ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6783/19
Провадження № 2/362/988/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Шевченко М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі-МТСБУ) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь у відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 19 146,65 гривень та судові витрати у справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 02.05.2016 року близько о 12 год. 10 хв. рухаючись в с. Велика Солтанівка, керуючи транспортним засобом марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку, не обрала безпечної швидкості для руху, в результаті здійснила зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до їх пошкодження, чим порушила ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2016 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 . Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до висновку до звіту № 251/5-16 про оцінку автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 складає 42133,13 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8558234 з терміном дії - з 10.10.2015 до 09.10.2016 р. МТСБУ 13.09.2016 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 19146,65 грн.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (а.с. 38-39).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, у випадку існування підстав для винесення заочного рішення, не заперечує проти винесення такого рішення. Також, звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку позовної давності з поважних причин. Вказуючи на те, що вони не мали можливості подати позовну заяву, оскільки більше ніж 5 місяців Васильківський міськрайонний суд Київської області вирішував питання щодо прийняття заяви до розгляду, якій в подальшому був їм повернутий на підставі ухвали суду від 28.05.2019 року, а тому вони змушені були повторно звернутися до суду та у зв`язку з перериванням строку позовної давності, просив поновити пропущений строк позовної давності для можливості захистити свої права (а.с. 69-75).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, та просила в задоволенні позову відмовити застосувавши строк позовної давності (а.с.59-63).

Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи заперечення відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2016 року у справі № 362/2250/16-п, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.05.2016 року близько 12 год. 10 хв. в с. Велика Солтанівка Васильківського району Київської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотрималася безпечного бокового інтервалу до автомобіля «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_2 , та допустила зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 13.1 ПДР України (а.с. 7).

Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП ОСОБА_1 не мала чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності

Як вбачається із заяви від 20 липня 2016 року, гр. ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулася до МТСБУ про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02 травня 2016 року (а.с.5).

Відповідно до Полісу №АІ 8558234 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність власника транспортного засобу «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахована СК «Брокбізнес». Термін дії договору з 10.10.2015 року по 09.10.2016 року (а.с.6).

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №251/5-16, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 46 133,13 грн. (а.с.10-270.

На підставі Наказу № 7139 від 13.09.2016 року МТСБУ відшкодувало ОСОБА_2 майнову шкоду, в розмірі 19146 грн. 65 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 7139рв від 13 вересня 2016 року (а.с.8, 9).

З метою досудового врегулювання спору позивачем 06.10.2016 року було направлено на адресу ОСОБА_1 . Претензію за вих. № 31228 з вимогою компенсувати понесені позивачем витрати в добровільному порядку (а.с.28-29). Проте, зазначені вимоги на час звернення до суду відповідачем виконані не були.

Відповідно до ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2018 року вбачається, що МТСБУ звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , але позовна заява була залишена без руху (а.с.71).

Як вбачається із ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2019 року позовну заяву МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу визнано неподаною та повернуто (а.с.72).

Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і ін.).

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч. 1 ст. 1191 ЦК України.

Позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК).

Згідно із частиною шостою статті 261 ЦК України за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Згідно зі ч. .2 ст. 264 ЦК перебіг строку позовної давності переривається: у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників; 3) у разі пред`явлення особою позову, якщо предметом такого позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

У відповідності до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»: « При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

В даному спорі строк давності почав обчислюватися, з моменту виконання основного зобов`язання, тобто з 13.09.2016 року і закінчувався 13.09.2019 року.

Суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності з поважних причин, оскільки він звернувся до суду, в установлений строк і з позовом 01 грудня 2018 року, але ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2018 року позовну заяву МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу було залишено без руху, а в подальшому визнано неподаною, а про наявність ухвали про визнання позовної заяви неподаної та її повернення позивачу стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень у зв`язку з цим він вимушений був повторно звернутися до суду із позовною заявою .

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності або якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Тому суд вважає, що позивач хоч і пропустив строк звернення до Васильківського міськрайонного суду за захистом своїх прав, але з поважних причин, а тому клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних доказів установлено, що з вини ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої вона пошкодила транспортний засіб належний ОСОБА_2 , яка в свою чергу отримала страхове відшкодування від МТСБУ, до якого перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1921 гривень судового збору.

Керуючись статтями 22, 256, 261, 264, 267, 988, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Поновити Моторно (транспортному) страховому бюро України пропущений строк звернення до суду із позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат страхового відшкодування в сумі 19 146,65 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто сорок шість грн. 65 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро України судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня, 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Текст рішення виготовлено 23.06.2020 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко