Справа № 685/968/20
Провадження № 2-р/685/2/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року.

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Бабійчука В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь справу за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2006 року по справі № 2-461/06 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

05 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, згідно якої просить роз`яснити рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2006 року так, щоб зміст: «Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в с. Святець Теофіпольського району, працює водієм в ВСГК «Святець», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 від заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття» розумівся так, що стягувач має право з 12 грудня 2006 року стягувати аліменти з усіх заробітків чи заробітку, доходу та доходів боржника на сина до повноліття, не обмежуючись право лише на стягнення з заробітку. Заявниця також зазначає, що мається на увазі з будь-яких заробітків та доходів, з усіх видів заробітку та доходу або заробітків та доходів, які законно можна мати в державі чи за кордоном і з яких можна стягувати борг та аліменти.

Необхідність роз`яснення рішення заявницею обґрунтована тим, що у 2002 році Теофіпольським районним судом було постановлено рішення про стягнення на її користь з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліментів в розмірі 1/4 частини саме від заробітку, а не від заробітку (доходу) відповідно до ст. 183 СК України.

Рішенням від 12 грудня 2006 року було задоволеної її другий позов від 20 листопада 2006 року та постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття, але не від заробітку (доходу) відповідача, як передбачено ст. 183 СК України.

Суд не вбачає за необхідне викликати учасників справи в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , матеріали справи № 2-758/02 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та справи № 2-461/06 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, суд дійшов переконання про відсутність підстав для роз`яснення рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2002 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно починаючи з 28 листопада 2002 року і до його повноліття.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2006 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до його повноліття.

Заявниця бажає, щоб рішення від 2006 року було роз`яснено шляхом внесення доповнення до його резолютивної частини розширити базу нарахування аліментів із заробітку платника до його заробітку (доходу).

Незважаючи на те, що статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що судом визначається частка заробітку (доходу) платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, однак в даному випадку матиме місце зміна змісту рішення суду, що суперечить суті роз`яснення рішення та порушує заборону на самостійне скасування або зміну рішення суду, який його ухвалив, після його проголошення, передбачену ч. 8 ст. 268 ЦПК України.

В даному випадку рішення може бути змінене лише за наслідками його перегляду судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 271 ЦПК України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Частиною третьою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом всього періоду, на який присуджено платежі.

Дитині, на утримання якої стягувалися аліменти, ІНФОРМАЦІЯ_4 виповнилося 18 років, тобто в цей день закінчився строк пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 268, 271 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у роз`ясненні рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2006 року по справі № 2-461/06 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Самойлович А.П.