У Х В А Л А

"18" серпня 2020 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Садовський К.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши позовну заяву ОСОБА_3 вважаю, що вона не підсудна Київському районному суду м. Харкова з наступних підстав.

Нормою ч. 2 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Однак, статтею 30 ЦПК України врегульовано питання виключної підсудності.

Згідно положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У справі, що розглядається, спір виник з приводу користування квартирою (тобто нерухомим майном).

У пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам було надано роз`яснення, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що адреса спірного нерухомого майна АДРЕСА_1 , яка територіально відноситься до Шевченківського району м. Харкова, тобто перебуває в межах територіальної підсудності Дзержинського районного суду м. Харкова.

Відповідно ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст. 31, ч. 9 ст. 187, ст. 260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, направити за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -