Справа № 715/482/20
Провадження № 2/715/229/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в майні колишнього колгоспного двору,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - заповідач ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на вклад у Ощадбанку СРСР та належний йому житловий будинок з належними до нього господарськими будівлям по АДРЕСА_1 позивачка ОСОБА_1 , сестра ОСОБА_2 , брат ОСОБА_3 . Оскільки позивачка здійснила поховання і матері і батька, за усною домовленістю між братом і сестрою, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса у передбачений чинним законодавством шестимісячний строк та отримала право на спадщину вкладу в Ощадбанку СРСР. Право на спадщину іншої частини спадщини не оформляла у зв`язку із тим, що працювала провідницею на закордонних рейсах і тривалий час не проживала на Україні. Потім позивачка одружилася у Латвійській республіці і лише час від часу приїздила в село. Оскільки спору щодо її права на спадщину не виникало за тією ж домовленістю, позивачка не зверталася до нотаріуса.

На час смерті спадкодавця у спадковому будинку проживали та були прописані позивачка та її сестра ОСОБА_2 , проте у 1990 році сестра виписалась із батьківського будинку, та станом на 1991 рік єдиною мешканкою будинку була ОСОБА_1 . Згідно довідки Глибоцької селищної ради від 18.02.2020 року та погосподарської книги житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 являється колгоспним двором. Тому позивачка фактично прийняла спадщину, але не оформила право власності.

13 лютого 2020 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Мисюк Ольги Михайлівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами.

Проте державним нотаріусом видачо постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю документів, які посвідчують право власності спадкодавця та було рекомендовано звернутися до суду з метою визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Тому просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на майно померлого ОСОБА_4 , а саме: будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по вулиці АДРЕСА_1 загальною площею 163,5 (48,6) кв.м. та житловою 39.5 кв.м., вартість якого складає 77 415 грн. (до складу якого входить: А - житловий будинок, Б,В,Г,Д,Є - сараї; №1 - колодязь, № 2-4 - огорожа та №1 - вимощення).

01 червня 2020 року до суду надійшла справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в майні колишнього колгоспного двору згідно якого ОСОБА_2 просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину нерухомого майна колишнього колгоспного двору, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

05 червня 2020 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області об`єднано дану справу зі справою №715/1185/20 провадження №2/715/372/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в майні колишнього колгоспного двору присвоївши їй номер 715/482/20 провадження №2/715/229/20.

12 червня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну позовних вимог, згідно яких просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину нерухомого майна колишнього колгоспного двору, яке розташоване по вулиці АДРЕСА_1 загальною площею 48,6 кв.м. та житловою 39.5 кв.м., вартість якого складає 77 415 грн. (до складу якого входить: А - житловий будинок, Б,В,Г,Д,Є - сараї; №1 - колодязь, № 2-4 - огорожа та №1 - вимощення).

25 червня 2020 року ОСОБА_2 подала до суду заяву, згідно якої просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нерухомого майна колишнього колгоспного двору, яке розташоване по вулиці АДРЕСА_1 загальною площею 48,6 кв.м., та житловою 39.5 кв.м., вартість якого складає 77 415 грн. (до складу якого входить: А - житловий будинок, Б,В,Г,Д,Є - сараї; №1 - колодязь, № 2-4 - огорожа та №1 - вимощення)., а змінену (уточнену) позовну заяву ОСОБА_1 , визнавши за нею право власності на 1/2 частину нерухомого майна колишнього колгоспного двору, яке розташоване по вулиці АДРЕСА_1 загальною площею 48,6 кв.м. та житловою 39.5 кв.м., вартість якого складає 77 415 грн. (до складу якого входить: А - житловий будинок, Б,В,Г,Д,Є - сараї; №1 - колодязь, № 2-4 - огорожа та №1 - вимощення).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася однак подала до суду заяву, в якій просить суд позов за зміненими (уточненими) позовними вимогами - задовольнити, а справу розглянути у відсутності позивача та його представника.

Представник Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій вказує, що вимоги позову за зміненими (уточненими) вимогами визнає повністю та не заперечує проти розгляду справи у відсутності їхнього представника.

В судове засідання третя особа ОСОБА_2 не з`явилася, проте надала суду заяву, в якій змінені (уточнені) позовні вимоги визнає повністю та підтримує повністю власні позовні вимоги і просить суд розглянути справу без її участі.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, однак надав суду заяву в якій змінені (уточнені) вимоги визнає повністю та просять суд справу розглянути в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що змінені (уточнені) позовні вимоги за первісним позовом та за позовом третьої особи обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

П. 42 Примірного статуту колгоспу, прийнятого постановою III Всесоюзного з`їзду колгоспників від 27 листопада 1969 року, визначено перелік майна, що може бути у власності колгоспного двору, а також визначено розмір та порядок виділення присадибної ділянки колгоспному двору.

Відповідно до п. 10 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 12 травня 1985 року за №5-24/26 в погосподарську книгу записуються члени господарств всіх суспільних груп, які постійно проживають на території сільської ради, незалежно від наявності у них побудов, житлового будинку і худоби.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - заповідач ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на вклад у Ощадбанку СРСР та належний йому житловий будинок з належними до нього господарськими будівлям по АДРЕСА_1 позивачка ОСОБА_1 , сестра ОСОБА_2 , брат ОСОБА_3 . ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса у передбачений чинним законодавством шестимісячний строк та отримала право на спадщину вкладу в Ощадбанку СРСР. Право на спадщину іншої частини спадщини не оформляла у зв`язку із тим, що працювала провідницею на закордонних рейсах і тривалий час не проживала на Україні. Потім позивачка одружилася у Латвійській республіці і лише час від часу приїздила в село. На час смерті спадкодавця у спадковому будинку проживали та були прописані позивачка та її сестра ОСОБА_2 , проте у 1990 році сестра виписалась із батьківського будинку, та станом на 1991 рік єдиною мешканкою будинку була ОСОБА_1 . Згідно довідки Глибоцької селищної ради від 18.02.2020 року та погосподарської книги житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 являється колгоспним двором. Тому позивачці ОСОБА_1 та третій особі із самостійними вимогами ОСОБА_2 належить по 1/2 частині вказаного нерухомого майна кожній.

13 лютого 2020 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Мисюк Ольги Михайлівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами.

Проте державним нотаріусом видачо постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю документів, які посвідчують право власності спадкодавця та було рекомендовано звернутися до суду з метою визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Оформити спадкові права не мають змоги у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що змінені (уточнені) позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, ст.ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1233-1235, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 3-13,19,76-81,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Змінені (уточнені) позовні вимоги ОСОБА_1 та позовні вимоги третьої особи ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особою без громадянства, мешканкою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину нерухомого майна колишнього колгоспного двору, яке розташоване по АДРЕСА_1 , до складу якого входить: житловий будинок літ. «А», загальною площею 48,6 кв.м. в тому числі житловою площею 39.5 кв.м., сараї «Б», «В», «Г», «Д», «Є»; підвал літ. «ДПд», сходи літ. «д», колодязь №1, ворота № 2, хвіртка № 3, огорожа № 4 та вимощення №І загальною вартістю 77 415 (сімдесят сім тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень, 00 копійок.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканкою с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області, РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину нерухомого майна колишнього колгоспного двору, яке розташоване по АДРЕСА_1 , до складу якого входить: житловий будинок літ. «А», загальною площею 48,6 кв.м. в тому числі житловою площею 39.5 кв.м., сараї «Б», «В», «Г», «Д», «Є»; підвал літ. «ДПд», сходи літ. «д», колодязь №1, ворота № 2, хвіртка № 3, огорожа № 4 та вимощення №І загальною вартістю 77 415 (сімдесят сім тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень, 00 копійок.

Повний текст судового рішення виготовлено 30 червня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецької апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя: