Ухвала

16 липня 2020 року

м. Київ

справа № 640/18964/17

провадження № 61-9690ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Таш`яна Романа Івановича на постанову Харківського апеляційного суду від 01 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд», Комунального підприємства «Жилкомсервіс», Харківської міської ради про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» про відшкодування шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ввечері 18 квітня 2017 року він припаркував свій автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 6 по Пушкінському в`їзду у м. Харкові, в якому він мешкає. Вранці 19 квітня 2017 року приблизно о 08-30 годині він побачив, що на його автомобіль впало дерево, внаслідок чого завдані пошкодження, а саме розбито лобове скло, залишені вм`ятини на металі, пошкоджено дах. Зазначив, що з приводу цих обставин звернувся з заявою до Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, у висновку якого від 22 квітня 2017 року вказано, що дерево, яке впало на автомобіль по Пушкінському в`їзду в районі будинку № 6 та пошкодило його, знаходиться на балансі Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд». Після зазначених подій позивач змушений був одразу провести відновлювальний ремонт автомобіля, на суму 25 520,00 грн. Крім того, 05 квітня 2017 року між ним та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля та у рахунок належних за договором платежів, на підтвердження договору і на забезпечення його виконання покупцем передано йому завдаток у сумі 1 000,00 дол. США, що на момент передачі грошової суми еквівалентно 27 160,00 грн. Однак, після пошкодження автомобіля через падіння дерева покупець відмовився від його придбання, оскільки його не влаштовував стан транспортного засобу, у зв`язку з чим він змушений був повернути покупцю завдаток у подвійному розмірі, тобто у сумі 2 000,00 дол. США, що еквівалентно 53 240,00 грн. Вказав, що на Спеціалізоване комунальне підприємство «Харківзеленбуд» покладено обов`язок з утримання зелених насаджень та своєчасного видалення аварійних дерев, який ним не був виконаний, в результаті чого пошкоджено його автомобіль, тому підприємство має відшкодувати завдану йому шкоду у розмірі: 25 520,00 грн - шкода, заподіяна пошкодженням автомобіля; 1 000,00 дол. США, що еквівалентно 26 620,00 грн - шкода, заподіяна поверненням сплаченої суми у розмірі завдатку, та судовий збір у розмірі 704,80 грн.

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про залучення співвідповідачів по справі, у якому просив залучити до участі у справі як співвідповідачів за солідарними вимогами Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» (далі - КП «Жилкомсервіс») та Харківську міську раду.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року залучено до участі у справі як співвідповідачів КП «Жилкомсервіс» та Харківську міську раду.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Харківської міської ради на його користь майнову шкоду, заподіяну пошкодженням автомобіля у розмірі 25 520,00 грн та судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погодившись із рішенням суду в частині задоволення позову Харківська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Представник ОСОБА_1 - Таш`ян Р. І. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема, просив стягнути з Харківської міської ради 3 000,00 грн у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом апеляційної інстанції. На підтвердження понесених витрат надав наступні документи: копію ордеру від 16 квітня 2020 року № 1011211, копію договору про надання правової допомоги від 16 квітня 2020 року № 9/2020, копію розрахунку суми гонорару за надання правової допомоги від 16 квітня 2020 року та копію акта приймання-передачі наданої правової допомоги від 24 квітня 2020 року.

Постановою Харківського апеляційного суду від 01 червня 2020 року апеляційну скаргу Харківської міської ради залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року в оскаржуваній частині залишено без змін. В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось. Клопотання представника ОСОБА_1 - Таш`яна Р. І. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом апеляційної інстанції залишено без задоволення.

Залишаючи без задоволення клопотання представника ОСОБА_1 - Таш`яна Р. І. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції керувався тим, що будь-яких платіжних документів, які б підтверджували оплату гонорару адвоката, оформлених у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, чеку тощо) до суду не надано.

03 червня 2020 року до суду апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 - Таш`яном Р. І. подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі. Заява мотивована тим, що 02 червня 2020 року, вже після прийняття постанови судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 оплатив адвокату Таш`яну Р. І . послуги з надання правової допомоги у розмірі 3 000,00 грн. Інші докази щодо розміру понесених ним витрат на правову допомогу надані разом з відзивом на апеляційну скаргу. Вказав, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, отже протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду він має право надати суду докази витрат на правову допомогу, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 червня 2020 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Таш`яна Р. І. про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Апеляційний суд зазначив, що питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу судом апеляційної інстанції вирішено на підставі наявних у матеріалах справи доказів на момент прийняття постанови. При цьому, з тексту відзиву на апеляційну скаргу не вбачається, що позивач заявляв про те, що ним будуть подані у строки, передбачені частиною восьмої статті 141 ЦПК України, додаткові докази про понесені судові витрати.

У червні 2020 року представник ОСОБА_1 - Таш`ян Р. І. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою постанову Харківського апеляційного суду від 01 червня 2020 року в частині вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу та ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 червня 2020 року у вищевказаній справі, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду повністю та постанову в оскаржуваній частині та ухвалити судове рішення, яким задовольнити клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу.

Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 15 червня 2020 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі складає 52 140,00 грн (25 520,00 грн + 26 620,00 грн), що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 100,00 грн) грн, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Водночас, касаційна скарга містить посилання заявника на те, що у цій малозначній справі наявні підстави, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Зі змісту доводів касаційної скарги вбачається, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме: чи підлягають розподілу за результатами розгляду справи витрати на правничу професійну допомогу у разі підтвердження обсягу та вартості наданих послуг і виконаних робіт незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Таким чином, оскільки доводи касаційної скарги свідчать про наявність підстави передбаченої підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, то Верховний Суд дійшов висновку про наявність правових підстав відкриття касаційного провадження в малозначній справі.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, додаткових постановах Верховного Суду від 10 лютого 2019 року у справі № 569/3759/17, від 21 січня 2020 року у справі № 904/1038/19, постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 278/1396/19, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 933/445/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження в цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 19, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд», Комунального підприємства «Жилкомсервіс», Харківської міської ради про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - Таш`яна Романа Івановича на постанову Харківського апеляційного суду від 01 червня 2020 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Харкова матеріали вищезазначеної цивільної справи № 640/18964/17.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик