Справа 206/967/20
Провадження 2/206/527/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 липня 2020 року року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Панюшкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

в с т а н о в и в:

05 березня 2020 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з зазначеним позовом.

В прохальній частині позову позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратили право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 та примусово зняти їх з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 28.10.1981р. на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є членами родини власника будинку - ОСОБА_1 та не проживають в житловому приміщенні з 2016 року, про що складено та завірено головою квартального комітету №28 Самарської районної у м. Дніпрі ради - АКТ про підтвердження факту не проживання особи за місцем реєстрації від 29.02.2020р. Відповідач не проживають в даному будинку, не сплачують комунальні платежі в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку не має. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном. Враховуючи вищевикладене вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, на протязі чотирьох років, без поважної причини, відсутністю за місцем реєстрації, окрім того. Не сплачують за комунальні послуги та не несуть інших витрат по утриманню житлового приміщення, а тому ОСОБА_1 , як власник житла змушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідачі створюють їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядженням її майном. (а.с. 2-5).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2020 року по даній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду (а.с. 19).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2020 року по даній справі було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 27).

Судові засідання по справі були призначені на 07.05.2020, 25.05.2020 та 13.07.2020 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Також пояснила, що відповідачі усиновлені її сином, з нею в родинних стосунках не перебувають, вони не проживають за адресою реєстрації, телефонів їх вона не знає, з нею вони проживали до 2016 року, потім вони переїхали та за вказаною адресою не проживають.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи через розміщення оголошення на сайті «Судова Влада» (а.с. 25,31), також в матеріалах справи є поштові повідомлення та конверти, які були повернуті на адресу суду з відміткою ( адресат по даній адресі не проживає) (а.с. 21,22). У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 1 п. 1 ст. 280, ст.ст. 281-282 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 28.10.1981 року виконавчим комітетом Самарської районної Ради народних депутатів ОСОБА_1 видано свідоцтво про права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с. 10).

21.12.1998 року Дніпропетровською міською Радою народних депутатів ОСОБА_1 видано державний акт на право приватної власності на землю, а саме земельну ділянку розташовану на території АДРЕСА_3 (а.с. 6).

Згідно довідки № 4088 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої 09.07.2019 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 (а.с. 11).

Зі складеного акта від 28.02.2020 року Квартальним комітетом № 28 Самарської районної ради у місті Дніпрі ради, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 починаючи з 2016 року і по сьогоднішній день, дійсно не проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

В силу ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло.

У відповідності до ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

У відповідності до ст. 71 ЖК України, та роз`яснень, даних у п. 10 постанови N 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею.

Також вказаною нормою закону передбачені випадки, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців.

За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Дослідивши надані докази, враховуючи, що відповідачі в добровільному порядку знятися з реєстрації не виявляють бажання, а власнику майна ОСОБА_1 даний факт є перешкодою у повному володінні даного майна, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратили право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 та примусово зняти їх з реєстраційного обліку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 840грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено 15 липня 2020 року.

Суддя А.О. Сухоруков