Провадження № 2/344/1285/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Єрмак М.О.,

позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради`про скасування наказу про оголошення дисциплінарного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Наказом відповідача №479 від 01/10/2019 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення трудової дисципліни. Підставою оголошення догани зазначено акт внутрішнього службового розслідування від 10/09/2019№1 та доповідну записку позивача від 13/08/2019, пояснюючу записку ОСОБА_4 .М ОСОБА_5 від 10/09/2019. Позивач заперечив накладення на нього догани, оскільки не визнав порушення трудової дисципліни; в наказі не вказано на обставини дисциплінарного проступку; не зазначено положення локального чи нормативного документу, яке порушив позивач; не вказано характеризуючі відомості. Акт службового розслідування є необґрунтованим, в ньому вказано на пропозицію про накладення догани за перевищення службових посадових обов`язків та службових повноважень. Акт службового розслідування складений на підставі наказу №375м від 22/08/2019 мав бути складений не пізніше як до 30/08/2019, але його було складено 10/09/2019. При цьому рішення про продовження строку дії комісії та строку складення акту службового розслідування рішення не приймалось. За два дні до закінчення строку розслідування відповідач змінив склад комісії. Порядок, спосіб та форма розслідування нічим не регламентовані. На думу позивача зазначені дії відповідача є формою незаконного впливу на нього. Відповідач не пропонував позивачу надати власні пояснення, як це передбачено в ст. 149 КЗпП України. Заяву позивача від 25/09/2019 щодо проведення розслідування не прийнята до уваги відповідачем. Висновки акту службового розслідування засновані виключно на поясненнях свідка ОСОБА_6 , які було отримано 10/09/2019 та були відсутні на час ухвалення комісією рішення на її засіданні. Комісія відповідача не опитала експерта ДОЗ ОДА ОСОБА_7 , яка виконувала наказ ДОЗ ОДА від 13/08/2019. Відповідачем порушено строки накладення дисциплінарного стягнення за ст. 148 КЗпП України, оскільки ним 13/08/2019 повідомлено відповідача про наявність спірних фактичних обставин від 13/08/2019, за що на нього накладено догану 01/10/2019.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та надав перед судом пояснення про те, що позивач не визнав порушення трудової дисципліни; в наказі не вказано на обставини дисциплінарного проступку; не зазначено положення локального чи нормативного документу, яке порушив позивач; не вказано характеризуючі відомості. Акт службового розслідування є необґрунтованим, в ньому вказано на пропозицію про накладення догани за перевищення службових посадових обов`язків та службових повноважень. Акт службового розслідування складений на підставі наказу №375м від 22/08/2019 мав бути складений не пізніше як до 30/08/2019, але його було складено 10/09/2019. При цьому рішення про продовження строку дії комісії та строку складення акту службового розслідування рішення не приймалось. За два дні до закінчення строку розслідування відповідач змінив склад комісії. Порядок, спосіб та форма розслідування нічим не регламентовані. Відповідач не пропонував позивачу надати власні пояснення, як це передбачено в ст. 149 КЗпП України. Заяву позивача від 25/09/2019 щодо проведення розслідування не прийнята до уваги відповідачем. Висновки акту службового розслідування засновані виключно на поясненнях свідка ОСОБА_6 , які було отримано 10/09/2019 та були відсутні на час ухвалення комісією рішення на її засіданні. Комісія відповідача не опитала експерта ДОЗ ОДА ОСОБА_7 , яка виконувала наказ ДОЗ ОДА від 13/08/2019. Відповідачем порушено строки накладення дисциплінарного стягнення за ст. 148 КЗпП України, оскільки ним 13/08/2019 повідомлено відповідача про наявність спірних фактичних обставин від 13/08/2019, за що на нього накладено догану 01/10/2019. В акті вказано на «перевищення службових повноважень», в наказі вказано «за порушення трудової дисципліни». Позивач подав заяву, але на неї не отримав будь-яку відповідь. Пояснення позивача не приймались. Пояснення начальника поліклініки не існували на час засідання комісії. Строк накладення стягнення підлягає обчисленню з часу виявлення фактичних обставин. Положення про захист інформації, перелік відомостей, що становить інформацію не доведено до позивача, він їх не знає, в наказі про накладення догани не вказано які нормативні положення і посадові обов`язки порушено позивачем; акт розслідування складено щодо перевищення повноважень, але не вказано, що саме порушив позивач; відповідно до практики Верховного Суду в даній категорії спорів доведенню відповідачем підлягає в чому полягає проступок, яка вина працівника, який причинно-наслідковий зв`язок між діями і наслідками; в наказі про створення комісії з перевірки дій позивача визначено термін її дії 30/08/2019, а тому акт про проведення перевірки від 10/09/2019 складено поза межами компетенції комісії; строк роботи комісії не продовжувався; члени комісії, на час складення акту були неповноважними; пропущено строк накладення дисциплінарного стягнення; відповідачем в жодному письмовому документі з приводу притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не вказано в чому полягало порушення позивача; перевіряюча діяла за наказом ДОЗ ОДА, а не за власним бажанням; позивач отримав дозвіл на прийняття перевіряючої безпосередньо від керівника медичного закладу; Заяць І.Т. особисто повідомила ОСОБА_6 про мету і причини свого прибуття; факт видання наказу про призначення перевірки не заперечується відповідачем. Представник відповідача постійно змінює свої пояснення про дійсні події і про зміст притягнення позивача до відповідальності за різні дії, які не вказані в офіційних документах про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Службове розслідування вийшло за межі строку компетенції комісії, комісія діяла без правових підстав, оскільки строк дії наказу про її діяльність завершився, протокол засідання комісії вівся, але позивачу та суду не наданий, позивач просив відповідача в адвокатському запиті надати такий протокол і його не надано ні позивачу, ні суду; чим займалась комісія невідомо, що було розголошено комісією не встановлено і до часу ухвалення судового рішення не відомо, не відомо це і з пояснень представника відповідача, оскільки він постійно змінював свої пояснення щодо цього і говорив загальними фразами; нормативне регулювання діяльності комісії відсутнє, як немає і локального регулювання, яке все ж порушено в частині строку дії комісії; комісією враховано пояснення ОСОБА_6 , яка їх комісії не надавала; перевірка компетентним експертом ОСОБА_7 на підставі наказу виключає розголошення інформації.

В судовому засіданні позивач надав перед судом пояснення про те, що він є завідувачем хірургічного відділення з 2009 року, три роки виконує обов`язки заступника головного лікаря з експертизи непрацездатності, є членом ЛКК; за час роботи не мав будь-яких стягнень, а мав лише заохочення; коли прийшла експерт ОДА на перевірку, то він повідомив про це начальника, що її необхідно зустріти, у відповідь на це начальник надала йому вказівку піти це зробити і провести перевірку, він пішов, виконав надане йому завдання, повернувшись, усе розповів начальнику, що хотіла експерт, як ним виконано завдання начальника; по дорозі до позивача, експерт ОСОБА_7 зайшла в приймальню до начальника, а вже тоді прийшла до позивача; минулі півтора року проводились аналогічні перевірки і вже був встановлений алгоритм дій, який було виконано і цього разу; це була 4 перевірка; спірна ситуація штучно створена для цькування позивача на роботі, оскільки про відбуття позивача в судове засідання складено акт про відсутність на робочому місці без поважної причини, інші працівники відповідача відсутні на робочому місці як, наприклад, працівник відповідача, яка відвідала усі судові засідання і до неї немає будь-яких претензій, хоча вона не є учасником спору, тому позивач через цькування на роботі був змушений звільнитись; перевіряюча ОСОБА_7 того разу пред`явила наказ на перевірку як це було постійно і неодноразово до відповідного разу, вона прибула в медичний заклад в робочий, час після 08 години, перевіряюча повідомила, що має намір перевірити обставину видачі листка непрацездатності, який є офіційним документом, мало місце звернення до трьох різних організацій про видачу листка непрацездатності, експерт запитувала інформацію щодо видачі листка непрацездатності за скаргою, позивач з експертом прибули на обхід та спілкувались з свідком ОСОБА_8 , яка виконувала обов`язки керівника медичного закладу і самостійно проводила обхід закладу, свідок ОСОБА_6 не здійснила перевірку обставин, не виявляла жодного інтересу, при цьому свідок ОСОБА_7 навпаки проявляла активний інтерес, запитувала про обставини, робила собі помітки, позивач пам`ятає усі деталі і обставини розмови, оскільки сам повідомив свідка ОСОБА_6 про прихід ОСОБА_7 і про причину її експертної діяльності за скаргою, ОСОБА_6 самостійно і добровільно надала дозвіл позивачу відбути для сприяння ОСОБА_7 на зустріч з нею, журнал перевірок веде ОСОБА_6 , а не позивач, позивача не повідомляли під розписку про прийняття наказів щодо встановлення, зміни порядку проведення перевірок експертами ДОЗ ОДА, позивач особисто повідомив керівника медичного закладу Протас Я.М. про прибуття експерта ДОЗ ОДА для проведення перевірки, а також до неї приходила і сама ОСОБА_7 .

В судовому засіданні представник відповідача надав перед судом пояснення про те, що він заперечує позов з тих підстав, що позивач надав доступ до медичної картки хворого, що складає таємну інформацію, законодавство не регулює службові розслідування, колеги позивача надали оцінку його діям, наказом директора відповідача затверджено наказ про порядок доступу до закритої інформації, запит перевіряючої підлягав реєстрації, правилами трудового розпорядку передбачено збереження лікарської таємниці, позивач надав перевіряючій медичну інформацію, Департамент охорони здоров`я ОДА не має права на проведення перевірок, наказ видано в день проведення перевірки, перевіряюча не є працівником відповідача, директор відповідача створила комісію, яка дослідила обставини і надала їм оцінку, директор дізналась про правопорушення 10/09/2019 з акту внутрішнього службового розслідування, доповідна позивача надійшла 16/08/2019 про проведення перевірки, позивач не повідомив керівника про проведення перевірки, керівник була у відпустці одразу після вчинення правопорушення, позивач надав пояснення 25/09/2019, днем виявлення є дата складення акту, акт про відмову позивача від пояснення не складався, розслідування проводилось щодо позивача. На час діяльності комісії ОСОБА_6 була у відпустці. Позивач поширив інформацію щодо особи, без її згоди, позивачем порушено правила внутрішнього розпорядку та посадову інструкцію, наказ про перевірку мав бути поданий на резолюцію керівника відповідача. Наказ ДОЗ ОДА отримано відповідачем тільки через тиждень після перевірки. Позивач самостійно подав доповідну записку про проведення перевірки. Проступок є виявленими не з часу, коли про нього дізнався відповідач, а з часу складення відповідачем акту про виявлення проступку. ОСОБА_6 була у відпустці по 07/09/2019 та вийшла на роботу 10/09/2019 і повідомила про те, що не знала про перевірку. Позивач склав заяву про проведення перевірки, в якій повідомив про незгоду з діями відповідача.

Наказом відповідача від 01/10/2019 №479 накладено стягнення на позивача «за порушення трудової дисципліни, завідувачу хірургічного відділення СП «МП№1» Беркію Остапу Романовичу» оголошено догану.

Отже на позивача накладено догану за порушення трудової дисципліни на посаді завідувача хірургічного відділення СП «МП№1». Разом з цим до повноважень завідувача хірургічного відділення СП «МП№1» не входить виконання обов`язків керівника медичного закладу щодо реєстрації перевіряючих, заповнення журналу перевірок, який перебуває безпосередньо у керівника медичного закладу, виконання доручень керівника медичного закладу щодо взаємодії з перевіряючими.

Крім цього, оскільки позивач суміщав посаду завідувача хірургічного відділення із посадою заступника головного лікаря по експертизі непрацездатності та входив до складу лікарської консультативної комісії то його взаємодія щодо виконання трудових обов`язків за зазначеними посадами передбачала можливість взаємодії з перевіряючою ДОЗ ОДА.

Так в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала перед судом пояснення про те, що вона в робочий час на робочому місці, на повідомлення позивача вказала йому піти зустріти перевіряючу ДОЗ ОДА, яка прибула в медичний заклад. Оскільки саме керівник медичного закладу здійснює представництво медичного закладу у відносинах з будь-якими третіми особами взагалі, а в першу чергу із експертами та представниками ДОЗ ОДА, тому обов`язок здійснення дій щодо зустрічі таких представників, їх допуску чи недопуску до перевірки, надання їм пояснень, підтвердження обставин видачі медичним закладом листка тимчасової непрацездатності покладається безпосередньо на керівника такого медичного закладу.

В судовому засіданні позивач надав перед судом пояснення про те, що без дозволу керівника медичного закладу Протас ОСОБА_9 .М. взаємодіяти з представником ДОЗ ОДА, позивач не здійснив би дій, які йому доручила здійснити ОСОБА_6 .

Звернення позивача до ОСОБА_6 про те, що перевіряюча ДОЗ ОДА прибула в медичний заклад передбачало можливість для ОСОБА_6 направитись самостійно на зустріч з експертом ДОЗ ОДА ОСОБА_7 . Натомість ОСОБА_6 прийняла рішення направити на зустріч замість себе позивача.

Підтвердженням такого висновку є та обставина, що на позивача не накладено дисциплінарного стягнення за самовільне виконання повноважень керівника медичного закладу. Так в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 та представник відповідача не надали перед судом пояснення про те, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за самовільне виконання повноважень керівника медичного закладу.

Крім цього спір щодо направлення свідком ОСОБА_6 позивача на зустріч з експертом ДОЗ ОДА виник тільки після того як керівник відповідача висловила свою претензію ОСОБА_6 щодо прийняття експерта ДОЗ ОДА Заяць І.Т. і допуск її до перевірки.

При цьому в адміністративній системі ухвалення рішень медичного закладу за місцем роботи позивача та керівником відповідача ОСОБА_6 підпорядковується безпосередньо керівнику відповідача, а позивач безпосередньо підпорядковується ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_6 , як керівник позивача, могла усно доручити йому виконання її обов`язку зустріти і сприяти експерту ДОЗ ОДА у проведенні експертизи, але не могла покласти на позивача свою відповідальність перед керівником відповідача щодо виконання її обов`язків за посадою.

Також перед судом не доведено обставину оголошення позивачу вимог не допускати експертів ДОЗ ОДА до перевірок. Безпосередньо позивач в судовому засіданні надав перед судом пояснення про те, що йому не було відомо про будь-які розпорядження керівника відповідача про недопуск експертів ДОЗ ОДА до перевірок. Натомість ОСОБА_6 особисто і самостійно надала позивачу доручення виконати її обов`язки щодо взаємодії з експертом ДОЗ ОДА з приводу проведення її перевірки.

Так адміністративні відносини у сфері державної та комунальної власності здійснюються на основі положень принципу «Належного урядування», які передбачають обов`язок діяти невідкладно, розумно, добросовісно. Позивач перебував в безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_6 , зобов`язаний був виконувати розпорядження ОСОБА_6 , суміщав виконання посадових обов`язків за кількома посадами, щонайменше виконання позивачем обов`язків заступника головного лікаря по експертизі непрацездатності та члена ЛКК передбачало зустрічі з особами, які перевіряють правові підстави видачі листка тимчасової непрацездатності, в тому числі і лікарями-хірургами.

Отже без оголошення ОСОБА_6 заборони спілкуватись із ОСОБА_7 , без оголошення позивачу обмеження його компетенції під час зустрічі експерта ДОЗ ОДА, яка прибула для проведення перевірки, для позивача розумно і добросовісно було сприяти експерту ДОЗ ОДА у здійсненні її повноважень. Також позивачу не було відомо про будь-які розпорядження адміністрації та керівництва відповідача не допускати до перевірок експертів ДОЗ ОДА. Не оголосила про заборону допускати до перевірок експертів ДОЗ ОДА позивачу і ОСОБА_6 . Не доведено і перед судом відсутність у експерта ОСОБА_7 на проведення спірної перевірки. Суду не надано докази визнання дій ОСОБА_7 та ДОЗ ОДА незаконними.

22/07/2019 ТОВ «Галлеобуд» подало ДОЗ ОДА запит про перевірку правомірності видачі листка непрацездатності АДЛ №467588 від 07/07/2019.

07/07/2019 видано листок непрацездатності АДЛ №467588.

15/07/2019 складено акт про вихід на роботу в період тимчасової непрацездатності.

13/08/2019 Департамент охорони здоров`я видав наказ про створення комісії, до якої серед інших введено ОСОБА_7 для перевірки обґрунтованості видачі листка непрацездатності структурним підрозділом «Міська поліклініка №1» КНП ЦПМКДД Івано-Франківської міської ради працівнику ТОВ «Гал-Леобуд» Петриковичу А.Р. №467588 від 05/07/2019.

20/08/2019 ДОЗ ОДА повідомив ТОВ «Галлеобуд» про те, що листок тимчасової непрацездатності видано обґрунтовано та достовірно, що підтверджено записами лікуючого лікаря та суміжних спеціалістів в медичні карті амбулаторного хворого та додатковими методами обстеження.

Суду не надано доказів, про те, що записи лікуючого лікаря та суміжних спеціалістів в медичні карті амбулаторного хворого та додаткові методи обстеження встановлено саме з медичної картки, яку надав позивач чи будь-яка інша особа, як, наприклад, безпосередньо амбулаторний хворий, але пред`явлення позивачем медичної документації експерту ОСОБА_7 не становило собою дисциплінарного правопорушення.

Крім цього в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала перед судом пояснення про те, що надіслання відповідачу наказу ДОЗ ОДА мав здійснити безпосередньо орган, який його видав, але у неї була копія наказу в електронній формі, яку вона пред`явила позивачу на час прибуття в медичний заклад для проведення перевірки.

В п. 2 наказу зазначено «Комісії провести перевірку обґрунтованості видачі вищевказаного листка непрацездатності та надати довідку про результат даної перевірки департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації у визначені законодавством терміни».

22/08/2019 ухвалено наказ №375, яким створено комісію з внутрішнього службового розслідування за доповідною запискою позивача, в якому голову комісії зобов`язано надати акт службового розслідування до 30/08/2019. 28/08/2019 ухвалено наказ №402, яким змінено члена комісії за наказом від 22/08/2019 №375.

16/08/2019 позивач подав Директору відповідача ОСОБА_10 доповідну записку, в якій одразу на час виникнення зазначеного трудового спору письмово вказав, що експерт ОСОБА_7 повідомила позивача про прибуття на перевірку, що вона вже перебуває в медичному закладі в період часу 08.30-08.40 відповідного дня; про це позивач доповів ОСОБА_6 і у зв`язку з цим був нею відпущений на зустріч з експертом ОСОБА_7 .

Таким чином одразу після виникнення спору позивач склав доповідну записку, в якій однозначно вказав, що повідомив ОСОБА_6 про прибуття ОСОБА_7 для проведення перевірки. Однак в судовому засіданні ОСОБА_6 надала перед судом пояснення про те, що не знала про причини прибуття ОСОБА_7 в медичний заклад. У свою чергу ОСОБА_7 , яка не є стороною трудового спору, не перебуває в безпосередньому підпорядкуванні відповідача і свідка ОСОБА_6 , надала перед судом пояснення про те, що вона повідомила про причину свого прибуття у такий самий спосіб, який використовувала в цьому медичному закладі завжди раніше, позивач зобов`язаний був надати їй відповіді, оскільки є заступником головного лікаря по експертизі непрацездатності, входить до складу ЛКК, а також, що вона особисто зустрічала ОСОБА_6 , яка не висловлювала будь-яких заперечень щодо допуску ОСОБА_7 до перевірки; предметом перевірки було не розкриття інформації про особу, яка становить лікарську таємницю, а саме по собі дотримання порядку видачі листка тимчасової непрацездатності на основі заведеної в закладі медичної документації; усі інформація була відома ОСОБА_7 зі змісту скарги.

10/09/2019 складено акт внутрішнього службового розслідування №1 на підставі наказу №375 від 22/08/2019 за фактом допуску позивачем експерта ДОЗ ОДА Заяць ОСОБА_11 з підстави не володіння виконувачем обов`язків керівника медичного закладу Протас Я.М. ситуацією, оскільки позивач не надав наказ на перевірку та інформацію про її проведення.

Однак інформацію про ухвалення ДОЗ ОДА наказу повинен був повідомити відповідача безпосередньо ДОЗ ОДА або експерт ОСОБА_7 , а не позивач.

Крім цього судом встановлено, що допуск перевіряючих до перевірки має здійснювати керівник медичного закладу на відповідний період часу ОСОБА_6 , у якої також перебував журнал реєстрації перевіряючих.

Також зміст акту перевірки вказує на те, що перевірка проводилась за фактом допуску позивачем експерта ДОЗ ОДА Заяць І.Т. до перевірки.

Однак дисциплінарне стягнення, за змістом пояснення представника відповідача в судовому засіданні, накладено за фактом надання позивачем експерту ОСОБА_7 інформації, що становила лікарську таємницю, про фізичну особу.

Разом з цим перед судом не доведено безпосередньо зміст інформації, яка становила лікарську таємницю про фізичну особу, яку неправомірно поширив позивач.

Так само в судовому засіданні експерт ОСОБА_7 та позивач надали перед судом пояснення про те, що спілкування між позивачем та експертом ОСОБА_7 не полягало у переданні буь-ким з них, в тому числі і позивачем інформації, що становить лікарську таємницю, а була інформацією щодо правових підстав видачі листка тимчасової непрацездатності, який є офіційним документом та передбачав заведення в медичній установі медичної картки.

Отже пояснення представника відповідача та зміст акту службового розслідування щодо предмету службового розслідування є різними за змістом.

Також в акті службового розслідування встановлено, що позивач не повідомив адміністрацію закладу про допуск до перевірки експерта Заяць І.Т.

Разом з цим компетенція на встановлення фактичних обставин спору належить безпосередньо даному суду, а не будь-якому іншому органу, в тому числі комісії, яка склала акт службового розслідування.

Також в акті службового розслідування вказано про встановлення факту несанкціонованого надання службової інформації позивачем, який діяв за повноваженнями лікаря-хірурга, завідувача хірургічним відділенням.

Однак в акті службового розслідування, як і представником відповідача в судовому засіданні не вказано яку саме інформацію поширено позивачем експерту ОСОБА_7 .

Також важливо зазначити, що безпосередній зміст інформації, яку позивач надав експерту ОСОБА_7 може бути встановлено виключно за поясненнями позивача та експерта ОСОБА_7 , які категорично заперечили перед судом передання позивачем інформації, що становить лікарську таємницю про фізичну особу.

По-перше, поняття «службова інформація», що зазначена в акті службового розслідування носить абстрактний характер. По-друге, в судовому засіданні представник відповідача надав перед судом пояснення про те, що позивачем поширено не службову інформацію, а інформацію, що складає лікарську таємницю. При цьому і категорія «службова інформація» і «лікарська таємниця» є узагальнюючими поняттями та не вказує безпосередньо на зміст інформації, яку надав позивач експерту ОСОБА_7 .

Отже зазначені внутрішні дихотомії за змістом акту службового розслідування та за поясненнями представника відповідача вказують на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за дії, зміст яких не відомий ні комісії, що здійснила службове розслідування, а також не доведена перед судом в порядку здійснення цивільного судочинства.

Разом з цим доведення правових підстав для накладення дисциплінарного стягнення на позивача за доганою, накладення якої позивач оскаржив перед судом, процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

Отже позивачем доведено перед судом відсутність правових підстав для накладення на нього дисциплінарного стягнення за дії, вчинення яких перед судом не доведено. В акті службового розслідування вказано на поведінку позивача, яку визначено абстрактними категоріями.

Також в акті службового розслідування не враховано обставину суміщення позивачем з посадою лікаря-хірурга обов`язків за посадою заступника головного лікаря з експертизи непрацездатності, члена ЛКК.

В акті службового розслідування відсутня оцінка суперечності пояснень позивача та ОСОБА_6 . Однак перевагу у встановленні обставин трудового конфлікту надано саме поясненням ОСОБА_6 . Хоча на час роботи комісії відповідача пояснення ОСОБА_6 їй не було надано. При цьому позивач перебував в прямому підпорядкуванні ОСОБА_6 , що не отримало оцінку в акті службового розслідування. Також в акті службового розслідування не вказано на оцінку обставини відсутності доказів повідомлення позивача відповідачем про ухвалення рішення про недопуск перевіряючих ДОЗ ОДА до перевірок.

Крім цього пояснення представника відповідача про те, що позивачу було відомо про те, що він не може допускати до перевірок перевіряючих ДОЗ ОДА прямо і безпосередньо суперечить поясненням представника відповідача про те, що у позивача відсутня компетенція на вирішення питання про допуск і реєстрацію перевіряючих в журналі перевірок.

Так само пояснення відповідача за відзивом на позов та пояснення представника відповідача в судовому засіданні про те, що в діях позивача наявне перевищення службових повноважень прямо суперечить поясненням цих учасників про те, що позивачу було відомо про те, що він не може допускати до перевірок перевіряючих ДОЗ ОДА, без реєстрації в журналі перевірок.

Також важливо зазначити, що в письмовому відзиві на позов вказано, що проступок позивача полягав у наданні ним для перевірки інформації експерту ДОЗ ОДА. Однак в судовому засіданні представник відповідача надав перед судом пояснення про те, що проступок позивача полягав не у наданні для перевірки інформації, яка вже відома експерту ОСОБА_7 , а саме у поширенні позивачем інформації, яка складала таємницю і не була відома експерту ОСОБА_7 . Яку саме позивачем неправомірно поширено інформацію відповідачем перед судом не доведено.

В судовому засіданні позивач надав перед судом пояснення про те, що йому не було забезпечено можливість надати пояснення в процедурі притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що потягло за собою невірне встановлення обставин. Не забезпечення позивачу можливості надати письмове пояснення само по собі не заперечено відповідачем. Однак в письмовому відзиві на позов та в поясненнях представника відповідача вказано, що перед призначенням перевірки позивач подав службову записку, а тому його пояснення відповідач не потребував.

Положення ЦК України підлягають застосуванню до трудових відносин у субсидіарному порядку. Так в ч. 1 ст. 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

У свою чергу в ст. 149 КЗпП України вказано, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Таким чином позивача позбавлено права надати відповідь взагалі та позбавлено права на відповідь до застосування дисциплінарного стягнення за змістом ст. 149 КЗпП України.

Право працівника на подання службової записки та право надати пояснення до застосування дисциплінарного стягнення за ст. 149 КЗпП України належать до різних видів прав працівника на пояснення.

Право на пояснення під час дисциплінарної процедури за ст. 149 КЗпП України забезпечує реалізацію права на відповідь від обвинувачення у вчиненні дисциплінарного проступку. Не надання позивачу можливості надати пояснення стосовно фактичних обставин, безпосереднім учасником яких він був, свідчить про те, що дисциплінарне провадження було одностороннім, а метою спірної дисциплінарної процедури було не встановлення дійсних обставин трудового конфлікту, а застосування негативних наслідків дисциплінарного провадження у виді догани, незважаючи на фактичні обставини. При цьому пояснення іншого учасника трудового спору ОСОБА_6 було враховано комісією, що є додатковим свідченням порушення прав позивача.

Важливо відзначити, що розгляд питання щодо доповідної записки позивача здійснила комісія, яка безпосередньо встановила обставини, надала їм юридичну кваліфікацію та ухвалила висновок щодо необхідності застосування дисциплінарного стягнення. Однак відповідна комісія не наділена повноваженнями на притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності відповідно до положень законодавства. Натомість представник власника, який наділений повноваженнями щодо накладення стягнень на працівника, відповідно до трудового законодавства, особисто і безпосередньо не встановлював обставини, не надав їм юридичну кваліфікацію, не ухвалив обґрунтований висновок щодо необхідності застосування дисциплінарного стягнення, але ухвалив рішення про накладення дисциплінарного стягнення, без встановлення фактичних обставин, без їх юридичної оцінки.

Відповідно до письмового пояснення відповідача 18/02/2019 ним ухвалено Положення про захист інформації з обмеженим доступом, розпорядником якої є відповідач. Однак в судовому засіданні позивач надав перед судом пояснення про те, що його не ознайомлювали із зазначеним положенням, про його ухвалення та його зміст позивачу не було відомо. Доказу на підтвердження обставини ознайомлення позивача із вказаним положенням суду не надано. Доказу на спростування пояснення позивача відповідачем суду не надано.

Однак в п. 1 наказу відповідача від 18/02/2019 №110 вказано: «Начальникам структурних підрозділів довести цей наказ до відома всіх працівників структурних підрозділів КНП «ЦПМКДД».

Разом з цим в письмовому поясненні відповідача вказано, що положення передбачає можливість надання для ознайомлення матеріалів відповідача для ознайомлення третім особам за їх запитами. У свою чергу трудовий конфлікт між позивачем та відповідачем виник у відносинах з приводу проведення перевірки за скаргою щодо видачі офіційного документу, а не за заявою про надання інформації. Відвідування експертом ОСОБА_7 приміщення медичного закладу полягало не в ознайомлені з матеріалами за її запитом, оскільки вона особисто і безпосередньо повідомляла позивачу інформацію, якою була наділена в якості експерта ДОЗ ОДА, а не він розголошував таку інформацію. Експерт ОСОБА_7 не здійснювала ознайомлення з інформацією за інформаційним запитом, а провела перевірку дотримання законодавства у відповідача у сфері видачі офіційних документів. Так само експерт ОСОБА_7 діяла не на підставі її заяви про надання матеріалів на ознайомлення, а вона була наділена ДОЗ ОДА владними повноваженнями на перевірку відповідача щодо дотримання законодавства.

Важливо відзначити, що в п. 1.7. наказу відповідача від 18/02/2019 №110 вказано: «Право на використання інформації з обмеженим доступом надається працівникам на умовах, визначених їх посадовими інструкціями, трудовими угодами або іншими документами, якими регламентовані трудові відносини таких працівників КНП «ЦПМКДД». Отже зазначеним положенням наказу відповідача від 18/02/2019 №110 позивачу було надано право на використання під час перевірки дотримання відповідачем положень законодавства щодо складання офіційних документів та ведення документообігу спірної інформації.

Отже саме відповідачем та його представником доведено перед судом право позивача на використання спірної інформації під час перевірки ДОЗ ОДА, яку виконувала експерт ОСОБА_7 .

Крім цього в п. 2.3.3. наказу відповідача від 18/02/2019 №110, що службову інформацію складає інформація з обмеженим доступом, яка використовується при здійсненні контрольних, наглядових функцій органами державної влади.

Отже інформація яка використовується при здійсненні контрольних, наглядових функцій органами державної влади належить до інформації з обмеженим доступом, а не до лікарської таємниці.

Також в Переліку відомостей, які належать до інформації з обмеженим доступом, що є додатком до положення від 18/02/2019 не віднесено інформацію щодо складання офіційних документів та щодо дотримання законодавства в сфері складення медичної документації до інформації з обмеженим доступом чи до конфіденційної інформації.

В п. 3 Переліку відомостей, які належать до інформації з обмеженим доступом, що є додатком до положення від 18/02/2019 вказано, що до службової належить інформація, пов`язана з із здійсненням наглядових та контролюючих функцій.

Таким чином пояснення відповідача та його представника про те, що позивачем поширено таємну інформацію не відповідає дійсності, оскільки відповідно до положення самого ж відповідача відповідна інформація належить до службової.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Отже інформація про видачу офіційного документу та формування медичної документації у відповідача не належить до конфіденційної інформації, яка може бути поширена виключно за згодою особи, на користь якої видано такий офіційний документ.

Так само інформація за офіційним документом не належить до конфіденційної.

При цьому експерт ДОЗ ОДА ОСОБА_7 перевіряла не інформацію про стан здоров`я фізичної особи, а перевіряла дотримання відповідачем законодавства у сфері формування та видачі офіційних документів.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

Отже інформація щодо дотримання законодавства при складенні офіційних документів та інформація за офіційними документами не складають лікарську таємницю.

Перевірка інформації щодо дотримання законодавства при складенні офіційних документів та інформація за офіційними документами не складає поширення лікарської таємниці.

Як повідомила в судовому засіданні експерт ОСОБА_7 нею не збиралась і не поширювалась інформація, що становила лікарську таємницю.

Позивач та експерт ОСОБА_7 повідомили суд про те, що ними не поширювалась інформація, що становить лікарську таємницю.

Під час судового розгляду не досліджувалась та не поширювалась інформація, що становить лікарську таємницю.

Таким чином пояснення представника відповідача про те, що трудовий спір виник з приводу поширення позивачем лікарської таємниці складають невірну юридичну оцінку фактичних обставин трудового спору.

В судовому засіданні представник відповідача також надав перед судом пояснення про те, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, які передбачають виконання посадової інструкції за його посадою у відповідача, що на думку відповідача та його представника є посадою завідувача хірургічного відділення. Натомість позивач заперечив такий висновок, оскільки посадова інструкція складена за його попередньою посадою у ліквідованому медичному закладі, а сам позивач виконував обов`язки заступника головного лікаря по експертизі непрацездатності та члена ЛКК.

Так само пояснення свідка ОСОБА_6 підлягають критичній оцінці судом, оскільки ОСОБА_6 перебувала в безпосередньому підпорядкуванні сторони спору відповідача, їй відомо про суть претензій керівника відповідача щодо допуску до перевірки експерта ДОЗ ОДА, допуск експерта ДОЗ ОДА до перевірки мав місце сам внаслідок безпосередніх дій ОСОБА_6 , під час виконання нею повноважень керівника медичного закладу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала перед судом пояснення про те, що була на ротації керівників в медичному закладі, в якому працює позивач, почала роботу з обходу адміністративної будівлі, з нею на вході був позивач, який її повідомив, що прийшла перевіряюча ОСОБА_7 , позивач заступник головного лікаря по експертизі, позивач повідомив, що прийшла експерт ДОЗ ОДА ОСОБА_7 і свідок відпустила позивача на зустріч з експертом. ОСОБА_7 є експертом ДОЗ ОДА і з`являється в медичних закладах для проведення перевірок. Після проведення перевірки експерт ОСОБА_7 прибула до свідка та подякувала свідку ОСОБА_6 за сприяння, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обнялись, поцілували та розпрощались, в наступному подзвонила директор відповідача і запитала свідка ОСОБА_6 про те, чи відомо їй, що їх установу відвідала свідок ОСОБА_7 , у зв?язку з цим свідок ОСОБА_6 викликала позивача та запитала про деталі візиту свідка ОСОБА_7 , а саме чи вона проводила перевірку чи здійснила моніторинговий візит і що реєструвати в журналі, дзвінок керівника відповідача став підставою складення позивачем пояснення. Свідок ОСОБА_6 неодноразово надала перед судом пояснення про те, що директор відповідача на прізвище ОСОБА_12 знала про допуск медичним закладом до перевірки свідка ОСОБА_7 13/08/2019, оскільки сама дзвонила свідку запитати про причину відвідування медичного закладу експертом ОСОБА_7 . Також свідок ОСОБА_6 написала пояснення з цього приводу пояснення в юридичний відділ відповідача. Свідок ОСОБА_6 неодноразово надала перед судом пояснення про те, що позивач також суміщає посаду з посадою заступника головного лікаря з експертизи та з листків непрацездатності.

Свідок ОСОБА_6 надала перед судом пояснення про те, що вона зустріла експерта ОСОБА_7 на першому поверсі приміщення медичного закладу на час її прибуття в приміщення, а також біля фізкабінету під час адміністративного обходу. При цьому свідок ОСОБА_6 пам`ятає, що під час зустрічі не обнімала свідка ОСОБА_7 , а під час прощання обійняла її.

Отже свідок ОСОБА_6 надала пояснення, які спростовують пояснення відповідача та його представника, що ОСОБА_6 не зустрічала експерта ОСОБА_7 на час її прибуття в приміщення медичного закладу. Хоча Позивач та свідок ОСОБА_6 підтвердили перед судом, що ОСОБА_6 зустріла ОСОБА_7 двічі, до проведення перевірки.

Керівник медичного закладу Протас Я.М. особисто заінтересована в результатах даного судового розгляду, оскільки саме вона надала позивачу дозвіл прийняти перевіряючу ОСОБА_7 , а журнал перевірок перебував безпосередньо у неї, вона першою дізналась від керівника відповідач про претензії щодо допуску до перевірки ОСОБА_13 , а у разі не покладення відповідальності на позивача є особою, до якої висловлено відповідну претензію керівником відповідача.

Крім цього, пояснюючи сприйняття собою спору, свідок ОСОБА_6 повідомила суд про те, що у неї склалась власна думка щодо оцінки обставин спору та обставин дій кожного з його сторін, оскільки позивач перебував в її підпорядкуванні, а сама свідок перебувала в підпорядкуванні директора відповідача. Також свідок надала перед судом пояснення про те, що не вважає себе повідомленою про перевірку позивачем, що підтверджує зазначений висновок, свідчить про зацікавленість свідка в результатах розгляду спору судом.

Також свідок ОСОБА_6 надала перед судом пояснення про те, що свідок ОСОБА_7 повинна була прибути на реєстрацію до свідка ОСОБА_6 для внесення нею в журнал перевірок відповідної інформації. Зазначене пояснення належить до юридичної оцінки обставин спору, а не до фактичних обставин спору. Разом з цим вказана оцінка обставин спростовує повідомлення представника відповідача про те, що позивач повинен був внести запис в журнал перевірок. Також відповідному висновку прямо суперечить та обставина, що позивач не є керівником медичного закладу, який приймає рішення про допуск до перевірки, яким є свідок ОСОБА_6 або безпосередньо відповідач, також позивач не прибув на перевірку як це зробила експерт ОСОБА_7 , яка могла самостійно зареєструвати своє прибуття на перевірку.

Отже позивач повідомив особу, відповідальну за прийняття перевіряючої, компетентну прийняти рішення про допуск чи не допуск до перевірки керівника медичної установи Протас Я.М. про прибуття в установу експерта ОСОБА_7 для здійснення перевірки за наказом ДОЗ ОДА, яка і раніше проводила аналогічні перевірки, яка раніше прибувала з моніторинговими візитами до медичних закладів під керівництвом свідка ОСОБА_6 . У свою чергу свідок ОСОБА_6 направила підпорядкованого їй заступника головного лікаря з експертиз, члена лікарської консультативної комісії позивача для організації виконання роботи експерта ОСОБА_7 , в робочий час і на робочому місці.

Отже в такий спосіб вона ОСОБА_6 і виявила своє рішення допустити ОСОБА_7 до перевірки та визначила підпорядкованого їй працівника для виконання свого рішення.

В наступному свідок ОСОБА_6 особисто провела експерта Заяць І.Т. з медичного закладу та не ухвалила будь-яких розпоряджень щодо її візиту для перевірки, в тому числі щодо змісту інформації, яку представник відповідача в судовому засіданні визначив як таємну, що в дійсності була інформацією про складення офіційного документу та дотримання встановленого порядку документообігу.

Так само свідок надала перед судом пояснення про те, що, по-перше, не вважає себе повідомленою про перевірку позивачем, що належить до юридичної оцінки обставин, а не складає фактичну обставину спору.

По-друге, перевірку проводила свідок ОСОБА_7 , отже саме вона повинна була повідомити свідка ОСОБА_6 про проведення перевірки або ж таку функцію могла здійснити установа, яка направила свідка ОСОБА_7 на перевірку діяльності медичного закладу.

Разом з цим свідок ОСОБА_6 направила позивача на зустріч з експертом ДОЗ ОДА для організації виконання її функції експерта, що мало місце в медичному закладі, в робочий час, а також сама ж свідок ОСОБА_6 повідомила суд про те, що їй було однозначно відомо, що свідок ОСОБА_7 є експертом ДОЗ ОДА і зазвичай як і неодноразово раніше прибувала в медичні заклади саме з цією метою.

Отже директор відповідача знала про допуск медичним закладом до перевірки свідка ОСОБА_7 13/08/2019. Таким чином неправдивими є пояснення представника відповідача про те, що відповідачу не було відомо про обставини здійснення дій, які в наступному отримали юридичну оцінку як порушення позивачем трудової дисципліни.

За поясненням представника відповідача наказ про перевірку мав бути поданий на резолюцію керівника відповідача. Однак представником відповідача не доведено право керівника відповідача здійснювати резолюції наказів ДОЗ ОДА. У разі наявності спору щодо компетенції відповідач та ДОЗ ОДА зобов`язані вирішувати їх у спосіб, що передбачений законом. Суду не надано доказів вирішення спорів відповідача та ДОЗ ОДА щодо їх компетенцій.

Дисциплінарна відповідальність є видом юридичної відповідальності, яка носить суб?єктний відносний характер та заснована на принципі неможливості накладення стягнення на особу, за дії третіх осіб.

Отже дисциплінарне стягнення не може бути накладено на позивача за дії, рішення та поведінку ОСОБА_6 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надала перед судом пояснення про те, що її призначено керівником комісії з перевірки дії позивача, який подав доповідну записку про те, що ОСОБА_7 відвідувала медичний заклад з перевіркою, прихід ОСОБА_7 не був зафіксований, інформація пр опацієнта не повинна передаватись, ОСОБА_6 перебувала у відпустці, планували заслухати її думку, ОСОБА_6 повідомила, що позивач не повідомив її про мету приходу ОСОБА_7 , за це рекомендували притягнути до відповідальності позивача; позивач був присутній на засіданні комісії; на засіданні комісії вели протокол засідання; пояснень позивача не вимагали, оскільки комісію створено за його заявою; позивач надав для огляду амбулаторну картку, але цю обставину не було зареєстровано; реєструватись в журналі перевірок повинна була ОСОБА_7 як уповноважена особа; перевірку можна проводити з дозволу керівництва; Протас Я.М. надала пояснення після виходу з відпустки.

Отже показання ОСОБА_14 спростовують показання ОСОБА_6 про те, що реєструватися на проведення перевірки повинен позивач, а не перевіряюча ОСОБА_7 .

Крім цього на час складення рішення комісії пояснення ОСОБА_6 були відсутні у комісії. Отже їх не могло бути враховано з підстав їх відсутності.

Зазначена обставина вказує на тенденційність рішення комісії, яка ухвалила висновок про порушення позивачем трудової дисципліни, без наявних на те фактичних обставин та правових підстав.

Тому правдивим є пояснення позивача, що дисциплінарне провадження щодо нього здійснено не у зв`язку із вчиненням ним дисциплінарного проступку, а у зв`язку з існуванням до нього претензій керівництва відповідача, які відомі виключно керівництву відповідача, що свідчить про протиправність дій відповідача щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення.

По-друге, свідок ОСОБА_14 надала перед судом пояснення про те, що на засіданні комісії вели протокол засідання; пояснення від позивача не отримали, оскільки і не пропонували йому їх надати. У свою чергу протокол засідання комісії суду не надано. Такий протокол перебував розпорядженні відповідача. Отже відповідач приховав від суду протокол засідання комісії. У свою чергу позивач звертався до відповідача із запитом про надання йому копії відповідного протоколу, який йому не було надано.

Таким чином позивачем доведено обставину здійснення відповідачем порушень порядку дисциплінарного провадження щодо нього з метою незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності з причин, які не пов`язані з виконанням трудових обов`язків.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала перед судом пояснення про те, що працює заступником головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності обласної клінічної лікарні, виконує обов`язки експерта Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА; 13/08/2019 за наказом Департаменту охорони здоров`я прибула в поліклініку для проведення перевірки щодо скарги про видачу листка непрацездатності пацієнта з прізвищем « ОСОБА_15 »; не попереджала будь-кого про свій візит; після прибуття в поліклініку зателефонувала до начальника ЛКК; повідомила його про необхідність надати інформацію щодо видачі офіційного документа листка непрацездатності; після того як дізналась, що в поліклініці здійснено ротацію керівника пішла знайти його; самостійно і безпосередньо прибула до ОСОБА_6 , яка перебувала в фізкабінеті, привіталась з нею.

Також свідок ОСОБА_7 надала перед судом пояснення про те, що медичний заклад про призначення перевірки повинен повідомляти Департамент охорони здоров`я ОДА, а не свідок, будь-яких документів про особливості локального регулювання проведення перевірок свідка не повідомляв, її дії відповідали діям, які вона раніше вчиняла під час проведення аналогічних перевірок в попередні періоди; перевірка полягала у з`ясуванні наявності медичної картки, на підставі якої видано листок тимчасової непрацездатності; будь-яку інформацію від позивача не отримувала, а перевіряла вже відому їй інформацію; дійшла висновку, що листок виданий без порушень встановленого порядку його видачі; інші члени комісії ДОЗ ОДА, були юристами, а тому не прибували в медичний заклад; у відповіді не було медичної інформації; в аналогічних справах попередньо свідок ОСОБА_7 завжди взаємодіяла з позивачем, що також передбачала його посада, оскільки він голова ЛКК, він виконував обов`язки начальника структурного підрозділу.

Позивач не несе будь-яку відповідальність за використання будь-якими третіми особами інформації, яка їм відома зі змісту скарги.

Зміст і обставини спілкування позивача та свідка ОСОБА_7 з приводу проведення перевірки видачі офіційного документа листка тимчасової непрацездатності відомі виключно їм.

Позивач та свідок ОСОБА_7 повідомили суд про те, що позивач не поширював свідкові будь-яку інформацію, а пред`явив перевіряючій Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА медичну картку, що є підставою видачі листка тимчасової непрацездатності.

Відповідно до п. 4.5. Розпорядження Івано-Франківської ОДА від 02/10/2018 №586 Департамент охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА здійснює організацію надання медико-санітарної допомоги населенню, роботи органів медико-соціальної експертизи, закладів судово-медичної та судово-психіатричної експертизи. Відповідно до п. 4.6. зазначеного розпорядження Департамент охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА здійснює забезпечення виконання актів законодавства у сфері охорони здоров`я, державних стандартів, критеріїв та вимог, спрямованих на збереження навколишнього природного середовища і санітарноепідемічного благополуччя населення, а також додержання нормативів професійної діяльності у сфері охорони здоров`я, вимог Державної фармакопеї, стандартів медичною обслуговування, медичних матеріалів і технологій.

Відповідно до п. 5.2. розпорядження Івано-Франківської ОДА від 02/10/2018 №586 ДОХ ОДА здійснює організаційно-методичне керівництво закладами охорони здоров`я міст і районів області, спрямовує їх діяльність на ефективну реалізацію державної політики у сфері охорони здоров`я на території Івано-Франківської області та забезпечує контроль за їх діяльністю

Отже ДОЗ ОДА належить компетенція на призначення перевірки, для здійснення якої до відповідача прибула експерт ОСОБА_7 .

Так представник відповідача повідомив суд про те, що наказ ДОЗ ОДА отримано відповідачем тільки через тиждень після перевірки. Однак представник відповідача не подав суду докази незаконності наказу ДОЗ ОДА, не подав суду також докази оскарження відповідачем наказу ДОЗ ОДА. Отже пояснення представника відповідача спростовуються змістом розпорядження ОДА від 02/10/2018 про компетенцію відповідного департаменту щодо проведення перевірок відповідача, а також вони не підтверджені будь-якими іншими доказами та судовими рішеннями щодо незаконності наказу ДОЗ ОДА.

Отже свідок ОСОБА_7 під час відвідування місця роботи позивача самостійно відшукала керівника медичного закладу, яка не висувала їй вимог реєструватись в книзі реєстрації перевірок, яка перебуває безпосередньо у ОСОБА_6 .

При цьому свідок ОСОБА_7 пред`явила наказ ДОЗ ОДА про призначення перевірки заступнику головного лікаря з експертиз і тимчасової непрацездатності, керівнику лікарської консультативної комісії.

Також важливо вказати, що на зустріч з ОСОБА_7 позивача як заступника головного лікаря з експертиз і тимчасової непрацездатності, керівника лікарської консультативної комісії направила саме керівник медичного закладу Протас Я.М.

Таким чином позивач повідомив керівника медичного закладу в робочий час, на робочому місці, під час здійснення адміністративного обходу приміщення поліклініки про те, що в установу прибула експерт ДОЗ ОДА для виконання її експертних функцій.

При цьому свідок ОСОБА_6 була керівником медичного закладу і їй було відомо, що журнал перевірок перебуває у неї, як і обов`язок його заповнення лежить на ній.

В судовому засіданні позивач надав перед судом пояснення про те, що внесення записів в журнали перевірок здійснює керівник медичного закладу, а не позивач.

Керівник медичного закладу повідомила позивача про те, що йому належить провести зустріч з експертом ДОЗ ОДА Заяць І.Т. щодо виконання нею наказу про проведення перевірки.

Безпосередньо позивач є заступником головного лікаря по експертизі, до обов`язків якого безпосередньо належить вчинення дій, які йому вказано вчинити керівником медичного закладу.

Всі зазначені учасники цієї події перебували в робочий час, на робочому місці, що передбачало виконання ними їх посадових обов`язків.

Експерт ДОЗ ОДА Заяць І.Т. прибула за місцем роботи позивача та свідка ОСОБА_6 та пред`явила копію наказу на проведення перевірки за скаргою.

Важливо зазначити, що в акті міститься пропозиція накладення стягнення. Отже за цих обставин акт службового розслідування не є об`єктивною формою встановлення обставин, вимозі об`єктивності та добросовісності не відповідає.

Свідок ОСОБА_6 виконувала обов`язки керівника поліклініки, а також входила до складу органу, який склав акт службового розслідування, яким рекомендував накласти на позивача стягнення. Сама ж свідок ОСОБА_6 безпосередньо зацікавлена в результатах притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Крім цього свідок ОСОБА_6 безпосередньо підпорядкована керівнику відповідача, що також істотно впливає на її поведінку та пояснення, оскільки їй першій стало відомо про висловлення керівником відповідача незадоволення допуском ОСОБА_7 до перевірки.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила, що позивач є заступником головного лікаря по експертизі. Отже свідок ОСОБА_6 , яка виконувала на час виникнення спору повноваження керівника медичної установи підтвердила пояснення позивача про те, що позивач є заступником головного лікаря по експертизі. Зазначене у свою чергу спростовує заперечення цієї обставини представником відповідача. Цю обставину також підтвердила свідок ОСОБА_7

В п. 3.1. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ 09.04.2008 N 189 вказано, що Міністерство охорони здоров`я України (далі - МОЗ), Міністерство охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управління охорони здоров`я обласних, Севастопольської міської державної адміністрації та Головне управління охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації (далі - органи охорони здоров`я) координують роботу з питань ЕТН. Відповідно до п. 3.2. Наказу організація ЕТН здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, у тому числі Інструкції, та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Таким чином ДОЗ ОДА забезпечує координацію роботи з питань ЕТН. Отже заперечення цієї обставини представником відповідача позбавлені правових підстав, є неправдивим.

Крім цього в п. 5.3.1. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ 09.04.2008 N 189 вказано, що Лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я вирішує питання експертизи тимчасової непрацездатності за поданням лікуючого лікаря та завідувача відділення після особистого огляду та вивчення даних медичної облікової документації хворого щодо обстеження, подальшого лікування, надання рекомендацій щодо раціонального працевлаштування та інших питань. 5.3.2. У своїй діяльності керується діючими нормативно-правовими документами, стандартами медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколами надання медичної допомоги за спеціальностями, іншими чинними законодавчими та нормативними актами. 5.3.3. Приймає рішення щодо стану працездатності та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян. Рішення (висновок) ЛКК записується в медичну карту амбулаторного (стаціонарного) хворого та в журнал запису висновків ЛКК (ф. 35/о) ( va369282-00 ) за підписами голови та членів ЛКК. 5.3.4. Контролює правильність проведеного обстеження, встановленого діагнозу, призначеного лікування, обґрунтованість видачі та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян.

Таким чином позивач як член ЛКК, керівник хірургічного відділення, заступник головного лікаря по експертизі непрацездатності зобов`язаний був взаємодіяти із експертом ДОЗ ОДА Заяць ОСОБА_11 в частині надання їй інформації щодо складення і видачі офіційного документу листка тимчасової непрацездатності, ведення медичної документації, незалежно від бажання ОСОБА_6 та керівника відповідача, оскільки це входило до його трудових обов`язків, а не здійснювалось ним за бажанням зазначених осіб.

Листок непрацездатності є офіційним документом і не складає лікарську таємницю. Обставини видачі листка непрацездатності, обставини скарг і спорів щодо видачі листка непрацездатності також не складають лікарську таємницю. Інформацію про видачу листка непрацездатності поширено не позивачем, а за скаргою директора товариства, що виключає можливість її поширення позивачем чи свідком ОСОБА_7 . Позивач не розголошував будь-які відомості, а лише підтверджував наявність фактичних обставин за фактом перевірки видачі офіційного документу. Позивач виконував адміністративну функцію як член лікарської консультативної комісії, а не як лікар пацієнта.

За повідомленням позивача в судовому засіданні у відповідній медичній установі він виконував обов`язки лікаря-хірурга, завідувача хірургічного відділення, члена лікарської консультативної комісії, повноваження заступника головного лікаря з експертизи. Відповідно до пояснення позивача перед судом він не тільки виконував вказані функції та посадові повноваження, але також і отримував заробітну плату за виконання зазначених функцій.

Так само суду не надано доказу того, що позивачу як члену лікарської консультативної комісії було заборонено виконувати його посадові обов`язки як члена ЛКК. Суду не надано посадової інструкції позивача як члена ЛКК і доказів її порушення.

Акт службового розслідування складений на підставі наказу №375м від 22/08/2019 мав бути складений не пізніше як до 30/08/2019, але його було складено 10/09/2019. При цьому рішення про продовження строку дії комісії та строку складення акту службового розслідування рішення не приймалось. В наказі про створення комісії з перевірки дій позивача визначено термін її дії 30/08/2019, а тому акт про проведення перевірки від 10/09/2019 складено поза межами компетенції комісії.

Комісія відповідача не опитала експерта ДОЗ ОДА ОСОБА_7 , яка виконувала наказ ДОЗ ОДА від 13/08/2019.

Акт розслідування складено щодо перевищення повноважень, але не вказано, що саме порушив позивач, які повноваження перевищив.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Спірний факт мав місце 13/08/2019. Свідок ОСОБА_6 надала перед судом пояснення про те, що директор відповідача знала про спірний факт 13/08/2019, оскільки вона особисто оголосила претензію свідку ОСОБА_6 про допуск до перевірки ОСОБА_7 без її дозволу. Цього ж дня свідок ОСОБА_6 , яка була керівником медичного закладу, де працював позивач висунула йому вимогу скласти пояснення щодо зазначеної перевірки.

Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності 01/10/2019.

Отже визначений в ст. 148 КЗпП України строк сплив.

Таким чином позивачем доведено перед судом правові підстави його позову, а тому позов підлягає до задоволення.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити;

визнати незаконним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради» №479 від 01/10/2019 про оголошення догани ОСОБА_1 ;

стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради» на користь держави 768,40 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Бородовський С.О.