Справа № 199/5206/20
УХВАЛА

13.08.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Подорець О.Б.,

секретаря судового засідання Столяренко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву адвоката Спасової Івети Григорівни представника особи, яка може набути статусу позивача, ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2020 року до суду надійшла заява адвоката Спасової Івети Григорівни представника особи, яка може набути статусу позивача, ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в обґрунтування якої посилається на те, що ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про розірвання депозитних договорів та стягнення грошових коштів, процентів та пені за банківськими договорами, для чого їй необхідні докази щодо укладених депозитних договорів, банківських виписок по них, рух грошових коштів, умов укладання таких договорів. Самостійно отримати такі докази вона не може, оскільки на її звернення від 27.05.2020 з відповідним запитом до АТ КБ «ПриватБанк», відповіді вона досі не отримала. Проте, відповідно до підпункту 1.1.3.2.29.1 пункту 1.1.3 глави 1.1 розділу 1 «Загальне» Умов та правил, ПАТ КБ «ПриватБанк» має право надавати клієнтам довідки, виписки та інші документи, які не є договорами, у електронному вигляді, підписаними шляхом використання факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису (в тому числі електронно-цифрового підпису) або іншого аналогу власноручного підпису уповноваженого представника Банку. Такі електронні документи мають статус оригіналу та мають юридичну силу. Саме такий електронний документ ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») й було надано ОСОБА_1 шляхом надання їй класифікатора доступу до електронного документу (адреса його зберігання у мережі Інтернет» Для цього необхідно ввести в мережі Інтернет електронну адресу http://bit.ly/1sdnVwA. У зв`язку з тим, що АТ «КБ «Приватбанк» відповіді на її звернення не надав, а тому, як заінтересована особа у майбутньому спорі, може змінити наданий їй класифікатор доступу до електронної адреси зберігання банківської виписки по рахункам, просила розглянути заяву про забезпечення доказів без повідомлення відповідача згідно п.3 ч.4 ст.118 ЦПК України. Крім того, зазначила, що вимоги стосуються захисту прав споживача, вона зареєстрована на території Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра, місце знаходження доказів мережа Інтернет, а тому така заява нею подається в порядку ч.5 ст.28 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 118 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 118 ЦПК України, суд за клопотанням заявника може забезпечити докази без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи: у разі, якщо повідомлення іншої сторони може унеможливити або істотно ускладнити отримання відповідних доказів.

Враховуючи клопотання заявника про розгляд заяви без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи, не надання відповіді на запит заявника до АТ «КБ «Приватбанк» тривалий час, той факт, що електронний доказ зберігається у мережі Інтернет та був розміщений там майбутнім відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» за електронною адресою http://bit.ly/1sdnVwA, яка потім була надіслана ОСОБА_1 для її доступу до електронного доказу (банківської виписки) є ризик того, що АТ «КБ «Приватбанк» як процесуально заінтересована сторона у майбутньому спорі, може змінити наданий ним класифікатор доступу до електронної адреси зберігання доказу (банківської виписки по рахункам клієнта). Також зазначений доказ з часом може буде знищений чи архівований за терміном його зберігання (6 років тому ПАТ КБ «ПриватБанк» його розмістив для доступу до нього ОСОБА_1 ), що позбавить суд можливості перевірити справжність наданої заявником (майбутнім позивачем) суду роздруківки на папері електронного доказу, сформованого для нього ПАТ КБ «ПриватБанк», суд вважає можливим розгляд вказаної заяви провести на підставі ч. 4 ст. 118 ЦПК України без повідомлення сторін.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.2 ЦК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави . Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 100 ЦПК України Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Відповідно до вимог ч.ч.1,2,3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 9901/845/18.

Згідно вимог п. п. 5,6 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів, спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Щодо наявності зазначених доказів (інформації) у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та у Національного банку України, про забезпечення та фіксацію яких просить ОСОБА_2 представник заявника ОСОБА_1 , суд враховує нижчезазначене.

Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року за №254, яка була чинною на час укладення позивачем вищезазначених депозитних договорів (втратила чинність на підставі Постанови Правління НБУ від 04.07.2018 № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України») було затверджено «Положення про організацію операційної діяльність в банках України», відповідно до якого: «7.5 Відповідальність за організацію збереження первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку покладається на керівника банку. Керівники мають забезпечити місце (архів) для зберігання документів та надати відповідні інструкції працівникам банку, зокрема визначити порядок зберігання документів до передавання їх до архіву на постійне зберігання з урахуванням вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку. 8.1. Відповідальність за належну організацію системи внутрішнього контролю та її функціонування в процесі операційної діяльності банку покладається на його керівництво. 8.2. Система внутрішнього контролю банку - це сукупність процедур, що спрямовані на попередження, виявлення і виправлення суттєвих помилок, а також забезпечення захисту і збереження активів, повноти і точності облікової документації. Внутрішній банківський контроль має бути невід`ємною частиною операційної діяльності банку та поєднувати адміністративний і бухгалтерський контроль за активами та пасивами банку. 4.14. Процес збору, оброблення та зберігання первинних документів має бути безперервним, навіть під час передавання їх з однієї підсистеми до іншої в межах системи автоматизації банку, а відповідна інформація - цілісною, достовірною і несуперечливою.».

Постановою Правління НБУ «Про затвердження Правил організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України» від 19.03.2003 року №124 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 7 травня 2003 р. за № 353/7674, Постанова втратила чинність на підставі Постанови Національного банку України № 129 від 01.03.2016) з відповідними змінами, чинними на час укладення позивачем вищезазначених депозитних договорів, встановлювався обов`язок банків щодо подання до Національного банку України щомісячних звітів про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку по кожному контрагенту (інсайдеру, клієнту) Банка (форма № 625 із змінами, внесеними згідно з Постановами Національного банку № 434 від 18.12.2008, № 266 від 05.07.2013).

В «Правилах організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України», зокрема, міститься Форма № 625 (місячна) «Звіт про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (Форма № 625 із змінами, внесеними згідно з Постановами Національного банку № 434 від 18.12.2008, № 266 від 05.07.2013, № 555 від 27.12.2013, № 503 від 19.08.2014, № 279 від 28.04.2015), де в поясненнях заповнення форми № 625 зазначено наступне:

5. Форма складається з двох розділів. У розділі I зазначаються дані про пасивні операції з контрагентами банку (за винятком інсайдерів), у розділі II зазначаються дані про пасивні операції з інсайдерами банку.

6. Опис параметрів заповнення форми звітності:

Колонка 2 - зазначаються відповідно порядкові номери кредиторів та договорів кожного з кредиторів.

Колонка 3 - зазначається повне найменування кредитора - контрагента/інсайдера банку (юридичної особи).

Колонка 4 - зазначається ідентифікаційний код відповідно до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) - для кредитора - юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків - для кредитора - фізичної особи.

Колонка 9 - зазначається номер договору, згідно з яким у банку виникає заборгованість перед контрагентом/інсайдером (не більше 25 знаків).

Колонка 10 - зазначається дата договору банківського рахунку, банківського вкладу тощо, а за його відсутності дата першого руху коштів за цим рахунком.

Колонка 11 - зазначається дата кінцевого погашення заборгованості згідно з умовами договору або строком погашення зобов`язання. У разі невизначеного строку погашення за зобов`язанням колонка не заповнюється.

Колонка 13 - зазначається процентна ставка згідно з умовами договору.

Колонка 14 - зазначається номер балансового рахунку, на якому відображається основна сума заборгованості банку перед кредитором (колонка 15).

У колонках 15-17 зазначається балансова вартість зобов`язання в розрізі складових, що обліковуються за відповідними балансовими рахунками.

Колонка 18 - відображається сума зобов`язань банку перед кредитором, яка розраховується як сума даних колонок 15 і 17.

Під час розробки форми № 625 Національним банком України були враховані норми законодавства України. Зокрема, статтею 1076 Цивільного Кодексу України визначено, що відомості про операції та рахунки клієнтів, що становлять банківську таємницю, можуть бути надані банками іншим особам, у тому числі" органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам у випадках та в порядку, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до статті 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" обмеження стосовно отримання інформації, що містить банківську таємницю, передбачені цією статтею, не поширюються на службовців Національного банку України або уповноважених ними осіб, які в межах повноважень, наданих Законом України "Про Національний банк України", здійснюють функції банківського нагляду або валютного контролю.

Статтею 67 Закону України "Про Національний банк України" та статтею 69 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національному банку України надано право визначати для банків форми звітності (у тому числі консолідованої), порядок їх складання та подання з метою виконання ним регулятивних та наглядових функцій.

З урахуванням вищезазначеного, суд враховує, що у особи, яка може набути статусу відповідача - АТ «КБ «Приватбанк» та НБУ повинна матися інформація відносно усіх депозитних договорів заявника та щодо суми зобов`язань АТ «КБ «Приватбанк» по кожному з депозитних договорів, які можуть бути предметом позову.

Враховуючи вищенаведене та з огляду на те, що забезпечення вказаних доказів матиме істотне значення для подальшого забезпечення доступу до правосуддя заявника, суд приходить до висновку про доцільність забезпечення відповідних доказів, а тому слід частково задовольнити заяву заявника про забезпечення доказів до подання позовної заяви, оскільки невжиття таких заходів може призвести до неможливості подання доказів після звернення ОСОБА_1 з відповідним позовом до суду або ускладнити вирішення майбутньої справи по суті.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 суд звертає увагу на положення ч. 5 ст. 116 ЦПК України, а саме: у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження. Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Керуючись ст.ст. 116-119, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Спасової Івети Григорівни представника особи, яка може набути статусу позивача, ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Забезпечити електронні докази за місцем їх знаходження в мережі Інтернет шляхом введення в пошукову строку мережі Інтернет електронної адреси розміщення ПАТ КБ «ПриватБанк» банківської виписки (довідки) по усім рахункам ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та долучити до матеріалів справи отримані судом докази, а саме: електронну банківську виписку ПАТ КБ «ПриватБанк» про розмір належних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) рахунків у ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідними розмірами грошових коштів по кожному рахунку станом на 14.06.2014 («Справка №28890204» від 14.06.2014).

Витребувати від Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського 1Д) належним чином засвідчену інформацію:

1)Належним чином засвідчену копію депозитного договору № SAMDNWFD100

від 22.01.2014, укладеного шляхом оформлення «Заявления № SAMDNWFD100 На оформление вклада «Стандарт» на 12 мес.» з основною карткою № НОМЕР_2 , а також копію квитанції від 22.04.2014 про внесення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів у сумі 40000 доларів США на вищезазначений рахунок;

2) Виписку по особовому рахунку № НОМЕР_2 за депозитним договором №SAMDNWFD100 від 22.01.2014, укладеним шляхом оформлення «Заявления №SAMDNWFD100 На оформление вклада «Стандарт» на 12 мес.», в якій вказати залишок грошових коштів на вищезазначеному рахунку станом на 01.04.2014 (коли ПАТ КБ «ПриватБанк» в порушення чинного законодавства перестав звітувати до Національного Банку) та станом на день відповіді суду;

3) Відомості про систему документообігу в ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на час укладення вищезазначеного депозитного договору, а саме: про процедуру інформування філіями ПАТ КБ «ПриватБанк» головного офісу ПАТ КБ «ПриватБанк» про укладені відділеннями (філіями) договори та про внесення клієнтами банку (контрагентами/інсайдерами) відповідних коштів на рахунки у відділеннях (філіях) банку, а також відомості про порядок надання щомісячної звітності до Національного банку України по кожному клієнту (контрагенту/інсайдеру), який має депозитні договори або рахунки в банку, яка існувала на час укладення вищезазначеного договору, а також станом на 15.05.2014 року (коли згідно Протоколу № 18 засідання Правління банку від 14.05.2014 року було ухвалено рішення про припинення з 15.05.2014 року діяльності усіх відділень (філій) відповідача на території АР Крим), а також належним чином завірені копії «Умов та Правил надання банківських послуг» в ПАТ КБ «ПриватБанк», які діяли на час укладання депозитного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

4) Відомості про умови та правила видачі банківських виписок про рух коштів по рахунках клієнтів та довідок (виписок) про залишок грошових коштів, зокрема інформацію на підставі чого «Операционным центром NSP» 14.06.2014 була сформована (мовою оригіналу) «Справка № НОМЕР_3 » про залишок належних позивачу грошових коштів, в тому числі й за вказаними депозитним договором станом на 14.06.2014, яка була засвідчена шляхом факсимільного відтворення на ній технічними друкованими засобами печатки ПАТ КБ «ПриватБанк» та відтворення на ній підпису Начальника департаменту по координації роботи з клієнтами Кримського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 ;

5) Належним чином завірену копію наказу банку/іншого документу, на підставі якого банком були заблоковані рахунки «кримських» клієнтів ПАТ КБ «ПриватБанк», зокрема, рахунки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Якщо офіційно відповідний документ не ухвалювався, то повідомити суд про причину блокування рахунків позивача та з якого часу ПАТ «КБ «ПриватБанк» перестав нараховувати проценти по депозитним договорам, які були укладені у його відділеннях (філіях) на території АР Крим до її окупації. Також повідомити суду з якого часу ПАТ КБ «Приватбанк» (АТ КБ «Приватбанк») фактично перестав нараховувати проценти по діючим депозитним договорам та фактично не повертає кошти по депозитним договорам, укладених на території АР Крим;

6) Відомості про зміну розміру процентних ставок по публічним депозитним договорам аналогічним за своїми істотними умовами договору типу Вклад «Стандарт на 12 міс.» у валюті долари США, які існували на час укладення вищезазначеного договору - 22.01.2014, та існують станом на час надання відповіді суду.

3. Витребувати від Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9):

1) належним чином засвідчені копії витягів (виписок) із останнього за часом «Звіту про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (форма № 625 - місячна) ПАТ «КБ «ПриватБанк» відносно кредитора банку - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по наступним депозитним договорам: №SAMDN7410 від 11.03.2013; №SAMDN5809 від 05.09.2013; № SAMDNWFD100 від 22.01.2014;

2) належним чином засвідчену інформацію - яким чином ПАТ КБ «ПриватБанк» після 01.04.2014 у своїх щомісячних звітах типу «Звіт про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (Форма № 625) відображав інформацію за усіма депозитними договорами своїх клієнтів, які були укладені ними на території АР Крим, а не тільки за договорами ОСОБА_1 або перестав надавати відповідні звіти та/або відображати відповідну інформацію.

Виконання ухвали про забезпечення доказів здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно до ч. 7 ст. 118 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.Б.Подорець