Справа № 296/1745/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі судових засідань Рабчинській Я.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020р. ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити встановлений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19.09.2011р. спосіб стягнення аліментів, які щомісяця стягуються із відповідача на її користь для утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 500,00 грн. на 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на сьогоднішній день визначена судовим рішенням сума аліментів не є достатньою для нормального фізичного та духовного розвитку дитини, яка потребує догляду і витрат на її утримання. Крім того, позивач вказує на те, що в 2019р. дитині було встановлено діагноз міопія слабкого ступеню обох очей, що свідчить про погіршення стану здоров`я дитини.

В засіданні суду позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач позов визнав і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються копією свідоцтва про народження (а.с.12).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19.09.2011р. у справі №2-2006/11 шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого виховання залишено при матері. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 24.02.2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-15).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом положень частини другої вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності дост.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік`прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень.

Згідно ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Положеннями ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).

Положення ст.192 СК України лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При вирішенні питання щодо зміну способу стягнення аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини також сан здоров`я дитини, який погіршився, та те, що відповідач позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

З огляду на вищенаведене, суд вважає позов обгрунтованим.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

З огляду на те, що у позові ОСОБА_1 просила суд здійснювати стягнення аліментів у заявленому неї розмірі з моменту звернення до суду, позов підлягає до частково задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави.

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що встановлений рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 19.09.2011р. у справі №2-2006/11 у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач

ОСОБА_1

адреса: АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач

ОСОБА_2

адреса: АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_2

Головуючий суддя В. П. Маслак