Справа № 415/2112/20
Провадження № 2/415/922/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді недоотриманої суми пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Зміст позовних вимог

23.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області із позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді недоотриманої суми пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно із свідоцтвом про спадщину за законом йому було 07.03.2020 року виплачена недоотримана за життя пенсія матері у розмірі 108155,17 гривен, хоч відповідно до самого свідоцтва про спадщину сума складала 111375 гривен 11 коп..

Більш того, незадовго перед смертю матері він мав намір допомогти їй у стягненні заборгованості по пенсії, але за станом її здоров`я це питання було відкладено, тому йому і відомо, що на час її смерті загальна сума заборгованості по виплаті їй пенсії складала 181487 гривен 12 коп..

Він зразу звернувся до відповідача із заявою з вимогою сплатити йому залишку спадщини 73331 гривен 95 коп., але 21.03.2020 року отримав відмову від 19.03.2020 року. За ствердженням відповідача сума пенсії може бути сплачена лише за 3 останні роки на час звернення, при цьому ураховано, що він звернувся за виплатою пенсії лише 11.12.2019 року. Це не відповідає дійсності.

Замість сплати недоотриманої пенсії з нього почали незаконно вимагати свідоцтво на спадщину. 11.12.2019 року, коли він здавав свідоцтво на спадщину, він підкреслив, що звертався вже законно з вимогою сплатити йому недоотриману пенсію матері ще у липні 2019 року, але це було проігноровано.

Відповідач своїми діями змусив позивача оформляти спадщину, замість того, щоб сплатити всю суму недоотриманої пенсії. Таким чином, спірним питанням даної справи є правомірність обмеження відповідачем суми недоотриманої спадщини, яку відповідач зобов`язаний виплатити позивачу відповідно до наступного.

На підставі викладеного просив суд, стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на його користь залишок недоотриманої суми пенсії після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , у розмірі 73331 гривен 95 коп. та стягнути на його користь судові витрати у сумі 840 грн. 80 коп.. за судовий збір при подачі позовної заяви та 420 гривен 40 коп. судовий збір у зв`язку із клопотанням про забезпечення доказів по цивільної справі.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

02.04.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2112/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі.

19.05.2020 року представником позивача надано письмове клопотання, в якому просить позов розглянути без участі представника позивача.

19.05.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

29.05.2020 року представником відповідача було надано відзив на позовну заяву.

03.07.2020 року представником відповідача надано розмір недоотриманої пенсії.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що відповідач неправомірно обмежує права позивача, як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві зазначив розглянути справу за його відсутністю та позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі, позов просив задовольнити.

Представник відповідача Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанськ Луганської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що позов не визнає в повному обсязі, оскільки порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера встановлений ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Аналогічна норма зазначена у ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав права, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Тому розмір пенсії було нараховано у відповідності до ст. 46 Закону за три роки до дня звернення. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.06.2019 р. виданого Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 86 років, про що зроблено відповідний актовий запис №153.

Згідно з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.05.2019 р., виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Луганської області ОСОБА_1 народився 07.08.1968 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис №573. Батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_2 .

Згідно з свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Топчий Н.В. за реєстром №1125 від 10.12.2019 р. посвідчує, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з недоотриманої пенсії за період з 12.11.2016 р. по 31.01.2019 року у розмірі 111375,11 грн., яка знаходиться в УПФУ в м. Лисичанську Луганської області, згідно з повідомлення виданого 04.12.2019р. за №10693/02-32р. Спадкова справа №55/2019 (а.с.13).

Згідно з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56720407 від 03.07.2019 р., виданого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Топчий Н.В., Спадкова справа №55/2019, номер у Спадковому реєстрі 64404020, спадкодавець ОСОБА_2 .

Згідно з заяви від 16.03.2020 р. ОСОБА_5 звернувся до УПФУ в м. Лисичанськ Луганської області з проханням виплатити недоотриману пенсію за померлу ОСОБА_2 .

Згідно з листа №1967/02-32 від 19.03.2020 р., виданого УПФУ в м. Лисичанську Луганської області повідомлено, що з врахуванням вимоги ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» йому вже виплачена сума недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 з 11.12.2016 по 31.01.2019 року.

Згідно з листа №3285/03-33 від 15.06.2020 року, наданого УПФУ в м. Лисичанську Луганської області на вимогу суду повідомлено, що за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишалась недоотримана пенсія у сумі 181487,12 грн., за період з 01.02.2015 року по 31.01.2019 року. Недоотримана пенсія була виплачена за період з 11.12.2016 року по 31.01.2019 у сумі 108155,17 грн.

Мотивувальна частина

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3).

Недоотримана ОСОБА_2 за життя пенсія дорівнює сумі 181487,12 грн..

Недоотримана ОСОБА_2 за життя пенсія в сумі 111375,11 грн. після її смерті увійшла до складу спадщини, право власності на яку в порядку спадкування за законом набув позивач.

Недоотримана пенсія яка була виплачена дорівнює сумі 108155,17 грн.

Свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено право власності позивача на спірні грошові суми, в розумінні ст. 66 Закону України «Про нотаріат» є процесуальним нотаріальним актом, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців, тобто правовстановлюючим документом.

За приписами статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2).

Проте положення ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на які посилається відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, якими передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки зазначена норма регулює правовідносини органу, що призначає і виплачує пенсію, з пенсіонером, а не правовідносини з отримання спадщини.

Підставою отримання спадкоємцями суми недоотриманої спадкодавцем за життя пенсії є відповідне свідоцтво про право на спадщину.

Так, відповідно до п.2.26. Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку)пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, - для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини,у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або вразі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію,в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Зазначені вище вимоги позивачем були виконані.

Свідоцтво позивача на спадщину за законом після смерті матері є чинним, його зміст ніким не оспорений.

Набута позивачем в порядку спадкування грошова сума у розмірі 3219 грн. 94 коп. до тепер відповідачем не виплачена.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Отже, перевіривши час і місце відкриття спадщини після смерті, встановивши склад спадкового майна, суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, окрім цього, приймаючи до уваги юридичну позицію, викладену Верховним Судом у зразковій справі №802/402/18 від 03.05.2018 року про те, що пенсія особи є її приватною власністю й припинення її та невиплата не у спосіб, передбачений Законом, є втручання в право людини на власність, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді недоотриманої суми пенсії підлягає частковому задоволенню.

Право власності позивача, яке набуте на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2019 р., має бути захищено шляхом стягнення з відповідача недоотриманої грошової суми в сумі 3219,94 грн.. Щодо суми недоотриманої пенсії в розмірі 70112,01 грн., слід зазначити, що позивач не оформив право власності на це майно.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача, 2) у разі відмови в позові на позивача, 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується фіскальним чеком від 23.03.2020 року про сплату судового збору в сумі 840,80 грн. та фіскальним чеком від 28.03.2020 року про сплату судового збору в сумі 420,40 грн.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 553,79 грн., а судовий збір в сумі 707,41 грн. віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 321, 1216, 1227, ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді недоотриманої суми пенсії, задовольнити частково.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті в поярку спадкування за законом у вигляді недоотриманої у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 суми пенсії в розмірі 3219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) гривня 94 копійок.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 553 (п`ятсот п`ятдесят три) гривні 79 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління пенсійного фонду України у м. Лисичанську Луганської області, місце знаходження якого за адресою: вул. Сосюри, буд. 347, м. Лисичанськ, Луганська область, 93113, Україна, .

Повний текст судового рішення складено 03.07.2020

СУДДЯ Ю. О. КАЛМИКОВА