Справа № 715/1069/20
Провадження № 2/715/345/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач являється батьком їхньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що відповідач їй та дитині матеріально не допомагає. На утримання дитини на даний час потрібні чималі кошти, вона періодично хворіє. Вказує на те, що вона постійно дбає про дитину, купує їжу, одяг, ліки що потребує значних витрат. Посилається на те, що відповідач є здоровим чоловіком, офіційно працевлаштований. Зазначає, що з 01.11.2014 року вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням сплачувати аліменти в добровільному порядку та надавати необхідну матеріальну підтримку дитині, однак, останній проігнорував їх, тому вона посилаючись на ст. 191 СК України просить суд стягнути аліменти з відповідача за минулий час.

Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача - ОСОБА_4 , аліменти на утримання - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 грн. щомісячно з 01 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

10 червня 2020 року ОСОБА_4 направив до суду відзив на позовну заяву, в якому посилався на її не обґрунтованість, зазначив, що він надає утримання дитині, окрім того в нього на утриманні перебуває їхній повнолітній син, просив суд позов задовільнити частково в розмірі 1109 гривень щомісячно з дня подачі позову до суду.

03 липня 2020 року ОСОБА_3 направила до суду відповідь на відзив, в якому спростувала надані відповідачем пояснення, зазначила, що їхній син утримує себе самий, оскільки працює та отримує заробітну плату, а факт того, що позивач утримує неповнолітню доньку нічим не підтверджується.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в позові, просила суд, задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на обстави, що викладені у відзиві на позов. Просив суд позов задовольнити частково.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає із матір`ю.

Згідно довідки №1877 від 12 липня 2017 року виданої Чагорською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про доходи виданої ОСОБА_4 , він працює у ФОП ОСОБА_6 , та отримує зарплату в розмірі 4800,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 липня 2020 року становить 2318 гривень.

За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Вимог про стягнення додаткових витрат на лікування дитини та витрат на розвиток дитини позивачка не заявляла.

Суд виходячи із вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров`я дитини при визначенні розміру аліментів. Разом з тим, суд вважає, що позивачкою не доведено необхідності стягнення із відповідача аліментів у заявленому нею розмірі.

Щодо позовних вимог позивачки, про стягнення аліментів за минулий час, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак позивачка, не надала суду допустимих та належних доказів, які б підтверджували, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не змогла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач, є здоровим чоловіком може працювати і надавати утримання своїй дитині, розмір аліментів слід визначити у розмірі 1 800 грн. на дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , , яка проживає в АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 800 (тисячу вісімсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 14 травня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави суму судового збору у розмірі 840,80 гривень.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 липня 2020 року.

Суддя: