ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року

м.Суми

Справа №2-1195/10

Номер провадження 22-ц/816/1470/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС»,

боржник - ОСОБА_1 ,

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Рижова Сергія Євгеновича на ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 05 березня 2020 року, у складі судді Катрич О.М. постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що 18 серпня 2010 року Ковпаківським районним судом м.Суми прийнято рішення по справі №2-1195/2010, яким позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 906270 грн 81 коп., а також судовий збір в сумі 1700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

На підставі вказаного рішення, Ковпаківським районним судом м. Суми видано виконавчий лист №2-1195/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 906270 грн 81 коп., а також судового збору в сумі 1700 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

15 квітня 2019 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» укладено договір №308 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступив шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників, заставодавців, поручителів, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки.

Просило замінити Сумську філію АТ «Брокбізнесбанк» на її правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» у виконавчому листі №2-1195/10, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 906270 грн 81 коп., а також судового збору в сумі 1700 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 березня 2020 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» задоволено.

Замінено сторону Сумську філію АТ «Брокбізнесбанк» на її правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» у виконавчому листі №2-1195/10, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 906270 грн 81 коп., а також судового збору в сумі 1700 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Рижов С.Є. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом безпідставно не зупинено провадження у справі №2-1195/10, оскільки на час прийняття оскаржуваної ухвали Ковпаківським районним судом м. Суми розглядалася справа №592/19284/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Брокбізнесбанк», третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС», про визнання недійсним договору факторингу №308 від 15 квітня 2019 року. Крім того зазначає, що судом було замінено сторону виконавчого провадження, фактично за відсутності самого виконавчого провадження, що є порушенням вимог ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАС» просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

ПАТ «Брокбізнесбанк, ОСОБА_1 та її представник адвокат Рижов С.Є. повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» - адвоката Цюпки О.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 серпня 2010 року позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 906270 грн 81 коп., а також судовий збір в сумі 1700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн (а.с. 44-45).

На підставі вказаного рішення суду 08 листопада 2010 року Ковпаківським районним судом м. Суми видано виконавчий лист №2-1195/10 про стягнення з з ОСОБА_1 на користь Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 906270 грн 81 коп., судового збору в сумі 1700 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

15 квітня 2019 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» укладено договір №308 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступив шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених у додатку №1, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника (а.с. 151-154).

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС», суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для заміни сторони виконавчого провадження з АТ «Брокбізнесбанк» на ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» за договором №308 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15 квітня 2019 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора

переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, а також правовим висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 27 грудня 2018 року у справі № 288/209/13-ц, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Відтак з урахуванням наведених норм права та встановлених обставин у справі колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що укладення між АТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» договору відступлення права вимоги від 15 квітня 2019 року за №308 є обставиною, що підтверджує заміну кредитора у зобов`язанні.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції зобов`язаний був зупинити провадження у справі до вирішення справи №592/19284/19 про визнання недійсним договору факторингу не заслуговують на увагу, оскільки за структурою ЦПК України, стаття 251, якою визначено обов`язок суду зупинити провадження у справі, міститься у Главі 8 Розділу ІІІ «Позовне провадження» і застосовується при розгляді справи судом у порядку позовного провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, що врегульоване спеціальним розділом VІ ЦПК України, і у порядку якого розглядаються процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Проте, розділом VІ ЦПК України не передбачено зупинення провадження у справах про розгляд заяв про заміну сторони виконавчого провадження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що заміна сторони виконавчого провадження можлива в рамках існування виконавчого провадження є безпідставними, оскільки положеннями ч. 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що заміна сторони у виконавчому листі можлива до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Рижова Сергія Євгеновича залишити без задоволення.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді : Т.А. Левченко

С.С. Ткачук