Провадження № 2-н/742/207/20
Єдиний унікальний № 742/1557/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м.Прилуки

суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Павлов В.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області звернулася ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 .

У поданій заяві стягувач зазначила адресу місця реєстрації та проживання боржника ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 ), однак згідно з довідкою Відділу адміністративних послуг Прилуцької міської ради Чернігівської області від 22.06.2020 р. вбачається, що відділ адміністративних послуг міської ради не може надати інформацію щодо місця реєстрації та проживання ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що картотека з питань реєстрації осіб передана територіальним підрозділом ДМС до відділу адміністративних послуг міської ради, містить дані про реєстрацію місця проживання починаючи з 2013 року., дані на ОСОБА_2 відсутні в реєстрі територіальної громади і відділ адміністративних послуг не може надати іншої інформації, за відсутності у користуванні іншого джерела інформації.

Відповідно до інформації, отриманої у порядку, передбаченому до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, неможливо встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Також, в порушення п.2 ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу не додано оригіналу чи належним чином завіреної копії документа, що підтверджує повноваження представника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав передбачених п.3-6 частини першої статті 165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно положень ч. ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви/

Керуючись ст. ст. 163, 165-166, 258-261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя В.Г. Павлов