Єдиний унікальний номер: 448/1728/19
Провадження № 2/448/170/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19.06.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2

та представника відповідача адвоката Сталевич Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13.05.2017 року ухвалено стягувати з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 13.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення з нього в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 змінився його (позивача) майновий стан. Зокрема, в липні 2018р. він звільнився з військової частини НОМЕР_1 ДПС України. Стверджує, що він (позивач) на даний час офіційно не працює, не знаходиться на обліку Мостиського районного центру зайнятості як безробітний, проживає разом з батьками, фактично перебуває на утриманні батька, не користується земельною ділянкою та не має інших додаткових доходів, відтак немає фінансової можливості надалі сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно.

Ствердив, що на даний час у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів, оскільки попередньо, з метою виплати призначених йому аліментів, змушений був поїхати в Республіку Польща, де підробляв на різних роботах.

Вказує, що згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментах, виданої Мостиським районним відділом державної виконавчої служби від 27.12.2019р., за жовтень-грудень 2019р. з нього стягувалися аліменти в розмірі 1/4 частки від середньомісячної заробітної плати в Мостиському районі, що становить 1633,25 грн.

З огляду на зміну майнового стану та фінансову неспроможність сплачувати аліменти у зазначеному вище розмірі, просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього (позивача) на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Мостиського районного суду Львівської області від 13.05.2017р., а саме з 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 1/6 частини від його доходів (середньомісячного доходу в Мостиському районі), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 08.01.2020р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Стороною відповідача подано відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, у якій такі просять відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог з наступних підстав: сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дітей, відтак позивач зобов`язаний утримувати свою малолітню дочку; позивач є працездатною особою, доказів щодо протипоказань до роботи ним не надано; позивачем не надано жодних доказів його несплатоспроможності; ним не надано довідок про доходи та податкових декларацій чи інших документів, які б підтверджували його майновий стан, що свідчить про намагання позивача приховати від суду реальний рівень його доходів; позивачем не надано доказів того, що за період з 2018 року до часу подання ним зазначеного позову у нього суттєво погіршився матеріальний стан чи змінився сімейний стан або ж погіршилося його здоров`я; згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №200910642 від 19.02.2020р. у власності позивача знаходиться земельна ділянка площею 0,18 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору.

Позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, у якому покликається на те, що при ухваленні рішення від 13.05.2017р. Мостиським районним судом Львівської області враховано те, що він (позивач) на той час постійно працював та отримував заробітну плату, однак з липня 2018р. по даний час він (позивач) не працює, що підтверджується копією військового квитка, а також копією витягу із наказу Начальника Кінологічного навчального центру Західного регіонального управління ДПС України від 12.07.2018р. за №135-ОС., а також не отримує доходів; своє звільнення та відсутність доходів розцінює як зміну матеріального стану, що відповідно є підставою для зменшення розміру аліментів; з нього стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки від середньомісячної заробітної плати в Мостиському районі, що в першому кварталі 2019р. становило 1633, 12 грн., в наступному кварталі 1852,50 грн., а в майбутньому середньомісячна заробітна плата в районі постійно збільшуватиметься та відповідно збільшуватиметься розмір аліментів; на облік в центр зайнятості не ставав, оскільки у зв`язку з необхідністю погашення заборгованості по аліментах змушений поїхати за кордон, де фізичною працею заробляв грошові кошти; у позовній заяві зазначав, що він (позивач) перебуває на утриманні батька, оскільки проживає разом з батьками в одному будинку, він (позивач) ніде не працює, а за комунальні та інші послуги платить саме батько; у його (позивача) власності дійсно знаходиться земельна ділянка площею 0,18 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а тому не отримує з неї жодних доходів; зазначену ділянку отримав як учасник АТО, така розташована в с.Крисовичі Мостиського району Львівської області, на ній відсутні будівельні матеріали та не проводяться будівельні роботи.

Стороною відповідача подано заперечення, у якому така зазначає наступне: позивач ОСОБА_1 стверджує, що з липня 2018р. не працює, що підтверджується копією військового квитка та копіє витягу з наказу від 12.07.2018р., однак це не свідчить про те, чи перебуває позивач у трудових правовідносинах; у позовній заяві позивача немає жодних документів, які б свідчили про зміну його матеріального становища; позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він не є фізично здоровою особою та має протипоказання щодо працевлаштування; позивач не перебуває на обліку як безробітний, що підтверджено довідкою №34025 від 29.10.2019р.; незацікавленість позивача перебувати на обліку зумовлена його поїздками в Республіку Польща на заробітки; станом на сьогоднішній день розмір мінімальної заробітної плати в Україні становить 4173 грн., відповідно 1/4 частка від вказаної суми становить 1043,25 грн., а таку суму можна сплатити; позивач у своїх письмових заявах по суті акцентує увагу не на самому факті щодо права власності на землю, а на цільовому призначенні землі. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 1/6 частини від його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ствердив, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів, що мало місце 13.05.2017р., змінився, зокрема погіршився, його майновий стан. Зміна майнового стану зумовлена звільненням з місця праці (з військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ДПС України) та відсутністю доходів; він (позивач) почувається задовільно, має бажання працевлаштуватись та власними силами шукає оплачувану роботу; на обліку як безробітний не перебуває; має у власності ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, однак така доходів не приносить, а іншими ділянками, в тому числі для ведення сільського господарського виробництва, не користується.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Сталевич Г.О. в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , покликаючись на доводи, викладені ними у відзиві на позовну заяву та запереченні. Відповідачка ОСОБА_2 ствердила, що їй одній важко утримувати дитину дочку ОСОБА_4 . Вважає, що позивач може сплачувати аліменти у розмірі, що був визначений у попередньому судовому рішенні.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Судом встановлено, що від шлюбу в сторін народилася дитина: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю відповідачкою ОСОБА_2 , яка несе витрати на її утримання.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13.05.2017 року (по справі ЄУН №448/36/17, 2/448/281/17) ухвалено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, що стосуються обов`язку батька та матері утримувати дитину, які регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (надалі - СК України).

Як відомо із змісту ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З наведеного вбачається, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Звертаючись до суду із позовом про зміну розміру аліментів зменшення розміру таких, позивач ОСОБА_1 як платник аліментів в позовній заяві, як на підставу такого зменшення відповідно до ст.192 СК України, покликався на зміну матеріального стану.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Таким чином, при вирішенні даного спору, суд виходить з наступних обставин, зокрема:

- при ухваленні судового рішення від 13.05.2017р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів судом було враховано те, що ОСОБА_1 має постійне місце праці, є військовослужбовцем у військовій частині НОМЕР_1 ДПС України і загальна сума його доходу за період з серпня 2016 року по грудень 2016 року включно становить 37894,39 гривень (згідно довідки військової частини НОМЕР_1 ДПС України №15 від 25.01.2017року), його дохід (заробітна плата) носить регулярний характер, враховано також стан здоров`я ОСОБА_1 та дитини, відсутність у нього на утриманні інших дітей, взято до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що ОСОБА_1 погодився на розмір аліментів, зазначений у позовних вимогах;

- з моменту винесення судового рішення від 13.05.2017р. змінився матеріальний стан платника аліментів - позивача ОСОБА_1 , зокрема 12.07.2018р. його звільнено з військової служби в запас наказом начальника Кінологічного навчального центру від 11.06.2018р. №112-ОС. Наведені обставини віднайшли своє підтвердження в судовому засіданні наступними доказами: копією витягу із наказу Начальника Кінологічного навчального центру Західного регіонального управління ДПС України від 12.07.2018р. за №135-ОС та копією військового квитка серії НОМЕР_2 .

Також суд враховує ті обставини, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що платник аліментів ОСОБА_1 на даний час офіційно є працевлаштованим; згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників про суми виплачених доходів та утриманих податків - за період з І кварталу 2019р. по 4 квартал 2019р. відсутня інформація про доходи ОСОБА_1 ; платник аліментів ОСОБА_1 на даний час на обліку в числі безробітних не рахується і допомоги по безробіттю не отримує; він є працездатною особою та отримує нерегулярні доходи; платникові аліментів на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,18 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с.Крисовичі Мостиського району Львівської області; платник аліментів не володіє та не користується земельними ділянками, наданими для ведення особистого селянського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, садівництва і т.і.; платник аліментів проживає разом з батьками, інших дітей на утриманні немає; станом на час подання позову до суду у платника аліментів ОСОБА_1 відсутня заборгованість по аліментах; окрім цього слід зазначити, що стягувач аліментів ОСОБА_2 є працевлаштованою та отримує доходи.

Також матеріалами справи підтверджено, що у 2019 році виконавець розраховував платнику ОСОБА_1 суму аліментів, що підлягала стягненню, виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості, а не з розміру мінімальної заробітної плати в Україні, про що зазначала сторона відповідача у своїх запереченнях.

Виходячи з наведеного, враховуючи зміну (погіршення) матеріального стану платника аліментів, а також необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку та потреб, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму на дитину до 6 років, який станом на день ухвалення судового рішення становить 1779 грн., а з 01.07.2020р. становитиме 1859 грн., а також з урахуванням розміру середньомісячної заробітної плати штатного працівника у Мостиському районі за І квартал 2020р., який згідно відомостей Головного управління статистики у Львівській області становить 9 649грн., керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що слід зменшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13.05.2017 року з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

У новому (зменшеному) розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність позивачем наявності обставин, визначених ст.192 СК України «Зміна розміру аліментів», які виникли після постановлення попереднього рішення про стягнення аліментів, відтак позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

При подачі позову до суду, що мало місце 04.11.2019р., позивачем ОСОБА_1 було внесено судовий збір у розмірі 840,80 грн. (802,80 грн.+38 грн.), тобто у більшому розмірі аніж встановлено законом України «Про судовий збір», оскільки станом на 2019р. ставка судового збору за подання аналогічного позову становила 768,40 грн. Відтак, позивачем зайво сплачено 72, 40 грн. судового збору. У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.7 закону України «Про судовий збір» зазначена сума зайво сплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу ОСОБА_1 .

Оскільки позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволено, то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 13.05.2017р. (ЄУН 448/36/17, 2/448/281/17).

Стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України зайво сплачену суму судового збору згідно квитанції №19 від 31.10.2019р. (платник: ОСОБА_1 , банк платника: АТ Ощадбанк, отримувач: УК у Мостиському районі/Мостиський р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України, код отримувача 37929037, код банку отримувача: 899998, рах.№ НОМЕР_3 ), що становить 72 (сімдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , уродженець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , уродженка с.Чишки, Мостиського району Львівської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак