Справа №613/401/20 Провадження № 2/613/238/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шалімова Д.В.,

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу №613/401/20, пров. № 2/613/238/20 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Сінянська Н.Г. звернулась до суду з позовом, про визнання права власності, в якому просить: визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5, 2592 га., кадастровий номер :02:003:0328, що розташована в межах Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 780152 від 25 березня 2002 року, виданого Улянівською сільською радою Богодухівського району Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 489, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Добрянське Великописарівського району Сумської області помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5, 2592 га., кадастровий номер :02:003:0328, що розташована в межах Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області. Право власності спадкодавця на земельну ділянку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 780152 від 25 березня 2002 року. За життя ОСОБА_3 заповіту не складав. Позивач подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою державного нотаріуса від 11 лютого 2020 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку зіпсований. Таким чином, не зважаючи на факт належного прийняття позивачкою спадщини за законом, здійснити належне переоформлення земельної ділянки на свої ім`я в нотаріальному порядку не можливо, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Сінянська Н.Г. в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла до суду заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач: представник Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував.

Третя особа: представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також представник надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив наслідки пропущення строку для прийняття спадщини та підстави встановлення юридичних фактів, відповідно до ст.. 293 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи в х сукупності, приходить до наступного.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства, згідно п.6 ст. 3 ЦК України, є добросовісність. Тобто дії учасників цивільних правовідносин повинні відповідати певним стандартам поведінки, бути чесними, відкритими, мати повагу до інтересів іншої сторони договору або іншого правовідношення.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення згоди між сторонами; 3 ) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05 листопада 2018 року Великописарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у сумській області, актовий запис № 16.

Як вбачається з копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27 лютого 2019 року, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Богодухівській державній нотаріальній конторі Харківської області 27 лютого 2019 року заведено спадкову справу за № 87/2019.

Постановою державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області від 11 лютого 2020 року відмовлено ОСОБА_4 , який діє як представник ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5, 26 га., що розташована на території Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області та належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки у наданому Державному акті, текст якого викладено на бланку Р2 № 780152, виданому Ульянівською сільрадою 25 березня 2002 року було виявлено, що по-батькові власника виправлено по тексту з « ОСОБА_5» на « ОСОБА_6 » всупереч Інструкції про заповнення бланків державних актів на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Держкомзему від 22 червня 2009 року за № 325, де значиться, що виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Такий документ вважається зіпсованим. Оскільки власник земельної ділянки помер і за життя не встиг належним чином виправити недоліки в документі, що підтверджує право власності, це питання може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 06 грудня 2018 року за № 431, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в АДРЕСА_1 без місця реєстрації з 2001 року. На день смерті проживали разом та вели спільне господарство зі співмешканкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт від імені ОСОБА_3 в виконкомі Добрянської сільської ради не посвідчувався. ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_3 та розпорядилась його майном.

Згідно копії довідки Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 27 лютого 2019 року за № 206, ОСОБА_3 дійсно був зареєстрований в АДРЕСА_2 і виписаний 20 червня 2007 року у зв`язку зі смертю. З 2001 року і по день смерті проживав в АДРЕСА_1 без реєстрації, однією сім,єю разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_1 , 1930 року народження. Від його імені в Улянівській сільській раді заповітів не посвідчувалось. Було внесено зміни до нумерації та назви вулиці Рішенням ІІ сесії VII скликання від 25 грудня 2015 року Улянівської сільської ради с. Крупське перейменована на с. Зарічне.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 16 грудня 2019 року визначено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви до Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в два місяці. Рішення суду 15 січня 2020 року набрало законно сили.

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 14 січня 2019 року встановлено факт постійного проживання однією сім,єю за адресою: АДРЕСА_1 з 01 січня 2001 року до часу відкриття спадщини ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 780152, видано 25 березня 2002 року Ульянівською сільською радою вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету Ульянівської сільської ради від 21 січня 2002 року за № 3 ОСОБА_3 ,ївичу передано у приватну власність земельну ділянку площею 5, 26 гектарів, яка розташована на території Ульянівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 489. Даний Державний акт містить виправлення, а саме: по-батькові власника земельної ділянки « ОСОБА_5» виправлено на « ОСОБА_6 ». Дане виправлення внесено сільським головою.

Згідно копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05 лютого 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5, 2592 га., цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, кадастровий номер :02:003:0328.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 14 квітня 2020 року витребувано з Богодухівської державної нотаріальної контор Харківської області матеріали спадкової справи № 87/2019, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Від Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області до суду надійшла копія спадкової справи за № 87/2019, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , в додатковий 2 місячний строк, наданий їй рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 16 грудня 2019 року.

Згідно ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців ). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі викладеного, враховуючи те, що позивач є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання постійно проживала зі спадкодавцем однією сімє,ю, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , про визнання права власності заявлено цілком обґрунтовано, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 20, 1216 - 1218, 1220, 1222, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 5, 2592 га., цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:003:0328, розташовану на території Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 780152, виданого 25 березня 2002 року Ульянівською сільською радою, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 01 липня 2020 року.

СУДДЯ