Справа № 291/72/20
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я
( З А О Ч Н Е )
І м е н е м У к р а ї н и
08 липня 2020 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Митюк О.В.,
секретаря - Підгорній А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ружині цивільну справу за позовом
про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та своє утримання до досягнення дитиною трьох років.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08.01.2019р. Ружинським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області за актовим записом №2, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач являється батьком малолітньої дитини, яка перебуває на її утриманні і останній належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає та не приймає участі у її вихованні.Вказує, що відповідач працездатний і може надавати допомогу на утримання дитини. У зв`язку з чим, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення нею повноліття. Крім того, просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1000грн., щомісячно і до досягнення донькою трьох років, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною і доходів не отримує.
Позивачка в судове засідання не з`явилась подала заяву про слухання справи у її відсутність , позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовільнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про слухання справи на офіційному веб-сайті Судової влади України . Відзив на позов суду не подав.
Ухвалою судді від 08.07.2020 року вирішено провести заочний розгляд справи .
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Як встановлено судом, відповідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 08.01.2019 року Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, сторони зареєстрували шлюб 08.01.2019 року (а.с.8).
Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 27.03.2019 року (а.с. 9).
Також з`ясовано, що дитина проживає разом з матір`ю, згідно довідки Плосківської сільської ради , Ружинського району , Житомирської області №44 від 21.01.2020 року , яка здійснює її виховання, догляд та матеріальне утримання(а.с.10).
Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» з 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1779 гривень.
Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Крім того, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Доказів щодо існування інших обставин, які б мали істотне значення для вирішення питання щодо розміру аліментів, сторонами суду не надано.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Однак, суд вважає, що позивачкою не надано доказів на встановлення розміру аліментів саме в сумі по 3000 грн. щомісячно, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Отже, зважаючи, що відповідач свій обов`язок по утриманню дитини належним чином не виконує, малолітня донька проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, то суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на ім`я позивача аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній доньці у вказаному судом розмірі і до досягнення нею повноліття.
Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
У відповідності до ч.2,4 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу.
Згідно ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.
При цьому у частині четвертій цієї ж статті визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Із аналізу даної норми встановлено, що стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина здійснюється виключно у випадку, якщо чоловік має змогу надавати таку матеріальну допомогу.
При цьому, позивачкою не представлено суду жодних належних та допустимих доказів , які б підтверджували , що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає малолітня донька.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280, 281 ЦПК України ст. ст. 75, 80, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Велика Глушка, Любешівського району, Волинської області, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_5 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.01.2020 року і до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення про стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Велика Глушка, Любешівського району, Волинської області, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_4 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Сторони:

позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_2

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається за правилами, що діяли відповідно до ЦПК України в редакції чинній до 15.12.2017 р.

Суддя О. В. Митюк.