УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м.Лисичанськ

Лисичанський міський суд Лугаської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

прокурора Лисичанської місцевої прокуратури Онофрейчук О.М., представника Лисичанської міської ради Торбенка Є.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом прокурора м. Лисичанська Луганської області в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних безоплатним користуванням земельною ділянкою,

встановив:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся прокурор м. Лисичанська в інтересах держави з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Лисичанської міської ради 575015,08 грн. на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок користування земельною ділянкою, що знаходиться на АДРЕСА_1 .

Вимоги вмотивовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2007 р. ОСОБА_1 належить на праві власності комплекс будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас земельна ділянка, яку відповідач використовує для експлуатації та обслуговування вказаних нежитлових будівель, не оформлена належним чином, а безоплатне користування земельною ділянкою завдає шкоди інтересам держави, яка полягає у : ненадходженні до відповідних бюджетів коштів за право користування земельною ділянкою; невиконанні загальнодержавних програм використання та охорони земель; порушенні прав територіальної громади, органів державної влади та місцевого самоврядування уповноважених приймати рішення щодо земельних ділянок; безпідставному володінні та користуванні земельними ділянками, їх забрудненню та виснаженню. У добровільному порядку ОСОБА_1 збитки не відшкодованні.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2020 р. дану справу розподілено судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньовій Д.Ю.

В підготовче засідання сторони з`явились.

Заявляючи клопотання про витребування доказів, представник відповідача звернув увагу суду на позицію Верховного Суду щодо юрисдикції даного спору та підсудності вказаної категорії справ господарським місцевим судам.

Суд, при вирішенні питання підсудності даної справи Лисичанському міському суду Луганської області дійшов наступного.

Як вбачається із абз. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України, загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Частинами 2-3 ст. 4 ГПК України презюмується, що юридичні особи та фізичні особи -підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

При вирішення питання щодо юрисдикційності даного спору суд враховує суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин.

Відповідачем є фізична особа ОСОБА_1 , який згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців є фізичною особою підприємцем, який здійснює роздрібну торгівлю меблями (код КВЕД 47.59).

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем. Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу користування відповідачем земельною ділянкою, на якій розташовано належний відповідачу на праві власності комплекс будівель і споруд, який використовується для розміщення торгових павільйонів з продажу меблів. Тобто земельна ділянка під нерухомістю використовується останнім для здійснення підприємницької діяльності.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов прокурора м. Лисичанська Луганської області в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

Як вбачається із п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 15.10.2019 р. у справі № 903/129/18, якщо правовідносини, що склались між сторонами, мають господарський характер, а використання земельної ділянки здійснюється як фізичною-особою підприємцем, то цей спір має вирішуватись у порядку господарського судочинства.

Враховуючи, що комплекс будівель та споруд, розташований на земельній ділянці, якій на думку прокурора завдаються збитки відповідачем, використовується останнім для здійснення підприємницькою діяльністю як фізичною особою підприємцем, що підтверджено відповідачем та його представником та не оспорено прокурором та предаствником Лисичанської міської ради, більш того, підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, то поданий позов має розглядатися за правилами господарського процесуального законодавства та підсудний Господарському суду Луганської області.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 19, 255, 256 ЦПК України, ст.ст. 4, 20, 27, 45 ГПК України,

постановив:

Закрити провадження у справі за цивільним позовом прокурора м. Лисичанська Луганської області в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних безоплатним користуванням земельною ділянкою.

Роз`яснити, що розгляд даної справи за підсудністю належить Господарському суду Луганської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали виготовлено 23 червня 2020 року.

Суддя: Д.Ю. Луньова