Єдиний унікальний номер 243/9620/19
Номер провадження 22-ц/804/1919/20
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року

м. Бахмут

справа № 243/9620/19

провадження № 22-ц/804/1919/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Корчистої О.І., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання - Гладух О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 243/9620/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ» про розірвання договору оренди землі,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ»,

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2020 року (суддя Старовецький В.І. ), ухваленого в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, повне судове рішення складено 20 березня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В серпні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що 23 червня 2017 року вона набула у власність в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 12.0339 га, кадастровий номер :01:000:0066, яка розташована на території Прелесненської сільської ради Слов`янського району. 01 вересня 2012 року, належна їй земельна ділянка, була надана колишнім власником ОСОБА_2 в оренду ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ».

Протягом дії договору починаючі з 2012 року відповідач систематично порушує умови договору, щодо внесення орендної плати, вносив її з порушенням строків та не в повному обсязі, орендну плату за 2018 рік взагалі не сплатив. В січні 2019 року вона звернулась до юриста, який склав вимогу на ім`я відповідача з проханням надати їй інформацію щодо нормативно грошової оцінки землі, роз`яснити чому не нараховувалась пеня за порушення термінів сплати орендної платні та надати засвідчену копію реєстраційної справи, так як екземпляр покійного ОСОБА_2 було втрачено. 17 січня 2019 року відповідач вимогу отримав, але відповіді не надав, вважає, що її право порушено і бажає розірвати спірний договір оренди, оскільки відповідач систематично не виконує п.11 Договору, щодо строків внесення орендної плати.

Просила суд розірвати договір оренди б/н від 01 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 правонаступником, якого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ», предметом якого є земельна ділянка кадастровий номер :01:000:0066 площею 12.3039 га, яка розташована за адресою: Донецька область, Слов`янський р-н, Прелесненська сільська рада, що входить до складу Черкаської селищної територіальної громади, в межах від А до Б - землі ОСОБА_3 , від Б до В - землі ОСОБА_4 , від В до Г землі ОСОБА_5 , від Г до Д землі ОСОБА_6 , від Д до Е - землі ОСОБА_7 , від Е до Є землі водного фонду, від Є до Ж землі ОСОБА_8 , від Ж до З землі ОСОБА_9 , від З до И землі ОСОБА_10 від И до І пам`ятник археології, від І до Ї землі ОСОБА_11 , від Ї до А землі загального користування, а також стягнути судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» про розірвання договору оренди землі задоволено: договір оренди землі б/н від 01 вересня 2012 року укладений між ОСОБА_2 , зареєстрованим у Державному реєстрі земель у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області 29 грудня 2012 року за № 03682, правонаступником якого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ», предметом якого є земельна ділянка кадастровий номер :01:000:0066, площею 12.3039 га, яка розташована на території Прелесненської сільської ради Слов`янського району Донецької області, що входить до складу Черкаської селищної територіальної громади, в межах від А до Б - землі ОСОБА_3 , від Б до В - землі ОСОБА_4 , від В до Г землі ОСОБА_5 , від Г до Д землі ОСОБА_6 , від Д до Е - землі ОСОБА_7 , від Е до Є землі водного фонду, від Є до Ж землі ОСОБА_8 , від Ж до З землі ОСОБА_9 , від З до И землі ОСОБА_10 від И до І пам`ятник археології, від І до Ї землі ОСОБА_11 , від Ї до А землі загального користування - розірвати. Стягнуто з ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Судове рішення мотивоване тим, що відповідач в період з часу укладення договору оренди 01 вересня 2012 року по 2019 рік несвоєчасно оплачував орендну плату, при цьому несвоєчасна сплата означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема, в даному випадку, у строк, передбачений договором оренди землі, отже мала місце систематична несплата орендної плати, і це є підставою для розірвання договору оренди.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду - ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було досліджено належним чином матеріали справи та надані відповідачем докази. Вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму, що не узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Суд першої інстанції не встановив факт несплати відповідачем орендної плати.

Посилається на постанову Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі 6-75цс13 в якій зазначено: «Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору». Суд першої інстанції не дослідив питання істотності можливого порушення відповідачем умов договору.

Вважає, що дії позивача свідчать про недобросовісний характер її дій по відношенню до відповідача, оскільки починаючи з набуття нею права власності на земельну ділянку своєчасно та в повному обсязі отримувала орендну плату від відповідача, а тому суд повинен застосувати доктрину «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої принцип добросовісності.

Суд першої інстанції в порушення частин 3, 4 статті 12 ЦПК України порушив принцип змагальності сторін та переклав тягар доказування обставин належного виконання умов договору на відповідача. Вважає, що саме позивач, яка стверджує про порушення відповідачем зобов`язань за договором оренди, мала довести ту обставину, на яку вона посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог, а саме: систематична несплата орендної плати за укладеним договором оренди земельної ділянки від 29 грудня 2012 року.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

01 червня 2020 року від представника позивача - ОСОБА_12 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

В обґрунтування відзиву зазначає, що висновок суду першої інстанції відповідає висновкам, які викладені в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 484/301/18; постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17; постанові від Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 243/322/17, а саме: «оскільки судом встановлено факт систематичної несплати з 2013 року, що відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, статті 651 ЦК України та умов договору є правовою підставою для розірвання цього договору. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою, для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Зазначає, що надані відповідачем бухгалтерські документи свідчать про систематичне порушення умов договору.

Вважає, що відсутні підстави для звинувачення суду у формальному підході до розгляду справи, факт наявності розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки судом був встановлений. В апеляційній скарзі відсутні посилання на норми закону, який суд мав застосувати, але не застосував, або неправильне тлумачення закону з боку суду.

Стосовно доводів апеляційної скарги, щодо недобросовісної поведінки позивача, зазначає, що звертаючись до суду із позовом про розірвання договору позивачка мала на меті захист свого порушеного права, який їй гарантований законом та умовами договору. Позивачка діяла виключно в межах договору та закону і вимога, щодо припинення зобов`язання стороною у яких є позивачка не є ознакою недобросовісності, а є правом особи на захист.

Зазначає, що суд правомірно не задовольнив заяву відповідача про застосування строку позовної давності, так як позивачка реалізувала своє процесуальне право в межах строку, і не вимагає відновлення свого права шляхом стягнення коштів.

Вважає, що посилання на недотримання процесуальних прав відповідача є такими, що не відповідає дійсним обставинам і спростовується матеріалами справи.

Крім того зазначає, що на час коли позивач набула прав та обов`язків за спірним договором (2017 рік) розмір орендної плати мав становити 10 317,34 грн. виходячи з його визначення обумовленому договором нормативно грошова оцінка станом на дату укладання договору - 229 457,77 грн. х 1,249 - індекс інфляції в 2015 році = 286 592,75 грн. х 1,2 - індекс інфляції в 2016 році = 343 911,30 грн. х 3% = 10 317,34 грн., а згідно відомостей наданих відповідачем за 2017 рік орендна плата виплачена у розмірі 5 743,74 грн., що свідчить про порушення умов договору відповідачем. За 2018 рік було виплачено 2768,63 грн. замість 10317,34 грн.. що також свідчить про порушення умов договору.

Останні три роки свідчать про те, що відповідач систематично не виконував умови договору, жодного разу не сплатив орендну плату у строк встановленні пунктом 11 договору та у розмірі встановленому пунктом 9 договору.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили її залишити без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01 вересня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:000:0066, площею 12.3039 га, в тому числі ріллі 12.3039 га, яка розташована на території Прелесненської сільської ради Слов`янського району Донецької області (а.с.11-12).

Відповідно до п. 1 вищевказаного Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Прелесненської сільської ради Слов`янського району Донецької області.

Згідно з п. 9 даного Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації, що становить (не зазначено) гривень на 2012 рік. За домовленістю між орендодавцем та орендарем, орендна плата може бути виплачена у натуральній формі або в якості надання послуг (виконання робіт).

Відповідно до п. 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня (рік не зазначено) становить 22 9457,77 гривень.

Як слідує з п. 11 Договору, орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня розрахункового року.

Пунктом 39 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Згідно п. 41 Договору, договір оренди набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Даний Договір зареєстровано 29 грудня 2012 року у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області за № 03682. Обов`язок з орендної плати у відповідача виник з дати реєстрації цього договору.

Між ОСОБА_2 та ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» укладено Додаткову угоду про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2012 року, відповідно до якої п. 9 розділу «Орендна плата» Договору оренди землі викладено у наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічної індексації. За домовленістю між сторонами, орендна плата може бути виплачена у натуральній формі або в якості надання послуг (виконання робіт)» (а.с.13).

Згідно п. 2 даної Додаткової угоди, сторони домовилися про те, що нарахування орендної плати по даній додатковій угоді буде здійснюватися з 01 січня 2016 року, незалежно від дати підписання цієї угоди.

Відповідно до п. 5 Додаткової угоди, ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області у Державному реєстрі земель від 29 грудня 2012 року за № 03682 та набуває чинності після підписання її сторонами.

Як слідує зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.06.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О., ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_2 , а саме земельної ділянки, площею 12.3039 га, в тому числі рілля 12.3039 га, розташованої за адресою: Донецька область, Слов`янський район, Прелесненська сільська рада, кадастровий номер :01:000:0066, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах від А до Б - землі ОСОБА_3 , від Б до В - землі ОСОБА_4 , від В до Г землі ОСОБА_5 , від Г до Д землі ОСОБА_6 , від Д до Е - землі ОСОБА_7 , від Е до Є землі водного фонду, від Є до Ж землі ОСОБА_8 , від Ж до З землі ОСОБА_9 , від З до И землі ОСОБА_10 від И до І пам`ятник археології, від І до Ї землі ОСОБА_11 , від Ї до А землі загального користування (а.с.15).

Вказане вище Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23 червня 2017 року зареєстровано у Спадковому реєстрі приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О. (а.с.16).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 червня 2017 року, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 12.3039 га, кадастровий номер :01:000:0066, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Донецька область, Слов`янський район, Прелесненська сільська рада (а.с.17).

Отже, ОСОБА_1 набула статусу сторони договору оренди земельної ділянки внаслідок спадкування.

Між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ» укладено Узгодження про зміну умов договору оренди землі, відповідно до якого внесено наступні зміни: «Замість слів «Орендодавець: ОСОБА_2 ….» «Орендодавець: ОСОБА_1 ….» (а.с.14).

14 січня 2019 року на адресу відповідача від ТОВ «Юріс-Про» в особі адвоката Статіва О.В. на підставі звернення позивача направлено вимогу, з якої вбачається, що позивачем було повідомлено адвоката про те, що з 2012 року (дати укладання договору оренди вищевказаної земельної ділянки) відповідачем систематично порушуються умови даного договору в частині строків внесення орендної платні, станом на 14 січня 2019 року відповідачем не було перераховано орендну платню за 2018 рік. На підставі викладеного адвокат просила надати інформацію щодо дат фактичної сплати орендної платні в період з грудня 2012 року і по 14 січня 2019 року (тобто з часу укладання договору з померлим ОСОБА_2 ); нарахувань відповідачем пені, передбаченої п. 14 договору оренди у випадках несвоєчасного перерахування орендної плати; повідомити нормативно грошову оцінку земельної ділянки станом на дату укладання договору, оскільки у п. 9 Договору вона відсутня; надати належним чином засвідчену копію реєстраційної справи щодо державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, що перебувала у власності ОСОБА_2 оскільки екземпляр, що належав померлому, втрачений (а.с.10). В матеріалах справи відповідь на зазначену вище вимогу відсутня.

Відповідно до довідки про взаєморозрахунки № 638 від 19 листопада 2019 року, наданої відповідачем, всього виплачено з урахуванням утримання податків - 32565,26 грн., а саме на: 06 вересня 2012 року виплачено 500,00 гривень в рахунок орендних платежів на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0066; 18 січня 2013 року виплачено 475,00 гривень в рахунок орендних платежів на зазначену вище земельну ділянку; 26 квітня 2013 року виплачено 242,00 гривень за послуги реєстрації договорів оренди земельної ділянки; 06 вересня 2013 року виплачено 2683,59 гривень в рахунок орендних платежів; 30 вересня 2014 року виплачено 200,00 гривень за реалізацію сільхоз.культури (пшениця); 30 вересня 2014 року виплачено 200,00 гривень за реалізацію сільхоз.культури (ячмінь); 11 жовтня 2014 року виплачено 216,00 гривень за реалізацію послуг; 04 грудня 2014 року виплачено 2309,58 гривень в рахунок орендних платежів; 31 серпня 2015 року виплачено 70,00 гривень за реалізацію вершкового масла; 30 вересня 2015 року виплачено 300,00 гривень за реалізацію сільхоз.культури (пшениця); 30 вересня 2015 року виплачено 70,00 гривень за реалізацію вершкового масла; 14 жовтня 2015 року виплачено 100,00 гривень за реалізацію послуг; 31 жовтня 2015 року виплачено 1120,00 гривень за реалізацію сільхоз.культури (кукурудза); 30 листопада 2015 року виплачено 73,00 гривень за реалізацію вершкового масла; 31 грудня 2015 року виплачено 80,50 гривень за реалізацію вершкового масла; 21 січня 2016 року виплачено 1776,26 гривень в рахунок орендних платежів; 05 серпня 2016 року виплачено 570,00 гривень в рахунок орендних платежів; 31 серпня 2016 року виплачено 160,80 гривень за реалізацію вершкового масла; 30 вересня 2016 року виплачено 1800,00 гривень за реалізацію сільхоз.культури (ячмінь); 30 вересня 2016 року виплачено 1200,00 гривень за реалізацію сільхоз.культури (пшениця); 19 жовтня 2016 року виплачено 100,00 гривень за реалізацію послуг; 30 листопада 2016 року виплачено 1500,00 гривень за реалізацію сільхоз.культури (пшениця); 18 липня 2017 року виплачено 5743,74 гривень в рахунок орендних платежів; 12 жовтня 2018 року виплачено 2768,63 гривень в рахунок орендних платежів; 04 лютого 2019 року виплачено 2768,68 гривень в рахунок орендних платежів на рахунок 2335; 23 травня 2019 року виплачено 1384,30 гривень в рахунок орендних платежів на рахунок 2335; 04 жовтня 2019 року виплачено 2768,64 гривень в рахунок орендних платежів на рахунок 2335; 07 жовтня 2019 року виплачено 1384,34 гривень в рахунок орендних платежів на рахунок 2335. (а.с.135-136).

Окрім цього, з наданої довідки за період 2012-2019 років вбачається,що нараховано доходу 38698,09 гривень; утримано податків (податок на доходи фізичних осіб + військовий збір) 6802,06 гривень +477,21 гривень; виплачено з урахуванням утримання податків 32565,26 гривень; переплата на кінець періоду - 1146,44 гривень (а.с.135-136).

Згідно видаткового касового ордеру від 06 вересня 2012 року відповідачем ОСОБА_2 за оренду земельної ділянки виплачено 500,00 гривень (а.с.137).

Згідно видаткового касового ордеру від 18 січня 2013 року відповідачем ОСОБА_2 за оренду земельної ділянки виплачено 475,20 гривень (а.с.137).

Згідно видаткового касового ордеру від 06 вересня 2013 року відповідачем ОСОБА_2 за оренду земельної ділянки виплачено 2683,59 гривень (а.с.138).

Відповідно до відомості на видачу зерна озимої пшениці в рахунок земельного паю по відділенню № 3 ВАТ «КЗТС Машинінг» від 30 вересня 2014 року ОСОБА_2 видано 100 кг зерна на суму 200,00 гривень (а.с.139).

Відповідно до відомості на видачу зерна ярого ячменю в рахунок земельного паю по відділенню № 3 ВАТ «КЗТС Машинінг» від 30 вересня 2014 року ОСОБА_2 видано 100 кг зерна на суму 200,00 гривень (а.с.140).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 09 жовтня 2014 року останній просив надати послуги по оранці городу 0,18 соток в рахунок земельного сертифікату (а.с.142).

Наказом № 9 ВАТ «КЗТС Машинінг» від 11 жовтня 2014 року утримано з земельного сертифікату ОСОБА_2 вартість тракторних послуг на підставі вищевказаної заяви. З орендної платні утримано вартість тракторних послуг у сумі 216 гривень (а.с.141).

Згідно платіжної відомості ТОВ «КЗТС Машинінг» № 265 в строк з 04 грудня 2014 року по 07 грудня 2014 року ОСОБА_2 виплачено 2309,58 гривень (а.с.143).

Відповідно до відомості № 1 на видачу вершкового масла в рахунок земельного паю по відділенню № 3 ВАТ «КЗТС Машинінг» від 31 серпня 2015 року за серпень 2015 року ОСОБА_2 видано 1 кг вершкового масла на суму 70,00 гривень (а.с.144).

Відповідно до відомості № 3 на видачу зерна озимої пшениці в рахунок земельного паю по відділенню № 3 ВАТ «КЗТС Машинінг» від 30 вересня 2015 року ОСОБА_2 видано 100 кг зерна на суму 300,00 гривень (а.с.145).

Згідно відомості № 1 на видачу вершкового масла в рахунок земельного паю за вересень 2015 року по відділенню № 3 ВАТ «КЗТС Машинінг» ОСОБА_2 видано 1 кг вершкового масла на суму 70,00 гривень (а.с.146).

Наказом № 5 ВАТ «КЗТС Машинінг» від 14 жовтня 2015 року надано послуги трактора для оранки землі та утримано вартість послуг трактора з земельного сертифікату ОСОБА_2 у сумі 100,00 гривень (а.с.147-148).

Відповідно до відомості № 3 на видачу зерна кукурудзи в рахунок земельного паю по відділенню № 3 ВАТ «КЗТС Машинінг» від 31жовтня 2015 року ОСОБА_2 видано 400 кг зерна кукурудзи на суму 1120,00 гривень (а.с.149).

Відповідно до відомості на видачу вершкового масла в рахунок земельного паю за 2015 рік по відділенню № 3 ВАТ «КЗТС Машинінг» від 30 листопада 2015 року ОСОБА_2 видано 1 кг вершкового масла на суму 73,00 гривень (а.с.150).

Відповідно до відомості на видачу вершкового масла в рахунок земельного паю за 2015 рік по відділенню № 3 ВАТ «КЗТС Машинінг» від 31 грудня 2015 року ОСОБА_2 видано 1 кг вершкового масла на суму 80,50 гривень (а.с.151).

Як слідує з платіжної відомості ТОВ «КЗТС Машинінг» № 23 в строк з 21 січня 2016 року по 24 січня 2016 року ОСОБА_2 виплачено 1776,26 гривень (а.с.152-153).

Як слідує з платіжної відомості ТОВ «КЗТС Машинінг» № 209 в строк з 05 серпня 2016 року по 08 серпня 2016 року ОСОБА_2 виплачено 570,00 гривень (а.с.154).

Відповідно до відомості на видачу вершкового масла в рахунок земельного паю за 2016 рік по відділенню № 3 ВАТ «КЗТС Машинінг» ОСОБА_2 видано 2 кг вершкового масла на суму 160,80 гривень (а.с.155).

Відповідно до відомості № 2 на видачу зерна ярого ячменю в рахунок земельного паю по відділенню № 3 ВАТ «КЗТС Машинінг» за 2016 рік ОСОБА_2 видано 600 кг зерна на суму 1800,00 гривень (а.с.156).

Відповідно до відомості № 2 на видачу зерна ярого ячменю в рахунок земельного паю по відділенню № 3 ВАТ «КЗТС Машинінг» за 2016 рік ОСОБА_2 видано 400 кг зерна на суму 1200,00 гривень (а.с.156).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 19 жовтня 2016 року останній просив надати послуги по оранці городу 20 соток в рахунок земельного сертифікату (а.с.158).

Наказом № 43 ВАТ «КЗТС Машинінг» від 19 жовтня 2016 року надано послуги трактора для оранки землі та утримано вартість послуг трактора з земельного сертифікату ОСОБА_2 у сумі 100,00 гривень (а.с.157).

Відповідно до відомості № 1 на видачу зерна озимої пшениці в рахунок земельного паю по відділенню № 3 ВАТ «КЗТС Машинінг» за листопад 2016 року ОСОБА_2 видано 500 кг зерна на суму 1500,00 гривень (а.с.159).

Як слідує з платіжної відомості ТОВ «КЗТС Машинінг» № 175 в строк з 18 липня 2017 року по 21липня 2017 року ОСОБА_1 виплачено 5743,74 гривень (а.с.160).

Як слідує з платіжної відомості ТОВ «КЗТС Машинінг» № 433 в строк з 12 жовтня 2018 року по 14 жовтня 2018 року ОСОБА_1 виплачено 2768,63 гривень (а.с.163).

Згідно платіжного доручення № 20579 від 04 лютого 2019 року ТОВ «КЗТС Машинінг» виплатило ОСОБА_1 арендну плату за земельну ділянку за 2018 рік у сумі 2768,68 гривень (а.с.165).

Згідно платіжного доручення № 302 від 23 травня 2019 року ТОВ «КЗТС Машинінг» виплатило ОСОБА_1 арендну плату за земельну ділянку у сумі 1384,30 гривень без зазначення періоду (а.с.166).

Згідно платіжного доручення № 2486 від 04 жовтня 2019 року ТОВ «КЗТС Машинінг» виплатило ОСОБА_1 арендну плату за земельну ділянку у сумі 2768 гривень (копійки не читаємі) без зазначення періоду (а.с.167).

Згідно платіжного доручення № 2920 від 07 жовтня 2019 року ТОВ «КЗТС Машинінг» виплатило ОСОБА_1 арендну плату за земельну ділянку за четвертий квартал 2019 року без ПДВ у сумі 1384,34 гривень (а.с.168).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати орендної плати за період з 2012-2019 років, наданого позивачем, недоплачена оренда за вказаний період складає 45 439, 80 гривень (а.с.194-195).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в період з часу укладення договору оренди 01 вересня 2012 року по 2019 рік несвоєчасно оплачував орендну плату, при цьому несвоєчасна сплата означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема, в даному випадку, у строк, передбачений договором оренди землі, отже мала місце систематична несплата орендної плати, і це є підставою для розірвання договору оренди.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 статті 93 Земельного Кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичного порушення договору, може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

При цьому, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний висновок зроблено в постанові Верховного Суду складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження №61-41932сво18) та в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 243/322/17 (провадження № 61-27255св18).

Судом встановлено, що 01 вересня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:000:0066, площею 12.3039 га, в тому числі ріллі 12.3039 га, яка розташована на території Прелесненської сільської ради Слов`янського району Донецької області. Згідно якому, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Прелесненської сільської ради Слов`янського району Донецької області. Договір укладено строком на 10 років. (а.с.11).

Згідно пункту 41 Договору, договір оренди набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

29 грудня 2012 року вищевказаний Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області за № 03682.

Відповідно до пункту 34 Договору оренди землі, між ОСОБА_2 та ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» укладено Додаткову угоду про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2012 року, відповідно до якої пункту 9 розділу «Орендна плата» Договору оренди землі викладено у наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічної індексації. За домовленістю між сторонами, орендна плата може бути виплачена у натуральній формі або в якості надання послуг (виконання робіт)». Пунктом 2 Додаткової угоди визначений строк початку нарахування орендної плати по ній з 01 січня 2016 року, незалежно від дати її підписання (а.с.13).

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди та Додаткової угоди) Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Законом «Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень » від 1 липня 2004 року визначено правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за ним.

Відповідно до частини першої статті 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Вказана Додаткова угода про внесення змін та доповнень до Договору оренди землі, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області у Державному реєстрі земель від 29 грудня 2012 року за № 03682, не містить дати укладення та державну реєстрацію не проходила.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що державна реєстрація Додаткової угоди не здійснювалася. Отже, дія Додаткової угоди, якою було збільшено орендну плату до 4 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, не розпочалася, оскільки не пройшла державну реєстрацію.

Отже, нарахування щорічної орендної плати повинно здійснювати в розмірі 3% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації, що передбачено Договором оренди землі від 01 вересня 2012 року, який 29 грудня 2012 року зареєстровано у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області за № 03682.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Для вирішення питання щодо належної або не належної сплати орендної плати необхідно розрахувати розмір орендної плати яка повинна була сплачуватися відповідачем.

Згідно пункту 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації. За домовленістю між орендодавцем та орендарем, орендна плата може бути виплачена у натуральній формі або в якості надання послуг (виконання робіт).

Відповідно пункту 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 229 457,77 грн.

Згідно пункту 10 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням інфляції.

За даними Держкомстата індекс інфляції за 2013 рік складає - 1,005; за 2014 рік -1,249; за 2015 рік - 1,433; за 2016 рік - 1,124; за 2017 рік - 1,137; за 2018 рік - 1,098.

Враховуючи умови договору оренди та індекс інфляції, розмір орендної плати розраховується наступним чином:

в 2013 році - 229 457, 77 грн. х 3% = 6883,73 грн.;

в 2014 році - (229 457,77 грн. х 1,005) х 3% = 6918,15 грн.;

в 2015 році - (229 457,77 грн. х 1,005 х 1,249) х 3% = 8640,77 грн.;

в 2016 році - (229 457,77 грн. х 1,005 х 1,249 х 1,433) х 3% = 12 382,23 грн.;

в 2017 році - (229 457,77 грн. х 1,005 х 1,249 х 1,433 х 1,124) х 3% = 13 917,62 грн.;

в 2018 році - (229 457,77 грн. х 1,005 х 1,249 х 1,433 х 1,124 х 1,137) х 3% = 15 824,34 грн.;

в 2019 році - (229 457,77 грн. х 1,005 х 1,249 х 1,433 х 1,124 х 1,137 х 1,098) х 3% = 17 375,12 грн.;

Згідно з пп. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу орендна плата включається до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з метою справляння ПДФО. Податковим агентом платника податку (орендодавця) є орендар (пп. 170.1.1 п 170.1 ст. 170 Кодексу).

Отже відповідач повинен був сплачувати орендну плату з урахуванням утримання податків в розмірі :

в 2013 році - 6883,73 грн. - 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 5 541,40 грн.;

в 2014 році - 6918,15 грн. - 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 5 569,11 грн.;

в 2015 році - 8640,77 грн. - 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 6 955,82 грн.;

в 2016 році - 12 382,23 грн. - 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 9 967,70 грн.;

в 2017 році - 13 917,62 грн. - 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 11 203,68 грн.;

в 2018 році - 15 824,34 грн. - 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 12 738,59 грн.;

в 2019 році - 17 375,12 грн. - 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 13 986,97 грн.;

Згідно пункту 11 Договору оренди земельної ділянки, встановлено, що орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня розрахункового року.

З наданих відповідачем доказів вбачається що ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» було сплачено ОСОБА_2 та його спадкоємцю ОСОБА_1 орендну плату за Договором у наступних сумах, до 31 грудня розрахункового року:

в 2012 році - 500, 00 грн., з яких: 500 грн. - виплата орендних платежів через касу;

в 2013 році - 3400,79 грн., з яких: 475,20 грн. - виплата орендних платежів через касу; 242,00 грн. - послуги реєстрації договорів оренди земельної ділянки; 2683,59 грн. - виплата орендних платежів через касу;

в 2014 році - 2925,58 грн., з яких: 200,00 грн. - реалізація сільхоз. культури (пшениця); 200,00 грн. - реалізація сільхоз. культури (ячмінь); 216,00 грн. - реалізація послуг; 2309,58 грн. - виплата орендних платежів через касу;

в 2015 році - 1813,50 грн., з яких: 70 грн. - реалізація вершкового масла; 300 грн. реалізація сільхоз. культури (пшениця); 70 грн. - реалізація вершкового масла; 100 грн. - реалізація послуг; 1120,00 грн. - реалізація сільхоз. культури (кукурудза); 73,00 грн. - реалізація вершкового масла; 80,50 грн. - реалізація вершкового масла;

в 2016 році - 7107,06 грн., з яких: 1776,26 грн. - виплата орендних платежів через касу; 570 грн. - виплата орендних платежів через касу; 160,80 грн. - реалізація вершкового масла; 1800 грн. - реалізація сільхоз. культур (ячмінь); 1200 грн. - реалізація сільхоз. культур (пшениця); 100,00 грн. - реалізація послуг; 1500 грн. - реалізація сільхоз. культур (пшениця);

в 2017 році - 5743,74 грн., з яких: 5743,74 грн. - виплата орендних платежів через касу;

в 2018 році - 2768,63 грн., з яких: 2768,63 грн. - виплата орендних платежів через касу;

в 2019 році - 8305,96 грн.,з яких: 2768,68 грн. - виплата орендних платежів на рахунок № 2335; 1384,30 грн. - виплата орендних платежів на рахунок № 2335; 2768,64 грн. - виплата орендних платежів на рахунок № НОМЕР_1 ; 1384,34 грн. - виплата орендних платежів на рахунок № НОМЕР_1 .

Як вбачається з вищезазначеного, відповідач в порушення умов договору оренди землі сплачував орендну плату не в повному обсязі.

Відповідно до статті 12 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін та згідно зі статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставиною, яка підлягає доказуванню у даній справі, є у тому числі факт належного виконання відповідачем зобов`язання по сплаті орендної плати та виплати належних грошових сум орендодавцю. Та зокрема саме на відповідача покладається обов`язок по доведенню цих обставин.

За положеннями частини 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторонам несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє в реалізації ними прав, передбачених законом.

Отже враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, який зроблений на підставі належної оцінки доказів, наданих сторонами, з врахуванням встановлених обставин справи і вимог статей 12,81,89 263 ЦПК України, що відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів виплати орендної плати за 2012-2019 роки належним чином відповідно до умов договору, що свідчить про порушення ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» умов договору оренди та систематичну несплату орендної плати або сплату її у неповному розмірі.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для застосування позовної давності, оскільки позивач звернулась до суду в межах трьох річного строку, з дня виникнення права власності на вказану земельну ділянку, а саме 26 червня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є не обґрунтованими.

Також не обґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було досліджено належним чином матеріали справи та надані відповідачем докази, оскільки суд дослідив та надав належну оцінку всім наданим відповідачем доказам.

Доводи апеляційної скарги, що суд не дослідив питання істотного порушення відповідачем умов договору, є безпідставними, оскільки факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки орендарем щодо сплати орендної плати є вичерпною та достатньою підставою для розірвання такого договору, аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 квітня 2014 року № 6-18цс14, та у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17 та від 15 серпня 2018 року, в яких були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини та які відповідно до статті 263 ЦПК України повинні враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права.

Доводи апеляційної скарги, що дії позивача свідчать про недобросовісний характер дій по відношенню до відповідача є не обґрунтованими, оскільки позивач звернулась до суду з захистом своїх прав саме із-за недобросовісного виконання відповідачем своїх обов`язків, щодо сплати орендної плати. А тому підстави для застосування доктрини «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки) відсутні.

Доводи апеляційної скарги, що суд переклав тягар доказування саме на відповідача, є безпідставними, оскільки позивач для підтвердження своїх позовних вимог заявила клопотання про витребування доказів відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України, оскільки надати самостійно вказані докази вона не мала можливості.

Доводи апеляційної скарги про ненадання судом першої інстанції оцінки фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду, наведеними в описовій частині оскаржуваного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду по суті вирішення вказаного позову та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, крім того, вони по своїй суті зводяться до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ» залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.І. Корчиста

Я.В. Хейло

Повне судове рішення складено 01 липня 2020 року

Головуючий О.О.Тимченко