Справа №295/996/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» про визнання неправомірною бездіяльності щодо ненадання інформації на звернення та зобов`язання надати інформацію, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є членом міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок» (10020, м. Житомир, провул. 4-й Вільський, 30) та має гараж № 945. Громадська організація «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» постійно не надає своїм членам інформацію про прийняті рішення правлінням та ним особисто. 15.09.2018 року він направив відповідачу рекомендованого листа щодо отримання інформації та документів, проте повної та достовірної інформації на своє звернення він не отримав, чим порушено його права та не виконано вимоги Законів України «Про інформацію», «Про звернення громадян», «Про кооперацію».

Тому позивач просить визнати неправомірною бездіяльність (дії) міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок» в частині ненадання йому повної та достовірної інформації на його заяву від 15.09.2018 року та зобов`язати громадську організацію «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» надати йому повну та достовірну інформацію на його заяву від 15.09.2018 року.

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 03.02.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 16.03.2020 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився та направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності.

Представник відповідача - адвокат Струкова Л.В. у судовому засіданні просила закрити провадження в справі, вказавши на те, що справа повинна розглядатися в порядку господарського судочинства, оскільки спір між сторонами виник із корпоративних правовідносин, так як на час звернення позивача із заявою він був членом громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс». Свою позицію обґрунтувала також висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.04.2019 року у справі № 509/577/18, згідно якого члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними. Окрім того, представник просила також стягнути з позивача судові витрати за надання правової допомоги в сумі 3500,00 грн, надавши акт приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 22.06.2020 року.

Суд, заслухавши представника відповідача, дійшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам ст. 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 20 ГК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку (ч. 1 ст. 80 ЦК України).

Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі (ч. ч. 1, 2 ст. 83 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 94 ГК України кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України «Про кооперацію».

Кооператив юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування (ст. 2 Закону України «Про кооперацію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Обслуговуючий кооператив це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу (ст. 2 Закону України «Про кооперацію»).

Корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами. Отже, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини його членів з кооперативом, що пов`язані зі створенням, діяльністю, припиненням діяльності такої юридичної особи, а також з управлінням нею, є корпоративними (аналогічний за змістом висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі № 509/577/18 та від 01.10.2019 року у справі № 910/7554/18).

Як убачається із статуту громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» (ідентифікаційний код 20428510), громадська організація є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку. Організація є правонаступницею прав і обов`язків гаражного кооперативу «Світанок» (ідентифікаційний код 20428510), міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок» (ідентифікаційний код 20428510), громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Авто» (ідентифікаційний код 20428510).

Із змісту позовної заяви та додатків до неї слідує, що у даній справі спір виник між громадською організацією «Гаражний кооператив «Світанок ІНФОРМАЦІЯ_1 » та її членом ОСОБА_1 із приводу ненадання йому письмові відповіді на його письмовий запит із проханням надіслати йому засвідчену копію рішення правління міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок» про встановлення правлінням розмірів внесків членів. Наведене дає можливість зробити висновок про те, що спірні відносини мають ознаки корпоративних, у зв`язку з чим спір належить до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю, так як розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

На обґрунтування вимог стосовно стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат стороною відповідача надано договір про надання правової допомоги від 06.11.2019 року та акт приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги в судовій справі № 295/996/20 від 22.06.2020 року, підписаний керівником громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» Грабовським ОСОБА_2 та адвокатом Струковою Л.В., згідно якого винагорода (гонорар) адвоката становить 3500,00 грн.

При вирішенні питання стягнення з позивача судових витрат суд враховує висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі № 810/3806/18, якими визначено, що повинен враховувати суд при розподілі судових витрат. Так, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, судді ВС зазначають, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справи «Баришевський проти України», «Гімайдуліна й інші проти України», «Двойних проти України» та «Меріт проти України»). Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

З огляду на вказане, враховуючи відсутність доказів сплати відповідачем коштів у якості витрат на правничу допомогу адвоката, тобто, недоведеність фактичності таких витрат та непідтвердженість їх відповідними документами, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача про стягнення судових витрат.

Керуючись ст. ст. 19, 141, 142, 255, 259, 260, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» про визнання неправомірною бездіяльності щодо ненадання інформації на звернення та зобов`язання надати інформацію.

Роз`яснити позивачу, що закриття провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом, а також його право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про стягнення судових витрат відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повна ухвала суду складена 25.06.2020 року.

Суддя Л.М. Семенцова