Ухвала

Іменем України

22 липня 2020 року

м. Київ

справа № 642/8577/13-ц

провадження № 61-9272ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року в цивільний справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Марфін банк», про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Марфін банк», про зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить зобов`язати Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надати суду належним чином завірену копію виконавчого провадження № 46612351; визначити адресу для листів ОСОБА_1 у м. Оріхів; визначити адресу для реєстрації ОСОБА_1 у м. Оріхів; надати житло ОСОБА_1 у м. Оріхів, на яке не може бути накладений арешт, продано або інше (будь-ким, у тому числі виконавчою службою); визначити розумні строки розгляду заяв, клопотань, відводів ( ОСОБА_1 ) Оріхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області; визначити порядок надання копій з відповідним засвідченням, або фотографуванням, з неможливістю втручання до цих доказів зі сторони України, та надати доступ після визначення порядку до усіх документів; визначити порядок ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень, зобов`язати вести опис матеріалів виконавчих проваджень, нумерація сторінок тощо; надати ОСОБА_1 акт продажу нерухомого майна АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2019 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2019 року скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2019 року повернуто до Ленінського районного суду м. Харкова для виконання вимог пункту 15.11 «Перехідних положень» ЦПК України.

Судове рішення мотивовано тим, що оскаржувана ухвала суду про залишення скарги без руху не входить до переліку ухвал, визначених частиною першою статті 353 ЦПК України, що підлягають оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, та вирішення питання про повернення апеляційної скарги належить до виключної компетенції суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2019 року про залишення скарги ОСОБА_1 без руху належить повернути до Ленінського районного суду м. Харкова для виконання судом вимог підпункту 15.11 пункту 15 «Перехідних положень» ЦПК України.

15 червня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на новий розгляд.

Харківський апеляційний суд постановив ухвалу 17 лютого 2020 року, тобто останній день оскарження припадав на 18 березня 2020 року.

При вирішенні питання щодо строків на касаційне оскарження судового рішення Верховним Судом враховано карантинні заходи, установлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами).

Відповідно до пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Ураховуючи те, що закінчення тридцятиденного строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного суду припадав на період дії карантину (18 березня 2020 року), тому Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження продовжується в силу закону.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції порушено вимоги процесуального права, а також відсутні підстави для повернення даної справи до суду першої інстанції для виконання вимог пункту 15.11 «Перехідних положень» ЦПК України.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Даний закон набрав чинності 08 лютого 2020 року. Касаційна скарга надіслана засобами поштового зв`язку 18 червня 2020 року, тобто після набрання чинності вказаним законом, а відтак під час вирішення питання про прийняття даної касаційної скарги до розгляду суду слід керуватися положеннями процесуального законодавства, чинного станом на день подання касаційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Частиною 1 статті 353 ЦПК України не передбачена можливість оскарження ухвали про залишення скарги без руху, крім оскарження в частині визначення розміру судових витрат.

За змістом частини п`ятої статті 357 ЦПК України передбачено перелік підстав, за якими апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.11 пункту 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Згідно з пунктом 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

В газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 01 березня 2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно з яким відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19, та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№229 (6984) від 01 грудня 2018 року).

Отже, на час подачі скаржником апеляційної скарги в частині оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2019 року про залишення скарги ОСОБА_1 без руху, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не почала своє функціонування в порядку передбаченому підпунктом 15 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції встановивши, що оскаржувана ухвала суду про залишення скарги без руху не входить до переліку ухвал, визначених частиною першою статті 353 ЦПК України, що підлягають оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, дійшов обґрунтованого висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2019 року про залишення скарги ОСОБА_1 без руху належить повернути до Ленінського районного суду м. Харкова для виконання судом вимог підпункту 15.11 пункту 15 «Перехідних положень» ЦПК України.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року в цивільний справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Марфін банк», про зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик