Справа № 202/1464/20
Провадження № 2/202/1183/2020
20 липня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
головуючої судді Бєсєди Г.В.
за участю секретаря Голобородько О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської Ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської Ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування поданої заяви позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який фактично там не проживає. Наголошує, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі позбавляє її можливості користуватись та розпоряджатись належним їй майном.
Через канцелярію суду позивач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являвся, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської Ради в судові засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ричкою Ю.О., та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 69922629.
В даній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою від 26.03.2020 року, виданою адресно-довідковим підрозділом ГУ ДМС УДМС України в Дніпропетровській області.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб в розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.
У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Водночас за правилом ч. 2 ст. 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно акту від 29.06.2019 року, складеного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , затвердженого головою обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу № 89 «Геолог», ОСОБА_2 не мешкає за адресою: АДРЕСА_2 з грудня 2013 року.
Згідно акту від 09.06.2020 року, складеного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , затвердженого головою обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу № 89 «Геолог», ОСОБА_2 не мешкає за адресою: АДРЕСА_2 з червня 2019 року.
Судом встановлено, що відповідач добровільно не проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин понад один рік.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання ОСОБА_2 такими, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись: ст.ст. 316, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської Ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити, що відповідно до п. 3 розділ ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Суддя: Г.В. Бєсєда