Справа № 216/1392/20
Провадження 2-о/216/62/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 липня 2020 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Сидорак В.В.,

за участі секретаря судового засідання Балі А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центрально-Міський районний відділ в місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року, -

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції заявника.
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року, яку обґрунтував тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Томськ, Російської Федерації. В 1960 році його мати, ОСОБА_2 , разом з ним переїхала на постійне мешкання до м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та в період з 26 січня 1979 року по 03 грудня 1995 року він проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання в м. Кривому Розі закінчив середнє професійно-технічне училище №37. В період з 14 листопада 1973 року по 04 жовтня 1978 року перебував на службі в армії, після чого з 04 січня 1979 року по 03 грудня 1996 року перебував на військовому обліку Центрально-Міського районного військового комісаріату. Також, з 04 листопада 1983 року по 08 грудня 1995 року працював на підприємствах м. Кривого Рогу, звільнився у зв`язку з переїздом до Республіки Саха, ОСОБА_3 .

В 2005 році заявник виявив у себе відсутність паспорта колишнього СРСР, зразка 1974 року, у зв`язку з чим оформив паспорт громадянина Російської Федерації, № НОМЕР_1 від 29.06.2006 року. Через погіршенням стану здоров`я, в 2017 році він повернувся на територію України, та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, при зверненні до Центрально-Міського районного відділу в місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з питання видачі паспорта громадянина України, листом від 25.01.2019 року йому було відмовлено, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.
11.03.2020 року ухвала про відкриття провадження та про розгляд справи у відкритому судовому засіданні.
Представник заявника ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 не заперечувала щодо задоволення заяви.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до паспорта № НОМЕР_1 виданого Айхальським ГВМ УВС міста Мирного Республіки ОСОБА_6 ) від 29.09.2006, ОСОБА_1 являється громадянином Російської Федерації (а.с. 6-9).
З 1969 року по 1973 рік ОСОБА_1 навчався в професійно-технічному училищі АДРЕСА_3 , що підтверджується дипломом № НОМЕР_2 від 11.06.1973 року (а.с. 11).
В період з 14 листопада 1973 року по 04 жовтня 1978 року ОСОБА_1 перебував на службі в армії, після чого з 04 січня 1979 року по 03 грудня 1996 року перебував на військовому обліку Центрально-Міського районного військового комісаріату, що вбачається з військового квитка № НОМЕР_3 від 18.10.1973 року.
Згідно відомостей трудової книжки НОМЕР_4 , ОСОБА_1 в період з 04 листопада 1983 року по 08 грудня 1995 року працював на підприємствах м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 12-14).
ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2014 року (а.с.16).
Листом Центрально-Міського районного відділу в місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 26.01.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі паспорта громадянина України, та рекомендовано в судовому порядку встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року (а.с.18-19).
З відповіді відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 11.06.2020 № 2730 вбачається, що в період з 26.01.1979 року по 03.12.1996 року ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також, факт реєстрації ОСОБА_1 за вищевказаною адресою та за вищевказаний період підтверджується карткою реєстрації особи за Формою А (а.с. 37, 38).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
За ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13.11.1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав, також є громадянами України.
Пунктами 7, 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 встановлено, що громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.
Вразі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається рішення суду.
Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту його постійного проживання до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» - паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України, йому попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку.
Отже, виходячи з норм чинного законодавства, юридичне значення має саме факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13.11.1991 року.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи вимоги чинного законодавства України, зважаючи на те, що в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України в період з 26 січня 1979 року по грудень 1995 року, при цьому встановлення такого факту надасть можливість заявнику на законних підставах отримати паспорт громадянина України, в порядку п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», тому суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 80, 81, 263-265, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центрально-Міський районний відділ в місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року задоволити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , постійно проживав на території України, за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 26 січня 1979 року по грудень 1995 року, станом на 24 серпня 1991 року, включно.

На рішення суд може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

відомості про сторін:
заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце реєстрації: фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ;
заінтересована особа: Центрально-Міський районний відділ в місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Олександра Поля, буд. 12.

Головуючий суддя В.В. Сидорак