УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Сіренко Д.В.,

за участі

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 755/11260/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коптєлова Оксана Ростиславівна, Державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Давидова Тетяна Миколаївна про визнання заповіту недійсним,-

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа № 755/11260/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коптєлова Оксана Ростиславівна, Державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Давидова Тетяна Миколаївна про визнання заповіту недійсним.

В судове засідання з`явився представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 .

Позивач, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коптєлова О.Р. та третя особа державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Давидова Т.М. в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено.

В судовому засіданні судом було постановлено на обговорення питання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із повторного неявкою в судове засідання позивача.

Представник відповідача заперечував проти залишення позову без розгляду, просив розглянути справу по суті та ухвати рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи із зібраних у справі доказів. Пояснив, що позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судові засідання не з`являються з метою залишення їх позову без розгляду, що дасть їм можливість повторно звернутися до суду із аналогічними вимогами, а тому не ухвалення судом у даній справі рішення по суті порушуватиме права його довірителя відповідача ОСОБА_3 .

Вислухавши думку представника відповідача з приводу залишення позову без розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

03 серпня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 63-64).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 1 а.с. 223-224).

Як убачається із матеріалів справи, в судові засідання призначені на 15.06.2020 року та 15.07.2020 року позивач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписки, заяв про розгляд справи без участі позивача чи її представника матеріали справи не містять (т. 2 а.с. 226, 237).

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Як зазначено вище, позивач та її представник в судове засідання не з`явилися повторно, були належним чином повідомлені про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за відсутності позивача або її представника до суду не надходило.

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладеними у постановах від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17, від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи представника відповідача про необхідність вирішення справи по суті та ухвалення рішення суд прийняти до уваги не може, оскільки нормами процесуального закону не передбачено можливості розгляду справи призначеної з викликом сторін в судове засідання без участі позивача у разі коли позивач суду не подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Наслідки неявки учасника справи в судове засідання визначено приписами статті 223 ЦПК України.

Відповідно положень частини 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, що кореспондується з вищенаведеною нормою пункту 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України.

За вищевикладених обставин, враховуючи, що судовий розгляд по суті розпочався, позивач та її представник повторно не з`явилися в судове засідання, беручи до уваги відсутність заяви позивача та її представника про розгляд справи без їх участі, враховуючи висновки Верховного Суду з приводу застосування норм процесуального закону при вирішенні питання про залишення позову без розгляду, суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду з підстав повторної неявки позивача та її представника в судове засідання, що перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 2, 44, 223, 257, 260, 261, 263, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коптєлова Оксана Ростиславівна, Державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Давидова Тетяна Миколаївна про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20.07.2020 року.

Суддя Л.М.Виниченко