КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Коцюрба О.П., Сержанюк А.С.,

секретар Шебуєв Д.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення сплачених аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму сплачених аліментів за період з квітня 2017 року по травень 2018 року на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 53 575,13 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 02.12.2016, на підставі рішення Голосіївського районного суду, з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Виплата аліментів відбувалась щомісячно з дати призначення по травень 2018 року. Також зазначав, що з 03.04.2017 діти постійно проживають з ним. Разом з тим, з квітня 2017 року по травень 2018 року ним було сплачено на користь відповідача аліменти на суму 53 575,13 грн. (а.с. 2-4).

Рішенням Голосіївського районного суду від 01.07.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені аліменти за період з 03.04.2017 по 16.03.2018 на утримання дітей ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 в розмірі 22 418,14 грн. Вирішено питання про судовий збір (а.с. 65-68).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, з урахуванням наданих додаткових пояснень щодо повернення сплачених аліментів у розмірі 43 944,53 грн.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення його позовних вимог на підставі поданого відзиву відповідача, який позивачем отримано не було (а.с. 73-74).

Відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 не надходило.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просила її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що повернення сплачених аліментів підлягає стягненню за період з 03.04.2017, з часу коли діти почали проживати разом із батьком, по 16.03.2018, з дати стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їхніх неповнолітніх дітей, встановленої рішенням суду від 17.01.2019.

Але погодитись з такими висновками колегія суддів в повній мірі не може, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004, який було розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2016.

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6, 7).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2016 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 14.09.2016, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с.11-13).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.05.2018, яке набрало законної сили 18.06.2018 задоволено позов ОСОБА_1 і визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18-25).

Вказаним рішенням суду також встановлено, що діти постійно проживають разом із батьком з 03.04.2017.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.01.2019 скасовано стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей; виконавчий лист № 752/74478/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти, який перебуває на примусовому виконанні в Оболонському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві відкликано без виконання; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 16.03.2018 до досягнення найстаршою дитиною повноліття або ж зміни матеріального стану сторін та потреб дитини (а.с. 45-48).

Статтями 155, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням принципу обов`язковості виконання судових рішень, який закріплений у ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України, колегія суддів вважає, що обов`язок ОСОБА_1 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей припинився з 16.03.2018, як це встановлено рішенням Голосіївського райсуду м. Києва від 17.01.2019, і тому всі кошти сплачені позивачем до зазначеної дати, в тому числі і за період з квітня 2017 року, коли діти почали проживати разом із ним і фактично знаходилися на його утриманні, не можна вважати такими, що сплачені без достатніх правових підстав.

Свої порушені права щодо безпідставної сплати аліментів за вказаний період і відповідно їх нецільове використання, позивач може реалізувати в порядку визначеному ст. 186 СК України, звернувшись і заявою до органу опіки та піклування, або до суду із відповідною позовною заявою.

Главою 83 ЦК України регулюються відносини щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави.

Пунктом 3 частини 3 статті 1212 ЦК України передбачено, що загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Разом з цим, позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються також стягнення зайво сплачених аліментів за період з березень-травень 2018 року, тобто за період після 16.03.2018, коли стягнення аліментів на утримання дітей за рішенням суду відбувалося з матері - ОСОБА_2 ..

Згідно наданих ним квитанцій про сплату аліментів вбачається, що 26.03.2018 ним було сплачено аліменти в розмірі 2 040,00 грн., 17.05.2018 - 15 156,99 грн., 11.05.2018 - 14 148,00 грн., 11.04.2018 - 2 040,00 грн., що загалом становить 33 384,99 грн.

Таким чином, враховуючи положення Глави 83 ЦК України, встановлену сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей за період з березня по травень 2018 року, сплачених позивачем на користь відповідачки слід визнати коштами, які сплачені без достатньої правової підстав, і тому доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованим і заслуговують на увагу.

Заперечення відповідачки про те, що вона ці кошти фактично не отримала належними доказами не підтверджені.

У зв`язку із чим рішення суду підлягає скасуванню і ухваленням нового - про часткове задоволення позову, і стягнення з відповідача на користь позивача 33 384, 99 грн., сплачених аліментів за період з березня по травень 2018 року..

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду повністю та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно з ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 704,80 грн. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 057,20 грн., а всього в сумі 1 762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 місце реєстрації АДРЕСА_3 РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачені аліменти за період з квітня 2018 року по травень 2018 року на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 33 384 (тридцять три тисячі триста вісімдесят чотири),99 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 15 липня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді О.П. Коцюрба

А.С. Сержанюк