ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 серпня 2020 року

м. Харків

справа №644/7785/19

провадження №22-ц/818/2630/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2020 року, постановлене під головуванням судді Зябрової О.Г., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 26 лютого 2020 року), -

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2020 року позов задоволено. Надано ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши причини пропуску поважними. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що необізнаність позивачки про існування заповіту, складеного на її ім`я ОСОБА_3 , не може бути визнано поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того матеріали справи не містять постанови про відмову нотаріуса у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину. Також, задовольняючи позовні вимоги, судом не встановлені межі додаткового строку для прийняття спадщини.

28 травня 2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова ухвалено додаткове рішення у справі. Зазначено, що надано ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини, тривалістю два місяця з дня набрання рішенням суду законної сили, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши причини пропуску поважними.

ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 , а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2020 року - залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для надання ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини, тривалістю два місяця з дня набрання рішенням суду законної сили, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, про існування заповіту вона дізналася лише 02.09.2019 року.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.6).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Харківської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю. 28 квітня 2014 року, за умовами якого заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідач - ОСОБА_2 є братом ОСОБА_3 (а.с.79-80).

11 березня 2019 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Панченко І.І., в якій повідомив, що приймає спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємиць за законом 2-ї черги (а.с.70).

04 вересня 2019 року позивачка також звернулася із заявою до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Панченко І.І. та просила не видавати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 спадкоємцю другої черги - ОСОБА_2 , бо має намір звернутися до суду з метою встановлення додаткового строку на прийняття спадщини (а.с.8).

Нотаріусом їй було роз`яснено порядок звернення до суду та повідомлено, що строк, на який може бути відкладена нотаріальна дія не може перевищувати одного місяця (зворотній бік а.с.8).

07 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Панченко І.І. повідомлено ОСОБА_1 про те, що строк на який може бути відкладено вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом (а.с.101).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що 02 вересня 2019 року від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Панченко І.І. їй стало відомо, що у лютому 2019 року померла ОСОБА_3 та залишила заповіт на її користь. При цьому з 2014 року по 2016 рік вони підтримували близькі стосунки, деякий час мешкали разом в квартирі ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Проте про існування заповіту вона не знала. Причиною пропуску строку на прийняття нею спадщини стала її необізнаність про смерть ОСОБА_3 , яка не є її родичкою. Крім того позивачка зазначає, що з 22 лютого 2019 року по цей час її донька знаходиться на реабілітації з наркотичної залежності, що також стало причиною пропуску строку на прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3 . У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила суд надати їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши причини пропуску такого строку поважними.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України).

Згідно ст. ст. 1223, 1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини суд визнав поважними.

Матеріали справи свідчать про те, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була заведена спадкова справа №5/2019, з якої убачається, що відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом 2-ї черги після смерті ОСОБА_3 .

11 березня 2019 року відповідач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Панченко І.І., в якій повідомив, що приймає спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємиць за законом 2-ї черги (а.с.70).

Натомість з інформаційної довідки зі спадкового реєстру, виданої 11 березня 2019 року, убачається, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Харківської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю. 28 квітня 2014 року, за умовами якого заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с.76,89).

Позивачка ОСОБА_1 не є родичем спадкодавця ОСОБА_3 . На час відкриття спадщини постійно разом з спадкодавцем не проживала.

Обгрунтовуючи поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини, ОСОБА_1 зазначала, що лише у вересні 2019 року від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Панченко І.І. вона дізналася про наявність заповіту, складеного на її ім`я ОСОБА_3 .

04 вересня 2019 року позивачка звернулася із заявою до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Панченко І.І. та просила не видавати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 спадкоємцю другої черги - ОСОБА_2 , бо має намір звернутися до суду з метою встановлення додаткового строку на прийняття спадщини (а.с.8).

Нотаріусом їй було роз`яснено порядок звернення до суду та повідомлено, що строк, на який може бути відкладена нотаріальна дія не може перевищувати одного місяця (зворотній бік а.с.8).

07 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Панченко І.І. повідомлено ОСОБА_1 про те, що строк на який може бути відкладено вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом (а.с.101).

Вирішуючи даний спір, колегія суддів виходить з того, що законодавець встановив 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, не маючи на меті безумовне позбавлення спадщини спадкоємців, які бажали її прийняти, але за певних обставин пропустили цей строк.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи містять достатньо доказів того, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не проживала зі спадкодавцем на момент смерті, не є спадкоємцем за законом, а тому об`єктивно не могла знати про наявність на її ім`я заповіту.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі №6-496цс17.

Висновок суду першої інстанції про наявність поважних причин для визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Про існування заповіту ОСОБА_1 стало відомо у вересні 2019 року від нотаріуса.

Даних, які б спростовували дану обставину матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2020 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 12.08.2020 року.