Провадження № 2-о/522/284/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Донцова Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання - Скибінської Є.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 01.07.2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її бабусі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України.

Заявник стверджує, що отримати свідоцтво про смерть він не має можливості, оскільки отримані ним документи не підтверджують факт смерті особи на території України так як не відповідають вимогам законодавства України з оформлення свідоцтва про смерть.

Встановлення факту смерті бабусі заявника необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 03.07.2020 року.

В судове засідання заявник та її представник не з`явились. В матеріалах справи наявна заява адвоката Сластнікової Г.О. про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 06.07.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є бабусею ОСОБА_1 , що підтверджується наступними доказами.

Відповідно свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_1 від 26.06.2020 року, відповідно народилась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .

Згідно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №6 від 26.06.2020 року матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_2 .

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №6 від 26.06.2020 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 значиться за прізвищем « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_7 було внесено відомості щодо розірвання шлюбу, відповідно актового запису про розірвання шлюбу №298 від 14.04.2005 року. Також 05.06.2020 було внесено виправлення відомостей про наречену, а саме змінено з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 та змінено ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

Відповідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №8 від 26.06.2020 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб 26.07.1975 року, прізвище нареченої (матері заявниці) було змінено з ОСОБА_6 на ОСОБА_6 .

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником надано копію довідки про причину смерті від 08.01.2019 року та копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом запису актів громадянського стану Ровеньківського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки від 09.01.2019 року, з яких вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ровеньки Луганської Народної Республіки, про що 09.01.2019 року зроблено відповідний актовий запис №23. Оригінали вказаних доказів було надано представником заявника для огляду.

Суд критично сприймає зазначені докази як такі, що видані органами та установами, діючими на тимчасово окупованій території.

17.03.2015 року Верховною Радою України прийнято постанову «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Указом Президента України від 07.02.2019 року №32/2019 затверджено межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, згідно якої м. Ровеньки є тимчасово окупованою територією.

Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території.

Як зазначено в п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Разом з тим, відповідно до інформаційного листа ВССУ №9-697/0/4-17 від 11.04.2017 зазначено, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини (Луізіду проти Туреччини, Кіпрус проти Туреччини, Іляшку та інші проти Молдови та Росії) документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України (в редакції, що діяла станом на час складення цього листа).

Окрім цього, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Враховуючи, що м. Ровеньки Луганської області відповідно до розпорядження №1085-р Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року, являється територією на якій здійснюється антитерористична операція, тобто є територією, що непідконтрольна Україні, та приймаючи до уваги постанову Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

У п. 2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті фізичної особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Враховуючи викладені обставини та наявні в справі докази, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ровеньки Луганської області.

Відповідно до ч. 4ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 5, 76-80, 315-317, 319, 265, 259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 30б) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Ровеньки Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення суду складено 06.07.2020 року.

Суддя Д.Ю. Донцов