Справа № 2018/2-288/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Божко В.В.

за участю секретаря Пасенова К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (адреса: 01042 м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, буд. 3), заінтересовані особи: ПАТ «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2020 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява представника ТОВ «ФК «Гефест» про заміну сторони у виконавчому провадженні. В обґрунтування заяви посилається на те, що 12.09.2011 р. Київський районний суд м. Харкова ухвалив заочне рішення по справі № 2018/2-288/11 про стягнення з відповідачів солідарно суми заборгованості за кредитним договором № 154/06-Ф від 15.06.2007 р. та судових витрат пропорційно с кожного.

23.08.2019 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «ФК «Гефест» було укладено договір про відступлення прав факторингу № 2-09/18, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило, а ТОВ «ФК «Гефест» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 154/06-Ф від 15.06.2007 р., укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та боржниками.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом у встановленому законом порядку, про день та час розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

12.09.2011 р. Київський районний суд м. Харкова ухвалив заочне рішення по справі № 2018/2-288/11 про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно суми заборгованості за кредитним договором № 154/06-Ф від 15.06.2007 р. та судових витрат пропорційно с кожного.

23.08.2019 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «ФК «Гефест» було укладено договір про відступлення прав факторингу № 2-09/18, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило, а ТОВ «ФК «Гефест» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 154/06-Ф від 15.06.2007 р., укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та боржниками.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Стаття 442 ЦПК України допускає заміну сторони у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження. З правилами цієї статті кореспондуються положення ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони у зобов`язанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони у правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов`язків, що особисто не пов`язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.

Згідно ч.1 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглянув справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України, визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 зазначено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод, та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Разом з цим слід зауважити, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа N 6-122цс13) чітко зазначено наступне - виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним до розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Зазначена позиція також чітко викладена і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.01.2014 року за результатами розгляду скарги на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 15.10.2013 року (справа № 6-46843св13, Головуючий Гвоздик П.О.).

Отже, в даному випадку, станом на теперішній час ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вже позбавлене можливості користуватися своїми правами як стягувача, оскільки змінився кредитор у зобов`язанні, та саме до нового кредитора ТОВ « Вердикт Капітал» перейшли всі права та обов`язки первісного кредитора, в тому числі право бути стороною виконавчого провадження.

На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтуванню та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 260, 442, 446 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну сторони - задовольнити.

Замінити вибулого стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (код , юридична адреса: 01042 м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, буд. 3) у цивільній справі № 2018/2-288/11 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 154/06-Ф від 15.06.2007 р.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського Апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвалу залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Вказаний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобіганню поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).

Суддя - В.В. Божко