ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року м. Чернівці

Справа № 725/4402/16-ц

Провадження №22-ц/822/575/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Половінкіної Н.Ю.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_1 , на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, головуючий у І-й інстанції Стоцька Л.А.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у вересні 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2020 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник апелянта ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_2 син померлої ОСОБА_3 , є інвалідом і має право на обов`язкову частку у спадковому майні, тобто є правонаступником.

На апеляційну скаргу від учасників справи відзив не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємець ОСОБА_5 , яка є правонаступником позивача, не виявила бажання вступити у справу як позивач, а тому прийшов до висновку, що у спірних правовідносинах відсутній правонаступник.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам ухала суду першої інстанції не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

05 жовтня 2016 року ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці у зазначеній справі відкрито провадження.

06 грудня 2016 рок ухвалено заочне рішення, відповідно до якого позов ОСОБА_3 задоволено.

09 квітня 2019 року ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення скасовано і призначено справу до розгляду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся її син ОСОБА_2 ..

В матеріалах справи міститься заповіт, відповідно до якого ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, у ОСОБА_3 є спадкоємці та заведена спадкова справа.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією з сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Враховуючи аналіз вищевказаних норм, вирішення питання про залучення правонаступників можливо лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є стягнення заборгованості за договором позики.

Враховуючи, що спір стосуються саме стягнення заборгованості за договором позики, не можна вважати, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Не заслуговує на увагу висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 , як правонаступник позивача, не виявила бажання вступити у справу, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_5 відмовляється бути процесуальним правонаступником у зазначеній справі.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є сином померлої позивачки ОСОБА_3 . Відповідно до довідки НОМЕР_1 , ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності безтерміново. В силу положень статті 1241 ЦК України ОСОБА_2 , як повнолітня непрацездатна дитини спадкодавця, має право обов`язкову частку у спадщині.

За таких обставин, суд першої інстанції не врахував, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, внаслідок чого зробив помилковий висновок про закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України з мотивів, що у спірних правовідносинах відсутній правонаступник, а також не звернув уваги, що зазначена норма права не передбачає закриття провадження з підстав відсутності правонаступників.

Враховуючи наведене, положення діючого цивільного процесуального законодавства, апеляційний суд прийшов до висновку, що відповідно до вимог статті 379 ЦПК України апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 16 липня 2020 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанської

Н.Ю. Половінкіна