Справа № 280/1843/18
Номер провадження 2/289/49/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадженняв залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на 1/2 частину будинку та визнання права власності на 1/2 частину будинку,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2018 позивач, звертаючись до Коростишівського районного суду Житомирської області із вищевказаним позовом, просив «припинити право на 1/2 частину жилого будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована за ОСОБА_3 (батьком відповідача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та фактично прийнята його спадкоємцем ОСОБА_2 з одночасною сплатою останньому компенсації за вартість 1/2 частини жилого будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в сумі 46400 грн. та визнати за ОСОБА_1 право власності на зазначену 1/2 частину жилого будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Раковичі Радомишльського району Житомирської області».

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що у нього та у його брата ОСОБА_3 у спільній частковій власності (по 1/2 частині у кожного) перебуває житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 своєю частиною будинку не опікувався, не проводив будь-яких ремонтних робіт, що змусило позивача самостійно підтримувати весь житловий будинок у належному стані. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його смерті єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, є ОСОБА_2 . Відповідач по справі також не цікавиться успадкованою частиною будинку, позивач несе витрати на утримання цілого домоволодіння самостійно, наразі він є пенсіонером, має бажання проживати у вказаному житлі постійно, спільне володіння неможливе, у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння між сторонами.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.12.2018, матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на 1/2 частину будинку та визнання права власності на 1/2 частину будинку передано на розгляд до Радомишльського районного суду Житомирської області за підсудністю(а.с.16).

Відповідно до Протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2019, призначення не відбулось, оскільки у Радомишльському районному суді Житомирської області не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи (а.с.22).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 30.05.2019 № 1444/0/15-19 суддю Лисичанського міського суду Луганської області Луньову Дар`ю Юріївну, відряджено для здійснення правосуддя до Радомишльського районного суду Житомирської області строком на шість місяців із 14.06.2019.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2019 (а.с.24), головуючим суддею у даній справі визначено ОСОБА_4 , яка, після усунення позивачем недоліків позовної заяви (а.с.29,31-35), ухвалою від 02.08.2019 відкрила загальне позовне провадження у справі, призначила підготовче засідання, встановила відповідачу строк на подачу відзиву на позов (а.с.39).

Ухвалою від 17.09.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі, відкладено підготовче засідання за клопотанням представника позивача, яке мотивоване необхідністю подачі до суду нових доказів (а.с.51).

19.11.2019 від ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій свідоцтва про право на спадщину за законом, витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі, витягу з ДРРП про реєстрацію права власності (а.с.68-71).

19.11.2019 до суду від сторін надійшла заява про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, зі змісту якої слідує, що:

- ОСОБА_2 передає безкоштовно у особисту приватну власність 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1 , і не заперечує проти припинення його права на цю частку в жилому будинку з надвірними спорудами, просить суд визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на цю 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_1 приймає від ОСОБА_2 в особисту приватну власність 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1 , просить суд припинити право приватної власності на цю 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1 .

Строк відрядження судді Луньової ОСОБА_5 .Ю. закінчився 14.12.2019.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019, головуючим суддею у даній справі визначено Сіренко Н.С., яка ухвалою від 24.01.2020 прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче засідання (а.с.78,79,80).

Ухвалою від 07.04.2020 відмовлено у затвердженні мирової угоди, укладеної між сторонами та продовжено підготовче засідання, закрито підготовче провадження у цивільній справі, встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів (а.с.90).

В судове засідання сторони з`явились, позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та пояснив, що після смерті матері вони з братом ОСОБА_3 у рівних частках успадкували житловий будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 згодом помер, після чого спадщину прийняв його син відповідач по справі, однак, останній не бажає бути власником 1/2 частини зазначеного будинку, хоче передати свою частку позивачу.

Судом було роз`яснено позивачу вимогу закону, яка передбачена ч. 2 ст. 365 ЦК України, а саме відносно того, що суд має право постановити рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, на що ОСОБА_1 пояснив, що не має такої можливості.

Відповідач в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, зазначивши, що йому ця частина будинку не потрібна і він взагалі не претендує на це нерухоме майно.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 (а.с.8) набули в рівних частках право власності на жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.10,11-12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 53 років у м. Києві помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 17.09.2007 серії НОМЕР_1 (а.с.9).

17.10.2019 ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що посвідчує його право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про що внесено до ДРРП (а.с.69,70,71).

Відповідно до консультативного висновку про вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ймовірна ринкова вартість зазначеного майна на 05.01.2018 становить 92800,00 грн., у тому числі вартість 1/2 частки становить 46400,00 грн. (а.с.13).

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України, главою 24 ЦК України встановлено, що право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

З наявних у матеріалах справи доказів судом не вбачається достатніх правових підстав для припинення права власності відповідача на частку у спільному майні сторін за рішенням суду, враховуючи зміст ст. 365 ЦК України, оскільки 1/2 частина будинку не може бути визначена як незначна частка у спільному майні, відсутні докази, що майно є неподільним та таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам членам сім`ї співвласника.

Окрім того, ч. 2 ст. 365 ЦК України визначено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Проте, позивач, отримавши роз`яснення суду про дану вимогу закону, повідомив, що вносити вартість 1/2 частки домоволодіння на депозитний рахунок суду не буде, оскільки не має можливості.

Згідно ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд звертає увагу, що з пояснень сторін слідує, що вони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору дарування, спору між ними не вбачається.

Відповідно до положень ст.ст. 717-719 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Враховуючи дійсний характер правовідносин, що виникли між сторонами, беручи до уваги передбачений чинним законодавством нотаріальний порядок посвідчення письмових договорів дарування нерухомості, суд не в праві підміняти собою органи нотаріату.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає законних підстав для припинення права власності відповідача на частку у спільному майні сторін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 259, 264-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_3 ) про припинення права власності на 1/2 частину будинку та визнання права власності на 1/2 частину будинку.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.06.2020.

Суддя Н. С. Сіренко