося раніше, наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 12.09.2018 року №196 майора ОСОБА_1 , начальника відділення забезпечення Житомирського обласного військового комісаріату відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжити військову службу під час особливого періоду).

5.12. Отже, позивач не виявив бажання укласти новий контракт на продовження служби в Збройних Силах України, а використав своє право на звільнення з військової служби по закінченню контракту, у зв`язку з чим не мав права залишатися на квартирному обліку відповідно до норм ч.9 ст.12 Закону.

5.13. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.14. Дослідивши обставини справи, доводи позивача, заперечення відповідача, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку при Житомирському обласному військовому комісаріаті через відсутність підстав для перебування на квартирному обліку, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 .

5.15. Щодо позовних вимог про скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 20.12.2019 року №12 в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, то таке рішення прийняте з дотриманням вимог законодавства, на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому скасуванню не підлягає, у зв`язку з чим відсутні підстави для поновлення ОСОБА_1 на квартирному обліку з дня зарахування.

5.16. Враховуючи викладене, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позову повністю.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 18, 263, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його складення

Позивач:

ОСОБА_1

проживаючий за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

Житомирський обласний військовий комісаріат,

місцезнаходження за адресою:

АДРЕСА_2

Повний текст рішення складено 11.08.2020.

Cуддя О. С. Рожкова