Провадження № 2/643/1499/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Горбунової Я.М., за участю серкретаря Арестової І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АГК «Автолюбитель-104» про поновлення порушеного права,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати об`єднання зборів АГК «Автолюбитель-104» 05.02.2017 р. та 19.025.2017 р. на яких не було кворуму в одні легітимні збори протиправними, а всі рішення, прийняті на начебто легітимних зборах АГК «Автолюбитель-104» 19.02.2017 р. незаконними.

На обґрунтування позову зазначив, що він з 1990 року є членом АГК «Автолюбитель-104». Виконуючи обов`язки голови АГК «Автолюбитель-104» Скороходова ОСОБА_2 на загальних зборах 12.04.2016 р. призначила себе головою АГК «Автолюбитель-104», знявши з цієї посади ОСОБА_3 , при цьому протокол №2 зборів від 12.04.2016 р., а також додаток від 12.04.2016 р. були сфальсифіковані. З цього приводу позивач звернувся з позовом до суду. Рішенням суду позов було задоволено частково. Скориставшись тим, що зазначене рішення набрало законної сили лише 27.02.2018 р., ОСОБА_4 призначає на 05.02.2017 р. збори членів АКГ, на яких кворуму не було і навіть не велось протоколу цих зборів. Тому ОСОБА_4 призначає нові збори на 19.02.2017р., але кворуму не було знову. Після чого ОСОБА_4 заявила, що треба об`єднати ці збори з тими, що не відбулись і таким чином призначити збори 19.02.2017 р. легітимними.

Вказана цивільна справа підлягає закриттю, у зв`язку з підсудністю Господарському суду.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим, ст. 20 Господарського процесуального кодексу України (надалі -ГПК України, визначають коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, до якого віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі, у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, належить виходити з таких міркувань.

За змістом положень ст. 167 Господарського кодексу України (надалі -ГК України) корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 ГК України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (ст. 3 ГК України).

Особливості ведення господарської діяльності споживчими кооперативами визначаються законами України «Про кооперацію» (зокрема, статтями 2, 6, 11, 12, 23, 27), «Про споживчу кооперацію» (зокрема, статтями 1, 2, 5-7, 9, 12) та ГК України (зокрема, статтями 94, 111).

За змістом зазначених норм споживча кооперація в Україні - це добровільне об`єднання громадян для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану. Вона здійснює торговельну, заготівельну, виробничу та іншу діяльність, не заборонену чинним законодавством України.

Аналогічні положення містяться у Статуті АГК «Автолюбитель-104».

Первинною ланкою споживчої кооперації є споживче товариство (споживчий кооператив) - самостійна, демократична організація громадян, які на основі добровільності членства і взаємодопомоги за місцем проживання або роботи об`єднуються для спільного господарювання з метою поліпшення свого економічного і соціального стану. Кожний член споживчого товариства має свою частку в його майні. Споживче товариство діє на основі статуту, вважається створеним, визнається юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу діяльність з дня його державної реєстрації (ст. 2 Закону України «Про кооперацію»), ст. 5 Закону України «Про споживчу кооперацію»,ст. 111 ГК України).

Таким чином, споживче товариство є юридичною особою та здійснює господарську діяльність з моменту його державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах. Рішення про створення кооперативу приймається його установчими зборами. При створенні кооперативу складається список членів та асоційованих членів кооперативу, який затверджується загальними зборами. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Вищим органом управління споживчого товариства є загальні збори його членів, які й приймають статут, визначають розміри вступного і обов`язкового пайового внеску, обирають керівні та контрольні органи товариства, а також вирішують інші питання, пов`язані з його діяльністю (статті 7,11 Закону України «Про кооперацію», статті 5-7 Закону України «Про споживчу кооперацію»).

За приписами ст. 12 Закону України «Про кооперацію», ст. 6 Закону України «Про споживчу кооперацію» член споживчого товариства має право, у тому числі брати участь в господарській діяльності споживчого кооперативу, а також в управлінні ним, обирати і бути обраним до його органів управління і контролю, вносити пропозиції щодо поліпшення діяльності товариства та усунення недоліків у роботі його органів і посадових осіб; одержувати частку прибутку, що розподіляється за результатами господарської діяльності між членами споживчого товариства відповідно до їх пайового внеску.

З аналізу наведених вище норм можна дійти висновку, що члени споживчого товариства (споживчого кооперативу), яке є господарською організацією, беруть участь в управлінні ним, мають право одержувати частку прибутку, що розподіляється за результатами господарської діяльності між членами споживчого товариства відповідно до їх пайового внеску, та інші правомочності, встановлені законом і статутними документами такого товариства.

Такі ознаки відповідають поняттю корпоративних прав, наданому в ст. 167 ГК України, а тому спори між учасниками споживчого товариства або між споживчим товариством і його членом, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності цього товариства, є такими, що виникають з корпоративних відносин (постанова ВП ВС від 27 лютого 2019 р. у справі № 738/1772/17 (провадження № 14-45цс19).

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому ставить питання, пов`язані з діяльністю та управлінням кооперативу, таким чином, між юридичною особою та її учасником (членом) виник спір, пов`язаний з діяльністю та управлінням цією юридичної особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АГК «Автолюбитель-104» про поновлення порушеного права - закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя -