Справа № 709/712/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Левченка В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, ОСОБА_2 про визнання права в порядку спадкування на завершення приватизації земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з цивільним позовом до Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач-1), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2) про визнання права в порядку спадкування на завершення приватизації земельних ділянок.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . За життя рішенням Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області ОСОБА_3 . було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в тому числі й право на завершення приватизації земельної ділянки. Позивач та відповідач-2 прийняли спадщину ОСОБА_3 , оскільки подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та частково оформили право власності в порядку спадкування на спадкове майно, однак позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, оскільки її приватизація не завершена. У зв`язку з цим позивач просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 травня

2020 року призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач-1 надіслав листа, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника. Відповідач-2 подала до суду заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, просила справу слухати в її відсутність.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 15 липня 2019 року серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Позивач є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від

23 липня 1962 року серії НОМЕР_2 .

Згідно з довідкою Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 207 від 01 червня 2020 року ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , одиноко (а.с. 22).

Відповідно до виписки з рішення Богодухівської сільської ради № 9 від 29 вересня 1997 року ОСОБА_3 передано в приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,40 га (а.с. 8).

Відповідно до довідки Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 7 лютого 2020 року № 145 за ОСОБА_3 рахується земельна ділянка площею

0,40 га, в тому числі: рілля - 0,30 га; багаторічні насадження - 0,05 га; під будівлями та дворами - 0,05 га (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема, право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки.

Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 17 червня 2020 року (вих. № 141 01/16), що надійшов у відповідь на запит суду, після смерті ОСОБА_3 були подані заяви про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач). ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки розміром 2.8561 га. ОСОБА_2 видані свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки розміром 2.8561 га. та земельну ділянку розміром 1.0413 га.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач та відповідач прийняли спадщину ОСОБА_3 , подавши відповідні заяви до нотаріальної контори та оформили право власності на частину спадкового майна, однак позивач не може оформити в нотаріальному порядку право власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, оскільки її приватизація не завершена.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Абзацом 2 п. 1 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність), є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування".

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на визнання позову відповідачами, а також на те, що ОСОБА_3 при житті не встиг зареєструвати право власності на земельну ділянку, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем у порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , у порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,40 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що на підставі рішення Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 29 вересня 1997 року № 9 була передана у приватну власність ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повні найменування сторін та інших учасників справи: Богодухівська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області - місцезнаходження: вул. Шевченка, 21, с. Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області, 19914, .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В.В.Левченко