Справа № 199/1079/13- ц
УХВАЛА

іменем України

06.08.2020

м. Дніпро

справа №199/1079/13

провадження № 4-с/199/14/20

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Столяренко А.І.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1

особа, дії якої оскаржуються приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович

заінтересова особа ОСОБА_2

заінтересован особа фізична особа-підприємець ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович щодо проведення оцінки нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович щодо проведення оцінки нерухомого майна, де заінтересована особа ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги зазначив, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. перебуває виконавче провадження №61537033 з примусового виконання виконавчого листа №199/1079/13, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 29.04.2013 щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 . При примусовому виконанні приватним виконавцем виявлено, описано та арештовано нерухоме майно, а саме нежитлова будівля, спальний корпус з прибудовою та терасою (незавершене будівництво) загальною площею 1389,6 кв.м., що розташоване за адресою - АДРЕСА_1 , про що 21.05.2020 винесено відповідну постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. З метою визначення вартості арештованого та описаного майна, що належить боржнику, виконавцем Шаганом О.А. 21.05.2020 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні. Суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 надано висновок про вартість майна від 26.05.2020, згідно якого вартість арештованого майна складає 353 000 грн. без ПДВ. Боржник ОСОБА_1 не згоден із висновком оцінщика, вважає оцінку заниженою, а тому звернувся до суду із цією скаргою.

На підставі викладеного просив суд зупинити передачу на реалізацію описаного і арештованого майна, а саме: нежитлової будівлі, спальний корпус з прибудовою та терасою (незавершене будівництво) загальною площею 1389,6 кв.м., що розташоване за адресою - АДРЕСА_1 , визнати дії приватного виконавця Шагана О.А. по проведенню оцінки вказаного нерухомого майна незаконними, визнати протиправною оцінку майна згідно зі звітом про оцінку майна суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_3 від 26.05.2020 стосовно оцінки зазначеного нерухомого майна.

Ухвалою суду від 21 липня 2020 року прийнято скаргу до свого провадження та залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 .

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач або заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Так, заявник ОСОБА_1 у судове засідання призначене на 28 липня 2020 року та на 06 серпня 2020 року не з`явився.

Судові повістки про призначення справи до розгляду на 28 липня 2020 року та на 06 серпня 2020 року було направлено на адресу заявника, зазначену ним у скарзі.

Крім того, інформація про рух справи, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути скаргу у відсутності заявника.

Приватний виконавець Шаган О.А. до суду надав заяву щодо розгляду скарги за його відсутності, просив у задоволенні скарги відмовити, надав заперечення проти скарги та копію виконавчого провадження №61537033. В запереченнях зокрема зазначив, що дійсно у нього як приватного виконавця перебуває на виконанні виконавче провадження №61537033 з примусового виконання виконавчого листа №199/1079/13, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 29.04.2013 щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 . Під час виконання рішення суду було залучено суб`єкта оцінювання. 27.05.2020 за вх.№1610 на адресу приватного виконавця надійшли висновки про вартість майна від 22.05.2020, затвердженого 26.05.2020, звіт №2205-21/20 про оцінку вартості майна з додатками, який на виконання вимог ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» було надіслано сторонам виконавчого провадження. На теперішній час єдиним методом, що оцінює якість виконання звіту з оцінки майна є рецензування звіту з оцінки, результатом якого є рецензія, в якій перевіряється звіт, класифікується за чотирма основними критеріями, які і вказують на рівень якость виконання звіту. Рецензування звіту про оцінку майна регламентується чинним законодавством України з цього питання, як то Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом №1 «Основні принципі оцінки майна та майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, Положенням про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами ФДМУ, його регіональних відділень та представництв, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25.11.2011 №1351/20089, Положенням про Експертну раду Українського товариства оцінювачів, затвердженого протоколом №82 від 26.01.2011. Крім того, просив суд звернути увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 по справі №914/881/17, яку також викладено Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 у справі №711/650/13 та постанові від 30.07.2018 у справі №23/100-12. Також просив звернути увагу суду на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2019 по справі №904/1069/18 із аналогічним предметом спору, де він є стороною по справі. Таким чином, ОСОБА_4 зазначає, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки огляд об`єкта оцінки здійснено 22.05.2020, що підтверджується звітом №2205/21/20 про оцінку вартості майна, фотографіями об`єкта, що містяться у зазначеному звіті, в тому числі на сайті ДП «СЕТАМ» https://setam.net.ua/, учасниками виконавчого провадження, скаржником не надано належних та допустимих доказів про відсутність огляду об`єкту оцінки, жодним нормативним документом, який регламентує оціночну діяльність в Україні, не зазначено яким саме чином повинен ідентифікуватися об`єкт оцінки, а отже у скаржника відсутні підстави стверджувати про порушення методології оцінки з боку суб`єкта оціночної діяльності, скаржником не надано належних та допустимих доказів того, що звіт про оцінку нерухомого майна є неправомірним чи вартість об`єкту оцінки є заниженою, станом на 06.08.2020 боржник не ознайомлювався із матеріалами виконавчого провадження, 27.05.2020 виконавцем направлялось повідомлення про визначення вартості із долученням копії висновків про вартість, а не всього звіту, а отже відсутні підстави для твердження останнього про будь-які не відповідності звіту про визначення майна боржника, посилання на звіт 2013 року не заслуговують взагалі на увагу оскільки строк дійсності звіту складає 6 місяців, боржником рецензування оскаржуваного звіту не здійснювалось, тому відсутні підстави для визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А. по проведенню оцінки об`єкта нерухомого майна, вартість зазначена у звіті є ринковою, яка визначає початкову вартість майна для проведення торгів, які організовує Державне підприємство «СЕТАМ», виконавчий документ, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виданий на підставі рішення суду 2013 року, про що відомо боржнику, зокрема відповідно до скарги, проте станом на 06.08.2020 жодної дії спрямованої на виконання рішення суду скаржником не вжито.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не сповістив.

Заінтересова особа ФОП ОСОБА_3 до суду надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, а також письмові пояснення по справі, в яких проти задоволення скарги заперечував. Зокрема зазначивши, що єдиним документом щодо якості звіту про оцінку майна згідно чинного законодавства є рецензування. Ним виконано оцінку і складено звіт в рамках виконавчого провадження №61537033 виключно в рамках чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши скаргу, додані до неї документи, письмові пояснення заінтересованої особи ФОП ОСОБА_3 , заперечення приватного виконавця Шаган О.А., копію виконавчого провадження №61537033, матеріали цивільної справи №199/1079/13 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2013 року ухвалено рішення по цивільній справі №199/1079/13 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми, яким позов задоволено частково і стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 450447,00 грн., судовий збір в розмірі 3 220,00 грн., а всього 453 667,00 грн. Рішення суду не оскаржувалося та набрало чинності.

Судовий розгляд справи відбувся за участі представника позивача, відповідача ОСОБА_1 та його представника.

На виконання вищезазначеного рішення суду Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська 29.04.2013 видано виконавчий лист.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. 12.03.2020 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №199/1079/13-ц виданим 29.04.2013 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. 21.05.2020 призначено суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання для участі у виконавчому провадженні.

26.05.2020 ФОП ОСОБА_3 затверджено Звіт №2205-21/20 про оцінку вартості майна.

Відповідно до ч.5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Як зазначає скаржник ОСОБА_1 звіт про оцінку вартості майна ним отримано 26.06.2020.

Системний аналіз ч. 4 ст. 3, ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 12, ст. 32, ст. 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльності в Україні» відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 по справі №914/881/17 свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Згідно закону передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності. Зокрема визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону. Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

При цьому, сам звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань і не може вважатися юридичним актом, нормативно-правовим актом чи актом ненормативного характеру (індивідуальним актом) будь-якого державного чи іншого органу або уповноваженої ним особи.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Таким чином за змістом статей 12, 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

В свою чергу, відповідно до ч.5 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

Таким чином, діяльність суб`єкта оціночної діяльності щодо складання звіту (висновку) про вартість майна жодним чином не пов`язана з діяльністю приватного виконавця, окрім того вся відповідальність щодо надання недостовірної чи необ`єктивної оцінки майна покладається на оцінювача.

ОСОБА_1 зазначає про те, що оцінювач не проводив огляд майна належним чином, не отримав доступ до приміщень щодо яких проводилася оцінка, а тому оцінка є значно заниженою.

Проте, результатом роботи суб`єкта оціночної діяльності, є висновки зі звітами, виконані відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» і вимогам Національного стандарту № 1 «Основні принципи оцінки майна та майнових прав», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440. Згідно з основними нормативними документами, що регламентують оціночну діяльність в Україні, не може бути визнаний «протиправним» оцінка майна згідно зі звітом про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 29 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінювачі мають право, зокрема, доступу до майна, яке оцінюється, документації та іншої інформації, яка є необхідною або має суттєве значення для оцінки.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності зобов`язані, зокрема, дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог цього Закону та нормативно-правових актів з оцінки майна; забезпечувати об`єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об`єктивної оцінки у зв`язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають.

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до п.п. 15,16 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні грунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу грунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної Інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до п. 47 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", порівняльний підхід грунтується на врахуванні принципів заміщення та попиту і пропонування. Порівняльний підхід передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та об`єктом оцінки.

Таким чином, оцінювач при застосуванні порівняльного підходу має порівняти ціни інших виробників/продавців на аналогічне майно за своїми технічними характеристиками, враховуючи те, що таке порівняння має проводитись на дату проведення оцінки.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна зі сторін діяла зі знанням справи, розсудливо і без примусу.

Суд не приймає до уваги доводи заявника, що оцінка майна здійснена без ознайомлення оцінювача з об`єктом, оскільки огляд об`єкта оцінки відбувся 22.05.2020, про що зазначено в оспорюваному звіті про оцінку вартості майна, зазначено опис об`єкта.

Враховуючи те, що в жодному нормативному документі, який регламентує оціночну діяльність в Україні, не зазначено яким саме чином повинен ідентифікуватися об`єкт оцінки та те, що ідентифікація спірного об`єкта оцінки проходила шляхом зовнішнього огляду, суд прийшов до висновку про відсутність порушень методології оцінки з боку суб`єкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_3 .

Отже, скаржником не надано належних та допустимих доказів того, що звіт про оцінку вартості майна №2205-21/20 від 22.05.2020 є необ`єктивним, необгрунтованим, чи вартість об`єкту оцінки є значно заниженою.

Крім того, скаржником заявлено вимоги про зупинення передачі на реалізацію описаного і арештованого майна. Проте, окрема заява в порядку, передбаченому ст.ст.149, 150 ЦПК України, не подавалася. Водночас, вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

В силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що зі сторони приватного виконавця відсутні порушення вимог законодавства, а тому суд дійшов висновку, що заявлені вимоги боржника задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ч.1 ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Водночас, Закон України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік заяв та скарг за подання яких до суду справляється судовий збір. В даному переліку відсутні скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору в даному випадку, а тому судові витрати розподілу не підлягають і відносять на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-452, 259, 262, 268, 272 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович щодо проведення оцінки нерухомого майна відмовити в повному обсязі.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.Б.Подорець