Справа№ 953/2093/20
"27" травня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Божко В.В.,
за участю секретаря - Андрющенко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "Юнівес" до ОСОБА_1 ро відшкодування шкоди в порядку регресу, -
Позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого, просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 58 773, 87 гривень.
- грошові кошти в розмірі 42 796,62 (сорок дві тисячі сімсот дев`яносто шість) гривень 62 коп. сплачені шляхом перерахування на рахунок потерпілої особи, що підтверджується платіжним дорученням від 02.06.2017 р.;
- грошові кошти в розмірі 15 977,25 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят сім) гривень 25 коп. були зараховані шляхом взаємозаліку однорідних зустрічних вимог на підставі п.6.19 Договору страхування, а саме в рахунок сплати частини страхового платежу за Договором страхування, що підтверджується Довідкою про зарахування страхового платежу від 30.05.2017 р., таким чином відшкодувавши завданий збиток.
З огляду на викладене, позивач звернувся до відповідача про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.
Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2020 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, відзиву на позовну заяву не подано, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок,
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, враховуючи, що відповідач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти вирішення справи в порядку заочного розгляду справи, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
04.05.2017 об 17 год. 00 хв., в місці Харків, біля будинку 14 по вул. Маяковського, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Infinity FX35», д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Audi A6», д.н.з НОМЕР_2 , який здійснив зупинку позаду. Внаслідок ДТП автомобілям завдано механічних пошкоджень, а власникам матеріальних збитків. Згідно Звіту № А-2464 від 30.05.2017 року, розмір збитків, завданих пошкодженням автомобіля «Audi A6», д.н.з НОМЕР_2 , складає 69 145,73 грн.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2017 р. гр. ОСОБА_1 було визнано винним у настанні вищезазначеної ДТП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1 ст. 999 ЦК України встановлено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
Приписами ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до п.п. 33.1.4. ч. 33.1. ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Відповідно до повідомлення від 05.05.2017, ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про виплату відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталося 04.05.2017 року.
Згідно приписів п.п. 38.1.1 (в) п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Розмір заподіяної та оціненої власнику транспортного засобу «Audi A6», д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_2 шкоди, визначено відповідно до копії звіту, складеного ФОП ОСОБА_3 (сертифікат № 419/17 від 10.05.2017) № А-2464 від 30.05.2017.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Приписами ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
На підставі викладеного, враховуючи те, що шкода заподіяна з вини відповідача, розмір заподіяної шкоди оцінено відповідно до звіту, складеного ФОП ОСОБА_3 (сертифікат № 419/17 від 10.05.2017) № А-2464 від 30.05.2017, який суд вважає належним доказом по справі, відповідачем не надано доказів в спростування розміру заподіяної шкоди, клопотання про проведення судової авто-товарознавчої експертизи не заявлялось, а також враховуючи те, що позивачем здійснено страхову виплату уповноваженій власником особі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 16, 993, 1191 ЦК України, ст.ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "Юнівес" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Вказаний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобіганню поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .
Суддя Божко В.В.