ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/918/19
провадження № 2/691/102/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Кочетової І.І., розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, адвокат Олексієнко Т.В., в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , та керуючись ст. ст. 207, 509, 526, 527, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України, ст. ст. 28, 133, 175, 176. 177 ЦПК України, просила стягнути: грошові кошти в розмірі 6 350 доларів США, що еквівалентно 161 542,10 грн. (1), 518,00 грн. - 3% річних (2), а також суми судових витрат (3), з тих підстав, що 26.02.2019 року позивачем, ОСОБА_1 , надано у позику грошові кошти відповідачеві, ОСОБА_2 , в розмірі 6 350 доларів США, що еквівалентно (станом на 29.07.19, курс НБУ - 25,4397 грн. за 1 долар США ) 161 542,10 гривень, з терміном повернення до 01.03.2019 року. Позичальник на дату повернення позики 01.03.2019 року, зафіксовану в власноручній розписці - свої зобов`язання не виконав, грошових коштів не повернув. 20.05.2019 року позивачем було вручено заяву-повідомлення особисто відповідачеві під власноручний підпис з вимогою повернути грошові кошти, надані у позику останньому, та надано строк для повернення не більше ніж протягом 30 днів. Отже останньою датою повернення грошових коштів позичальником (відповідачем) ОСОБА_2 є - 20.06.2019 року. Однак станом на дату подання позову відповідач грошових коштів не повернув, зустрічей та всіляких контактів з позивачем уникає. Сума боргу з урахуванням 3% річних становить 162 060,10 грн.. Відповідно до розписки відповідача, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 . Однак, місце реєстрації відповідача, згідно відомостей зазначених в паспорті ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 . Заходів досудового врегулювання спору та заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви позивачем не здійснювалося. Позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Попередній (орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає: сума сплаченого судового збору в розмірі 1 620,60 грн., за подання позовної заяви до суду; сплачені витрати на правову допомогу (усне консультування з предмету спору, складання, направлення позовної заяви та доказів, що підтверджують позовні вимоги) в розмірі 2 500,00 грн.; очікувані витрати на правову допомогу (відрядження адвоката до суду, участь у судових засіданнях, попередньо два судові засідання) в розмірі 5 000,00 грн. кожне.

09.10.2019 року позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, в яких просить, стягнути із ОСОБА_2 борг по розписці у сумі 6 350 доларів США (шість тисяч триста п`ятдесят доларів США) та 3623 грн. 21 коп. (три тисячі шістсот двадцять три грн.21 коп.) судових витрат по справі, згідно наданих суду квитанцій. В обґрунтування зазначає, що користуючись своїм правом, зменшує свої позовні вимоги та просить суд не стягувати з відповідача 3% річних, та уточнює позов щодо суми самого боргу - 6 350 доларів США, який просить стягнути з відповідача саме у доларах, позичених ним 26 лютого 2019 року, з терміном повернення до 01.03.2019 року, з урахуванням матеріального права та судової практики. Повідомляю суд, між сторонами не відбулося досудового урегулювання спору. Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися. Судовий збір сплачено у сумі 1623,21 грн., які просить суд стягнути з відповідача, як понесені судові витрати по справі. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на даний час становить 3623, 21 грн. (1623,21 грн. сплачений суд. збір + 2000 грн. за надання правової допомоги адвокатом).

03.06.2020 року в судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належно.

Представник позивача ОСОБА_3 , надала до суду клопотання, вказала, в разі неявки відповідача до суду, розгляд справи проводити у її відсутність, у зв`язку з продовженням дії карантину, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширення на території України корона вірусу COVID-19», та просила суд задовольнити уточнені позовні вимоги.

Відповідач не з`явився без повідомлення причин, є повідомлений належно та своєчасно, що підтверджено оголошенням на офіційному сайті Судової влади України (рекомендовані повідомлення, за адресою місця реєстрації: вул. Ватутіна, 7, с. Мліїв, Городищенського району, Черкаської області, повертаються на адресу суду без вручення, з відміткою Укрпошти «адресат вибув»).

Суд, вивчивши уточнену позовну заяву, врахувавши думку представника позивача, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, та беручи до уваги те, що спори, що виникають у зв'язку з неповерненням грошових коштів за наявної розписки вказують, що між сторонами існують відносини за договором позики, тобто порушення цивільного права особи, пов'язаного з невиконанням зобов'язання, приходить до такого.

Правочином, за нормами ст.202 ЦК України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За нормами ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

26.02.2019 року ОСОБА_2 , відповідач у справі, позичив у позивача по справі, 6 350 доларів США, та написав розписку, про те, що зобов`язується повернути, до 01.03.2019 року.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, за нормами ч.2 ст.1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, ВСУ в постанові від 13.12.2017 року у справі №309/3458/14-ц зробив висновок, що розписка є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови, а також засвідчуючи отримання певної грошової суми.

Факт отримання 6 350 доларів США як позики, та написання, у зв`язку з цим, 26.02.2019 року власноручної розписки, підтверджується розпискою, що міститься в матеріалах справи. Зі змісту розписки, строк повернення коштів - 01.03.2019 року.

Згідно постанови від 20.03.2019 у справі № 640/219/14-ц (провадження № 61-206 св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що наявність розписки підтверджує укладення між сторонами договору позики, зобов`язання за яким відповідачем належним чином перед позивачем не виконано, позику не повернуто.

Відповідно до висновку Верховного Суду України у справах: № 6-2789цс16, № 6- 1967цс15, тлумачення статей 1046, 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Таким чином, надана суду копія розписки свідчить про отримання відповідачем у борг 6 350 доларів США і є документом, виданим відповідачем, як боржником позивачеві, як позикодавцю, за договором позики та підтверджує його укладення з датою повернення: до 01.03.2019, а також засвідчує отримання відповідачем вказаної суми коштів та не повернення, що і дало підстави для пред`явлення позову.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами, судом досліджено боргову розписку від 26.02.2019 року, та встановлено справжню правову природу укладеного договору, з наданням оцінки всім наявним доказам, і за результатами з`ясовано, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики.

За нормами ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

20.05.2019 ОСОБА_1 (позивачем) вручено заяву-повідомлення ОСОБА_2 (відповідачу) під власноручний підпис з вимогою повернути грошові кошти, надані у позику останньому, та надано строк для повернення не більше ніж протягом 30 днів. Останньою датою повернення грошових коштів позичальником (відповідачем) ОСОБА_2 є - 20.06.2019 року. На дату подання позову - 29.07.2019 року, відповідач грошових коштів не повернув. Станом на дату прийняття рішення, також відсутня інформація про погашення боргу.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов'язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Відповідно ч.1 ст.1049 ЦК України, за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Отже, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов'язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

ОСОБА_2 (відповідач) продовжує ухилятися від повернення коштів, має заборгованість у розмірі 6 350 (шість тисяч триста п`ятдесят) доларів США, яку позивач і просить стягнути на його користь, уточнивши позов, саме в іноземній валюті.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) зробила правовий висновок, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч.1 ст.1046 ЦК України, а також ч.1 ст.1049 ЦК України належним виконанням зобов'язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики. (На це ж вказано і у висновку від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц (провадження 14-68цс18); та у висновку, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01. 2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18). У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

У випадку отримання позики в іноземній валюті без обумовленої сторонами у ньому умови такої складової грошового зобов'язання як розмір і порядок сплати процентів від суми позики, положення ч.2 ст.1048 ЦК України не можуть бути застосовані, з огляду на відсутність передбаченого ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором механізму (формули) їх застосування та нарахування.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 , відповідачем у справі, зобов`язань за договором від 26.02.2019 року, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Судові витрати позивача, що понесені під час розгляду справи в суді, в силу ст.141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню, та стягненню з відповідача, а саме, 1623,21 грн. - судовий збір, 2000грн. - правова допомога.

Керуючись ст. ст. 202, 1046, 1047, 1049, ч.1 ст.526 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 6, 7, 8, 10 - 13, 18, 76 - 81, 83, 89, 258 - 260, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , борг у сумі 6 350 (шість тисяч триста п`ятдесят) доларів США, згідно розписки від 26.02.2019 року.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по справі, згідно наданих суду квитанцій, у сумі 3623 (три тисячі шістсот двадцять три) грн. 21 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення (отримання) рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П.Синиця