22.06.2020 Єдиний унікальний номер 205/6352/18
Єдиний унікальний номер № 205/6352/18
Провадження № 2/205/646/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу № 205/6352/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», треті особи: Служба безпеки України, Державна служба фінансового моніторингу України про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.04.2018р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 845/Л від 1 серпня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 та поновити ОСОБА_1 на роботі в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді, рівнозначній тієї, яку займав до звільнення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2018р. відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2019р. клопотання представника позивача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено частково. Витребувати від ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» належним чином завірену копію штатного розкладу Департаменту закупівель ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 28 березня 2018 року по 10 серпня 2018 року. В задоволенні клопотання в іншій частині - відмовлено.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2019р. в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2019р. клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - задоволено частково. Витребувано у ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» належним чином завірені копії наказу №993/л від 19.09.2018р. про переведення; штатного розкладу адміністрації з постачання (шифр підрозділу 21024), що діяло станом на 19.09.2018р.; наказу №403/л від 06.04.2018р. про призначення ОСОБА_3 ; копію наказу № 449/л від 20.04.2018р. про призначення на посаду менеджера з постачання - ОСОБА_4 , на посаду начальника управління закупівлі матеріалів адміністрації з постачання - ОСОБА_5 та на посаду менеджера з постачання - ОСОБА_6 ; наказу № 476/Л від 26.04.2018р. про призначення на посаду менеджера з постачання ОСОБА_7 . В задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2020р. в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 відповідно до трудового договору № 0009 від 12.09.2014р. працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді менеджера з постачання із забезпечення стратегічних та інвестиційних проектів. 10.08.2018р. його звільнено з підприємства на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України за скороченням штату. Відповідно до посадової інструкції менеджера з постачання (закупка) адміністрації з постачання ДИ 21024.1475.4.054 на позивача було покладено обов`язки з організації процесів зі своєчасного проведення тендерної процедури, а також визначення виконавця робіт, направлених на повне задоволення вимог та очікувань споживача (підрозділів-замовників), шляхом укладання договорів/контрактів, які гарантують виконання робіт. 22.03.2018р. позивач отримав завдання, яке на його думку мало протиправний характер та за наслідками виконання якого йому загрожувала кримінальна відповідальність. Після чого, позивач з метою уникнення негативних наслідків виконання наданого йому завдання в єдиній електронній системі підприємства звернувся з заявою про роз`яснення такого завдання та надання більш чітких вказівок відносно отриманого контракту. Після цих подій 27.03.2018р. позивача фактично відсторонили від виконання посадових обов`язків, близько 12:00 його обліковий запис у єдиній електронній системі підприємства (до якої він, як керівник підрозділу був підключений) було відключено, та близько 14:00 його робочий комп`ютер співробітниками ІТ-Департаменту було вилучено. Позивач звернувся для роз`яснення причин таких дій до в.о. начальника управління замовника послуг ОСОБА_8 , на що він пояснив, що позивач з 28.03.2018р. більше не є співробітником АМКР, але жодних документів про звільнення йому ніхто не надав. На запитання позивача його безпосередній керівник ОСОБА_8 відповів, що його звільнено та компанія його послуг більше не потребує. Також в.о. начальника управління замовника послуг ОСОБА_8 дав вказівку всім співробітникам, які були в підпорядкуванні позивача за всіма робочими питаннями звертатися безпосередньо до нього.

Таким чином, позивач вважає, що саме 27.03.2018р. є датою трудового конфлікту та саме в цей день його намагались звільнити та шукали формальні причини для цього. Саме з цього дня, а не з 03.05.2018р. (дата отримання попередження про скорочення штату) відповідач, як того вимагає закон, повинен був запропонувати відповідачу інші вакансії, чого не було зроблено.

Для вирішення даного конфлікту та забезпечення умов виконання трудового договору № 0009 від 12.09.2014р. позивач 28.03.2018р. письмово звернувся до заступника генерального директора з персоналу Пилипенко О.В. Також, позивач 29.03.2018р. письмово звернувся до заступника генерального директора з персоналу ОСОБА_9 щодо упередженого ставлення до нього з боку директора департаменту з постачання ОСОБА_10 .

18.04.2018р. позивач отримав відповідь на звернення від 28.03.2018р. якою йому підтвердили, що дійсно 27.03.2018р. обліковий запис компанії для нього був відключений департаментом ІТ, але по конфлікту відповідь не надана. Повідомлено, що більше немає потреби використання позивачем ІТ-ресурсів компанії, так як ІТ-ресур надається лише для ведення бізнесу.

Зазначає, що внаслідок протиправних дій керівництва компанії йому не було запропоновано рівнозначної посади яка була вільна в період до 03.05.2018р., всі інші посади які запропоновувались позивачу в період з 03.05.2018р. були набагато нижчі тої яку він займав та не відповідали його кваліфікації.

Таким чином, позивач зазначає, що дії адміністрації ПАО «АрселорМіттал Кривий Ріг» в частині звільнення його з посади менеджера з закупівель група 1 управління закупівлі послуг адміністрації по закупівлям - незаконні, та такі що грубо порушують його права як громадянина України. Вважає, що його звільнення було вчинено з мотивів особистої неприязні, та з метою приховати від акціонерів компанії ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» адміністрацією свої незаконні дії. Упереджене ставлення до себе також аргументує тим, що трудовим договором (п.п. 3.1., З.2., 3.3., З.5., 3.6.) передбачена заробітна плата, соціальні гарантії та пільги, а також премії, в тому числі за п.3.5. договору щорічний бонус від 0 до 15 % від щорічного розміру винагороди, що залежить від загальних та індивідуальних цілей (показників роботи) - (СЕВР бонус). Вказаний бонус отримали всі співробітники відділу де працював позивач, проте йому його безпідставно не виплачено, хоча він мав найбільші показники роботи серед працівників.

Представником ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Тер-Товмасян Ю.Г. надано суду відзив на позов, в якому вона посилаючись на безпідставність викладених у позові обставин, просить суд відмовити у його задоволенні. Зазначає, що у зв`язку з перерозподілом функцій та завдань між керівниками та внутрішніми підрозділами адміністрації з постачання було прийнято рішення виключити зі штатного розпису адміністрації з постачання штатні одиниці згідно додатку 1 до вказаного наказу. Згідно додатку 1 до наказу №528 від 26.04.2018 року скороченню підлягали 4 штатні одиниці адміністрації з постачання, в тому числі і посада Позивача - «менеджер з постачання (закупівля) групи 1 управління закупівлі послуг». ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» виконало вимоги ст. 492 КЗпП України, а саме попередило позивача завчасно про майбутнє звільнення, створило комісію для виконання вимог та тричі надавало ОСОБА_1 інформацію про наявність вакантних посад, в тому числі які потребували перенавчання, проте останній відмовився від переведення на іншу роботу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Тер-Товмасян Ю.Г. посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов, просила відмовити у його задоволенні.

У судовому засіданні представник третьої особи Служби безпеки України Христич І.Ю. просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Представником третьої особи Державної служби фінансового моніторингу України Гаєвським І. надано суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами трудового законодавства, а саме: Кодексом законів про працю України.

Відповідно до трудової книжки АС № 116921 від 22.06.2000р. ОСОБА_1 12.09.2014р. було прийнято до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаду менеджер з постачання (стратегічні проекти) (забезпечення стратегічних та інвестиційних проектів) адміністрації з постачання, підстава наказ № 1036/л від 11.09.2014р. Починаючи з 12.06.2017р. позивач займав посаду «менеджер з постачання (закупівля) (група 1) управління закупівлі послуг адміністрації з постачання» (т.1 а.с.11-14).

Наказом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 528 від 26.04.2018р. «Про внесення змін в організаційну структуру управління адміністрації з постачання» у зв`язку з перерозподілом функцій та завдань між керівниками та внутрішніми підрозділами адміністрації з постачання було прийнято рішення виключити зі штатного розпису адміністрації з постачання штатні одиниці згідно додатку 1 до вказаного наказу (далі - Наказ № 528) (т.1 а.с.75-76).

Згідно додатку 1 до наказу № 528 скороченню підлягали 4 штатні одиниці адміністрації з постачання, в тому числі і посада позивача - «менеджер з постачання (закупівля) групи 1 управління закупівлі послуг».

Адміністрацією з постачання ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 30.04.2018р. шляхом видачі розпорядження № 60 було створено відповідну комісію для проведення процедури можливого перепрацевлаштування осіб, посади яких підлягали виключенню зі штатного розпису підприємства, Розпорядженням № 69 від 17.05.2018 року до вказаного розпорядження були внесені зміни у зв`язку зі зміною складу комісії (т.1 а.с.79-80).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

На виконання п. 3 Наказу № 528 ОСОБА_1 03.05.2018р. був ознайомлений зі змістом вказаного наказу, що підтверджується підписом Позивача на листі ознайомлення (т.1 а.с.78).

Таким чином, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що його фактично було попереджено про звільнення 18.04.2018р. листом компанії № 05-731, який було надіслано йому у відповідь на його звернення від 28.03.2018р., оскільки в такому листі відсутні попередження про його звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

Суд також не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що він фактично припинив трудову діяльність 27.03.2018р. після відключення його облікового запису співробітниками відповідача, оскільки в силу ст.492 КЗпП дана обставина також не може бути підставою для висновку про офіційне попередження працівника про його звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

Таким чином, офіційною датою попередження ОСОБА_1 про його звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є 03.05.2018р.

03.05.2018р. позивачеві вручено попередження № 1 про майбутнє звільнення із запропонуванням іншої роботи. Згідно вказаного документу ОСОБА_1 був попереджений про можливе майбутнє звільнення згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України не раніше ніж 02.08.2018р. (т.1 а.с.81).

Разом з вказаним попередженням про звільнення ОСОБА_1 було надано перелік вакантних посад по підприємству станом на дату попередження про звільнення, в тому числі і посад з урахуванням перенавчання за рахунок коштів підприємства (т.1 а.с.82-83).

Відповідно до акту № 1 про відмові від переводу від 03.05.2018р. ОСОБА_1 відмовився від переведення на зазначені в переліку вакантні посади (а.с.84).

Встановлено, що ОСОБА_1 в попередженні № 1 від 03.05.2018р. зазначив, що порушено процедуру ознайомлення його з наказом № 528 від 26.04.2018р., оскільки йому не запропоновано посада яка була вакантна на момент його винесення, та яка відповідає його кваліфікації (т.1 з.а.с.81).

Як зазначив позивач в період з 06.04.2018р. по 03.05.2018р. були закриті наступні вакансії та призначені на посаду за наказами:

1.наказом № 403/л від 06.04.2018р., на посаду менеджера з постачання (закупка) (група 5) управління закупки матеріалів адміністрації з постачання призначена ОСОБА_3 (т.1 а.с.146);

2.наказом № 449/л від 20.04.2018р., на посаду менеджера з постачання (закупка) (група 2) управління закупки матеріалів адміністрації з постачання призначено ОСОБА_4 (т.1 а.с.141-142).

3.наказом № 449/л від 20.04.2018р. на посаду начальника управління закупки матеріалів адміністрації з постачання призначено ОСОБА_5 (т.1 а.с.141-142);

4.наказом № 449/л від 20.04.2018р. посаду менеджера з постачання (закупка) (група 2) управління закупки сировинних ресурсів призначена ОСОБА_6 (т.1 а.с.141-142);

5.наказом № 476/л від 26.04.2018р. на посаду менеджера з постачання (поставка) (група 2) управління закупки матеріалів адміністрації з постачання призначено ОСОБА_7 (т.1 а.с.144-145).

Позивач зазначає, що саме посаду менеджера з постачання (поставка) (група 2) управління закупки матеріалів адміністрації з постачання він раніше в період з 01.03.2016р. по 12.06.2017р. займав та йому відомі всі нюанси цієї роботи (запис у трудовій книжці № 25). При цьому, цю посаду заповнили іншою людиною в той же день, в який видано наказ про зміну штатного розкладу № 528 від 26.04.2018р., а відтак він мав переважне право на її зайняття.

Водночас, як вбачається з номеру наказу, яким призначено на посаду менеджера з постачання (поставка) (група 2) управління закупки матеріалів адміністрації з постачання ОСОБА_7 , його видано до винесення наказу № 528 «Про внесення змін в організаційну структуру управління адміністрації з постачання», а відтак суд доходить висновку, що при призначенні 26.04.2018р. ОСОБА_7 на вказану посаду ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не порушило переважне право ОСОБА_1 на її зайняття, як і на зайняття посад які були вільні 20.04.2018р.

Встановлено, що 04.07.2018р. комісією вдруге було надано ОСОБА_1 інформацію про наявність вакантних на підприємстві посад - список № 55-310 від 04.07.2018р. (т.1 а.с.85-87).

Відповідно до акту № 8 від 04.07.2018р. ОСОБА_1 відмовився від переведення на зазначені в переліку вакантні посади, в тому числі від перенавчання за рахунок підприємства (т.1 а.с. 88).

31.07.2018р. комісією було втретє надано ОСОБА_1 інформацію про наявність вакантних посад в межах підприємства список № 511-318 від 31.07.2018р. (т.1 а.с.89-91).

Відповідно до акту № 9 від 31.07.2018р. ОСОБА_1 втретє відмовився від переведення на зазначені в переліку вакантні посади, в тому числі від перенавчання за рахунок підприємства (т.1 а.с.92).

10.08.2018р. ПАТ «АрселорМіттал,Кривий Ріг» наказом № 845/л «Про звільнення з підприємства за скороченням штату ОСОБА_1 » звільнило позивача з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (т.1 а.с.93).

Позивач також зазначає, що на незалежному Інтернет ресурсі з працевлаштування станом на 21 та 22 травня 2018 року були розміщені оголошення ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про наявні вакансії посади менеджера з постачання та Capex Procurement Manager/Buyer (т. а.с.38-39), проте відповіддю № 05-1127 від 02.07.2018р. йому повідомлено, що в штатному розкладі підприємства та адміністрації з постачання відсутні вакантні посади менеджера з постачання та Capex Procurement Manager/Buyer (т.1 а.с.40).

Водночас, сама по собі така інформація не може бути належним та допустимим доказом для висновку, що на підприємстві дійсно були вакантні посади, які розміщені на сайті та які не запропоновані позивачу.

Окрім того, позивач сам зазначає, що відповідач не відкривав вищевказаних посад, а лише планував їх відкриття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.3 ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Згідно з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом у постановах від 16.01.2018р. у справі № 519/160/16-ц (провадження № 61-312св17), від 06.02.2018р. у справі № 696/985/15-ц (провадження № 61-1214св18) та від 12.06.2019р. у справі № 297/868/18 (провадження № 61-393св19), суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

Таким чином, суд доходить висновку, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було в повному обсязі виконано вимоги ст.492 КЗпП України щодо обов`язку роботодавця запропонувати працівникові, який підлягає звільненню відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Стосовно посилання позивача на те, що йому не виплачено, передбачений п.3.5. трудового договору щорічний бонус від 0 до 15 % від щорічного розміру винагороди, як на підставу для висновку про штучне створення умов для його звільнення, суд зазначає, що трудовим договором № 0009 від 12.09.2014р. встановлено право працівника на отримання такого бонусу, а не обов`язок роботодавця з його виплати.

Окрім того, стосовно посилання позивача на п.19 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992р. «Про практику розглядів трудових спорів», як на підставу того, що відповідач не перевів позивача, як більш кваліфікованого працівника, на іншу посаду, звільнивши з неї менш кваліфікованого працівника, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз.4 п.19 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992р. «Про практику розглядів трудових спорів» судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

Таким чином, при звільненні працівника власник або уповноважений ним орган має право на перестановку (перегрупування) працівників, а не обов`язок, а відтак враховуючи, що це право відповідачем не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевказані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки на підприємстві відбулися зміни в організації праці, та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» виконано вимоги ст.492 КЗпП України щодо обов`язку роботодавця запропонувати працівникові, який підлягає звільненню відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, тоді як позивач відмовився від переведення на іншу роботу, у зв`язку з відсутністю вакантних посад які б відповідали його рівню кваліфікації.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 77-81, 133, 137, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, ст.40, 492 КЗпП України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», треті особи: Служба безпеки України, Державна служба фінансового моніторингу України про визнання незаконним та скасування наказу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», ЄДРПОУ: 24432974 № 845/Л від 1 серпня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 та поновлення на роботі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді, рівнозначній тієї, яку займав до звільнення-відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 червня 2020 року.

Суддя Н.Г. Остапенко