ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар: Ачкасова О.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», ОСОБА_3 про припинення правовідносин за договором поруки, визнання недійсним договору про надання траншу та

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», третя особа з самостійними вимогами: ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору про надання траншу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ«ПроКредит Банк», ОСОБА_3 про припинення правовідносин за договором поруки. Позовна заява мотивована тим, що за рамковою угодою №9 від 12.10.2007 року, договором про надання траншу №20.1215/9 від 12.10.2007 року ОСОБА_3 був наданий кредит ЗАТ «ПроКредит Банк» (правонаступник ПАТ «Про Кредит Банк»). На забезпечення вказаного договору між нею та ПАТ «Про Кредит Банк» 27.10.2007 року укладено договір майнової поруки (іпотеки) №9/10/11/12-ІД. В подальшому відповідачами укладались договори про внесення змін до договору про надання траншу №20.1215/9 від 12.10.2007 року, проте без погодження внесення змін з нею, як майновим поручителем, за якими збільшився обсяг відповідальності майнового поручителя ОСОБА_1 .

А тому позивач просила визнати припиненими правовідносини за договором майнової поруки (іпотеки) №9/10/11/12-ІД від 27.10.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ПроКредит Банк» ((правонаступник ПАТ «Про Кредит Банк»).

Згідно доповнень до позовної заяви від 22.11.2012 року ОСОБА_1 просила також визнати недійсним договір про надання траншу №20.1215/9 від 12.10.2007 року, як такий, що вчинений під впливом обману з боку ПАТ «ПроКредит Банк», що виразилося у приховуванні факту неможливості зарахування кредиту в іноземній валюті на рахунок, відкритий позичальнику ОСОБА_3 і не призначений для цього, чим банк навмисно ввів в оману щодо фактичної валюти надання кредиту.

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зустрічною позовною заявою до ПАТ «ПроКредит Банк» про визнання недійсним договору про надання траншу №20.1215/9 від 12.10.2007 року. У позові посилався на те, що даний договір укладено під впливом обману, коштів на руки та на рахунок зазначений у договорі від банку він не отримував. Зловживаючи його довірою ПАТ «ПроКредит Банк», ввів його в оману щодо необхідності складання договору в редакції вигідній банку. Також ОСОБА_3 зазначив, що ПАТ «ПроКредит Банк» приховав неможливість зарахування кредиту в іноземній валюті - доларах США на рахунок обліку вкладів в національній валюті та незаконність і неможливість використання іноземної валюти, як засобу платежу між резидентами України, що засвідчує введення в оману щодо фактичної валюти кредиту, що має істотне значення щодо природи правочину.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 просив визнати недійсним договір про надання траншу №20.1215/9 від 12.10.2007 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_3 , як такий, що вчинено під впливом обману.

Ухвалою суду від 21.08.2013 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ПАТ «ПроКредит Банк» про визнання недійсним договору про надання траншу об`єднано із позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ПроКредит Банк», ОСОБА_3 про припинення правовідносин за договором поруки, визнання недійсним договору про надання траншу.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2014 рокупозовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», ОСОБА_3 про припинення правовідносин за договором поруки, визнання недійсним договору про надання траншу - залишено без розгляду.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про визнання недійсним договору про надання траншу - залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, у скарзі просить ухвалу скасувати, як таку, що постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, перешкоджає подальшому провадженню у справі і просить направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі наголошується на тому, що виклики суду про проведення судових засідань позивачам не вручались, вони не були належним чином повідомлені про дату розгляду справи, відсутня повторність неявки в суд, крім того, з 08.05.2014 року ОСОБА_3 був мобілізований до складу Збройних Сил України, які залучались до проведення АТО.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ПроКредит Банк» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2014 року, а ухвалу залишити без змін, посилаючись на те, що скаржниця зловживає своїми процесуальними правами, подаючи безпідставну апеляційну скаргу, при цьому абсолютно не цікавлячись справою протягом декількох років. Банк вважає, що вказана апеляційна скарга подана з метою недопущення реалізації нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , що перебуває в іпотеці. Крім того, на даний час існує рішення Подільського районного суду м.Києва щодо аналогічних позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених у дійсній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 без розгляду, на підставі ст. 169, 207 ЦПК України (в редакції на момент постановлення ухвали), у зв`язку з неявкою в судове засідання позивачів, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , будучи належно повідомленими, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (в редакції на момент постановлення ухвали), в судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. (в редакції на час постановлення ухвали).

Аналізуючи зміст зазначених норм процесуального закону, слід дійти висновку, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали) процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. (в редакції на час постановлення ухвали).

Матеріали справи свідчать про те, що позивачі не з`явилися в судові засідання, призначені на 02.07.2014 року, 09.19.2014 року. Отримавши судову повістку на 02.07.2014 року, ОСОБА_1 подала в суд заяву щодо відкладення розгляду справу, аналогічне клопотання надійшло і від представника ПАТ «ПроКредит Банк» (т.3 а.с. 13,14), відомостей про належне повідомлення ОСОБА_3 про судове засідання 02.07.2014 року, немає.У матеріалах справи відсутня інформація про отримання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 повідомлень про дату та час судового засідання 09.09.2014 року.

Зазначені обставини виключають повторність неявки у судове засідання та можливість застосування положень п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Враховуючи викладене, підстави для залишення позову без розгляду відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню із направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Не заслуговують на увагу доводи відзивуПАТ «ПроКредит Банк» щодо її необгрунтованості, оскільки як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені не були, викликів суду не отримували, також відсутні і відомості про отримання скаржниками копії оскаржуваної ухвали.

Безпідставними є також посилання у скарзі на те, що за аналогічними позовними вимогами ОСОБА_1 уже прийнято рішення іншого суду, оскільки існування даної обставини може бути підставою для закриття провадження у справі, що вирішується в ході судового розгляду, за наявності відповідних доказів набрання таким рішенням законної сили.

Одночасно неспроможними є доводи, наведені у заяві-клопотанні ОСОБА_1, ОСОБА_2. щодо відсутності у представника АТ «ПроКредит Банк» Грішиної Н.О. повноважень на представлення інтересів банку, оскільки повноваження даного представника підтверджені відповідною довіреністю від 03.09.2019 року та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, ст. 379, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2014 року- скасувати, а дану цивільну справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на користь держави 420, 40 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов