РІШЕННЯ

іменем України

06 липня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Попової О.М.

за участю секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса,-

Встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є пенсіонером та перебуває на обліку в Сватівському відділі Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області. З червня 2019 проводиться відрахування з її пенсії у розмірі 20 відсотків від розміру пенсії на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 07.05.2019 року на користь AT «ПУМБ» на загальну суму 30701,60 грн.

Вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з підстав відсутності договірних правовідносин між нею та AT «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником якого є AT «ПУМБ» у зв`язку з відмовою від отримання кредиту в установі Банку, недотримання нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису нотаріусу на документі, що підтверджує заборгованість. З огляду на це просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву в якій просить розгляд справи провести без її та позивача участі, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с. 159). Позивач згоди на заочний розгляд справи не надала.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в судових засіданнях участі не брав, повідомлений належним чином. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, згідно письмового клопотання просила розглянути справу без її участі, ухвалити рішення відповідне чинному законодавству (а.с. 110).

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. у судове засідання не з`явилася, жодних заяв чи клопотань суду не надавала.

11.11.2019 р. судом постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 8165 від 10 квітня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за Кредитним договором № GР-5512076 від 27.11.2013 за період з 09.04.2018 року по 09.04.2019 року в загальному розмірі 27546,91 грн. (а.с. 68-69).

Суд дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З позову вбачається, що позивач взагалі не визнає кредитну заборгованість та факт укладення кредитного договору, вважає недотриманим порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом на документі, що підтверджує заборгованість. З листа заступника начальника Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 13.02.2020 року № 710/07/Т, ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Сватівському відділі Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області. Починаючи з червня 2019 року проводиться відрахування із пенсії ОСОБА_1 у розмірі 20 відсотків від розміру пенсії на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 07.05.2019 року (ВП № 58998957) (а.с. 93). На адвокатський запит представника позивача, приватним виконавцем Юхименко О.Л. надано копію виконавчого напису № 8165, виданого 10.04.2019 (а.с. 11) та постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.04.2019 № 58998957 з примусового виконання виконавчого напису № 8165, виданого 10.04.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 27546,91 грн. (а.с. 8)

Згідно виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 09 квітня 2018 року по 09 квітня 2019 року.

Сума заборгованості складає 27046,91 грн., в тому числі:

прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 602,86 грн.;

прострочена заборгованість за комісією - 6195,11 грн.;

прострочена заборгованість за процентами - 1 233,30 грн.;

строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн.;

строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн.;

строкова заборгованість за процентами - 0,00 грн.;

неустойка за порушення зобов`язань по кредиту - 9 015,64

За вчинення виконавчого напису нотаріусом підлягає стягненню з боржника плата в розмірі 500,00 грн.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника складає 27 546,91 грн.

На виконання ухвали про витребування доказів від 11.11.2019 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надала копію виконавчого напису № 8165 від 10 квітня 2019 року (а.с. 46), копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (а.с. 47-50), копію його статуту (а.с. 51-54), копію витягу з наказу від 24 липня 2015 р. № 749 ОС (а.с. 55), копію довіреності уповноваженого представника банку (а.с. 56), повний витяг є Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) щодо представництва Публічного Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (а.с. 57), інформаційну довідку з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (а.с. 58), копію паспорту представника банку ОСОБА_2 Є. ОСОБА_3 (а.с. 59-61), копію заяви про вчинення виконавчого напису від представника Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» адресованої приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу у зв`язку із заборгованістю ОСОБА_1 за кредитним договором № GP-5512076 від 27.11.2013 р. що становить 27046,91 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем з вчинення виконавчого напису (а.с. 62), копію виписки з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення (а.с. 63), копію пропозиції укласти договори (оферта) між АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 (а.с. 64)., копію письмової вимоги (повідомлення) виконати зобов`язання перед Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» у сумі 18031,27 грн. (а.с. 65).

На виконання ухвали про витребування доказів від 11.11.2019 р. Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» надали копію пропозиції укласти договори (оферта) від 27.11.2013 № GP-5512076 (а.с. 113), копію загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків від 27.11.2013 (а.с. 114-115), виписки про рух коштів по кредитному договору (а.с. 116-120), довідку про стан та історію заборгованості за кредитним договором (а.с. 121-122), копію заяви нотаріуса про вчинення виконавчого напису з випискою з рахунку (а.с. 123-124).

Білокуракинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області надано суду копії звітів про здійснені відрахування та виплати ОСОБА_1 за період з червня 2019 року по грудень 2019 року (а.с. 95-108).

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис вчинено щодо стягнення заборгованості за період з 09 квітня 2018 року по 09 квітня 2019 року у сумі 27546,91 грн. (а.с.11).

Так, згідно п. 3.1 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріусом не було дотримано вимог вчинення виконавчого напису, оскільки він вчинений без отримання відомостей про одержання ОСОБА_1 письмової вимоги про добровільне усунення порушень. Вказані норми п.п. 2.3, 3.1 Глави 16 Порядку забезпечують дотримання прав боржників мати змогу до вчинення виконавчого напису подати свої можливі заперечення, а також - забезпечення вчинення виконавчого напису в межах загального трирічного строку позовної давності. Однак АТ «Перший український міжнародний банк» не надано зворотного повідомлення про отримання ОСОБА_1 письмової вимоги, також не надано такого підтвердження і до суду, а тому підстав вважати, що позивач була повідомлена про наявність заборгованості не має.

Суд звертає увагу на те, що повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу.

З документів, які надані приватним нотаріусом Хара Н.С., вбачається, що виконавчий напис № 8165 від 10.04.2019 вчинений на Пропозиції укласти договір (оферту) від 27.11.2013 року на 1 (одному) аркуші, тоді як невід`ємною частиною Пропозиції є Загальні умови Договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків Банку. Вказане виключає законність вчинення виконавчого напису нотаріусом на оригіналі кредитного договору.

Крім цього, слід зазначити, що у даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні Кредитного договору Відповідач дотримав вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Тому, нотаріус не мав правових підстав на вчинення виконавчого напису на документі, що не відповідає діючому законодавству України.

Окрім цього, з оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що строк за який провадиться стягнення - за період з 09.04.2018 року по 09.04.2019 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.261 ЦК України).

Оскільки відповідно до умов Графіку платежів в Пропозиції строк погашення кредитних платежів визначено щомісячними платежами, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного платежу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. При цьому, платіжний період закінчується 27.11.2016 р. (а.с. 113).

За таких обставин, та з врахуванням наведених норм матеріального права, оскільки внесення останніх платежів на погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором повинно бути здійснено до 27.11.2016 р., а виконавчий напис нотаріуса був здійснений 10.04.2019 р., то до правовідносин, які виникли до 10.04.2016 р. слід застосувати строк позовної давності.

Вказане, повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України в постанові від 19.03.2014 у справі № 6-14цс14, Верховного Суду, викладених у постанові від 26.12.2018 у справі № 752/10681/16-ц тощо.

Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався у безспірності вимог відповідача, вчинивши його поза межами трирічного строку, встановленого нормами ст. 88 Закону України «Про нотаріат». За таких обставин вважати, що відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не можна, оскільки між сторонами існує спір щодо суми заборгованості, порушено вимоги щодо документів, на підставі яких вчиняється виконавчий напис нотаріуса, щодо строку, за який заборгованість підлягає стягненню. Щодо вимоги про зобов`язання відповідача повернути стягнені за виконавчим написом грошові кошти, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. За даними наданими суду Білокуракинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області згідно копій звітів про здійснені відрахування та виплати ОСОБА_1 , за період з червня 2019 року по грудень 2019 року з пенсії ОСОБА_1 проводилися відрахування в розмірі 20 % розмірі пенсії (а.с. 95-108).

З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, що включають судовий збір за подачу позову та заяви про забезпечення позову, у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь держави за ставками станом на дату подачі позову.

Керуючись ст. 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 1212 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, - задовольнити в повному обсязі. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 8165 від 10 квітня 2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) заборгованість за Кредитним договором № GP-5512076 від 27.11.2013 за період з 09.04.2018 року по 09.04.2019 року в загальному розмірі 27546,91 грн. Зобов`язати Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) повернути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) стягнені за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрованого в реєстрі за № 8165 від 10 квітня 2019 року, грошові кошти. Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4), судові витрати у вигляді судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок за подачу позову та 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок за подачу заяви про забезпечення позову, а всього 1152 (одна тисяча п`ятдесят дві) гривні 60 копійок на користь держави. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.М. Попова