БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/198/20
Справа № 356/315/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2020 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретаря Харченко Ж. В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що від шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Березанського міського суду Київської області від 15.01.2015, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.03.2015, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., починаючи з 10.12.2014. Разом з тим, на даний час істотно змінився прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, закладений в бюджеті на поточний рік, а також мінімальний розмір аліментів, передбачений на одну дитину. Відповідач працевлаштований та має стабільний дохід, який дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, більшому ніж 1 000 грн. Відтак, позивачка вказує на недостатність розміру аліментів, які виплачує відповідач, для покриття відповідних витрат на дитину у період значного підвищення цін (тарифів) на предмети першої необхідності та комунальні послуги, тому просить змінити розмір і спосіб стягнення аліментів, призначений рішенням Березанського міського суду Київської області від 15.01.2015, та стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, в ньому наведених, просила задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 31.08.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 122 (а.с.6).

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 15.01.2015, що набрало законної сили 25.03.2015, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.12.2014 (а.с.7-10).

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 180 СК України.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України) .

За ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не є сталим і його може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Водночас, за змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з роз`ясненнями п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Так, звертаючись до суду з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів, позивач як на підставу своїх вимог вказує на підвищення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підвищення цін (тарифів) на предмети та послуги, збільшення мінімального розміру аліментів, що стягуються на одну дитину, а також покращення матеріального становища платника аліментів, посилаючись при цьому на положення ст.ст. 181-183, 192 СК України, реалізуючи в такий спосіб гарантоване йому законом право вибору способу судового захисту, яке належить виключно позивачеві.

Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, аналіз положень статті 192 СК України свідчить про те, що її приписами передбачено лише можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд лише враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною 2 статті 182 СК України.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Водночас, статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018, який набрав чинності 28.08.2018, частину 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом 2, згідно з яким виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Тобто, законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі, не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20.066.2019 у справі № 632/580/17, висновки якої суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Враховуючи вказане, посилання позивачки на збільшення мінімального гарантованого розміру аліментів на утримання дитини до 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, як на правову підставу для збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дитини, є безпідставними.

При цьому, з огляду на встановлені вище обставини, підвищення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в бюджеті на відповідний рік є підставою для самостійного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», та у випадку невиконання державним виконавцем приписів вказаної статті стягувач вправі оскаржити його дії в судовому порядку.

Сама по собі констатація позивачкою факту стабільності доходу відповідача не є достатнім для висновку про покращення майнового стану платника аліментів та про його достатність для зміни розміру стягуваних за рішенням суду аліментів.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, що є підставою для зміни розміру призначених аліментів в розумінні ст. 192 СК України, суду не надано та в судовому засіданні їх не встановлено, відтак, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 СК України право обирати спосіб стягнення аліментів в судовому порядку, як і право вимагати зміни способу такого стягнення з огляду на мінливість життєвих обставин, не може заперечуватись та є безумовним правом одержувача аліментів.

Таким чином, виходячи з наданих суду доказів та встановлених фактичних обставин справи, враховуючи положення ч. 3 ст. 183 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, а саме зміні способу стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Березанського міського суду Київської області від 15.01.2015 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 1000 грн. щомісячно, на 1/4 частку від доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що є доцільним, відповідає меті зобов`язання щодо утримання, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідає обставинам справи, інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини, а також не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до положень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі у справах про збільшення розміру аліментів.

Враховуючи ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 5 ЦК України, ст.ст. 180-182, 192 СК України, ст.ст. 4-5, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Березанського міського суду Київської області від 15.01.2015 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 1 000 гривень щомісячно, на 1/4 частку від доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

В решті - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складене 17.07.2020.

Суддя І. О. Капшученко