Справа № 703/1487/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого - судді Кирилюк Н.А.

з секретарем Римським Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 703/1487/19

за участю

позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Черкасигаз» та ТОВ «Черкасигаз збут» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що в його квартирі АДРЕСА_1 встановлене індивідуальне газове опалення.

На період опалювального сезону, а саме з жовтня 2017 року по квітень 2018 року, йому, управлінням праці та соціального захисту населення була нарахована субсидія в розмірі 6674 грн. 61 коп.

Ним, як споживачем, передавалися покази лічильника газу до ПАТ «Черкасигаз» по мережі інтернет. Всього за вказаний опалювальний період ним було використано 905 м3 газу на загальну суму - 6296 грн. 90 коп.

Однак, відповідачами невірно зафіксовувалися подані ним покази газу, внаслідок чого вони за жовтень 2017 року та лютий 2018 року були занижені, а за січень 2018 року завищені. Всього, за підрахунками відповідачів ним було використано 858 м3 на загальну суму - 5969 грн. 88 коп., що на 47 м3 менше ніж мало бути відповідно до поданих ним показників.

Зазначені відповідачем недоліки в свою чергу вплинули на субсидію, яка була йому нарахована на загальну суму 6674 грн. 61 коп., оскільки фактичну різницю між нарахованою та використаною субсидією в сумі 377 грн. 71 коп. він повинен повернути до державного бюджету.

Оскільки відповідачем було занижено передані ним покази витрати газу за опалювальний період стали меншими фактичних на 47 м3, що в грошовій сумі становить 704 грн. 73 коп., тобто в бюджет ТОВ «Черкаси збут» повернуло не 377 грн. 71 коп., а 704 грн. 73 коп., а в подальшому ці кошти вирахувало з нього в травні 2018 року.

Він неодноразово звертася до відповідачів із заявами про надання роз`яснень з приводу неправомірного корегування поданих ним показів, однак відповідачі вказані порушення не усунули, що стало вагомою підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою в якій він просить зобов`язати ПАТ «Черкасигаз» проставити за опалювальний період, а саме, жовтень 2017 року квітень 2018 року фактичні об`єми витрат газу і надати відповідну довідку про обсяг витрат газу за опалювальний період ТОВ «Черкасигаз збут» для здійснення перерахунку та зобов`язати ТОВ «Черкасигаз збут» скасувати нарахований ними борг в сумі 327 грн. 02 коп.

Також вказаними діями відповідачі завдали йому і моральних страждань, що полягали у його приниженні, порушенні життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків із членами сімї. Вважає, що внаслідок вказаних моральних переживань відповідачами була нанесена йому моральна шкода, які він оцінює в розмірі 1000 грн. та просить стягнути її з відповідачів.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві.

Зазначив, що покази лічильника по факту використаного газу за жовтень 2018 року він передавав через мережу інтернет та які, на його думку, умисно було знищено представниками відповідача. Крім того, вважав, що представники відповідача, з огляду на занадто низькі показники газу за вказаний період, могли б зателефонувати йому та встановити причини таких показників.

Також вказував на нарахування у спірних періодах спожитого газу не по тій групі споживання спожитого газу, що також вказує на необгрунтованість проведених нарахувань.

Представник відповідача ТОВ «Черкасигаз збут» в судовому засіданні та в відзиві на позовну заяву просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав його необгрунтованості.

Зазначив, що до 09 липня 2018 року постачання природного газу по АДРЕСА_2 здійснювалося на підставі типового договору укладеного із ОСОБА_4 , як співвласником вказаної квартири. На підставі її звернення особовий рахунок за вказаною адресою був переоформлений на ОСОБА_1 та 09 липня 2018 року з ним підписана заява приєднання до умов типового договору, отже позивач отримує природний газ для побутових потреб на підставі договору постачання.

Розрахунок плати за поданими ним показами здійснено правомірно та відповідно до вартості роздрібної ціни на природний газ для побутових споживачів, яка з 01.07.2017 року становить 6957 грн. 90 коп. за 1 тис. куб.м.

Вказав, що з 01.10.2015 року позивач отримує адресну субсидію за надані послуги з газопостачання в опалювальний період. Станом на 01.06.2018 року заборгованість по особовому рахунку позивача становила 335 грн. 51 коп., що виникла внаслідок несплати ним обов`язкових платежів визначених при призначенні субсидії в опалювальний період та внаслідок нездійснення позивачем оплати послуг з газопостачання в міжопалювальний період.

Відтак вважає поданий позивачем позов необгрунтованим та безпідставним. Крім того, просив також відмовити і в стягненні з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки доказів заподіяння вказаної шкоди та протиправних дій з боку відповідача, позивачем суду не надано.

Представник відповідача ПАТ «Черкасигаз», правонаступником прав та зобов`язань якого є акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» (згідно виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань) в судовому засіданні та в надісланому на адресу суду відзиві на позовну заяву також просив в задоволенні позову відмовити.

Свою позицію обрунтував тим, що відповідно до умов договору розподілу природного газу, до яких приєднано і позивача за його згодою, побутовий спроживач зобов`язаний щомісячно до 01 числа місяця знімати фактичні показання лічильника газу та до 05 числа місяця включно, надавати їх оператору ГРМ у спосіб, визначений договором в т. ч. і на електронну адресу.

Побутові споживачі газу належать до відповідних груп за ознаками складу газових приладів і пристроїв, з урахуванням опалювальної площі та наявності централізованого газового водопостачання.

В зв`язку з несвоєчасною передачею показників лічильника газу позивачем фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу у серпні та вересні 2017 року визначався оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період та згідно додатку 1 до Кодексу газорозподільних систем, що регулює належність споживачів газу до відповідних груп. У даному випадку позивач належить до 6 групи споживання.

У зв`язку з його неодноразовим зверненням з приводу неправомірного корегування відповідачем показників газу, відповідач провів тристоронню звірку витрат природного газу із фіксування показника лічильника газу, однак позивач від підпису вказаного акту відмовився, що спростовує його твердження на рахунок самовільного корегування відповідачами показів лічильника спожитого природного газу.

Зауважив, що позивач не скористався правом внести відповідні корективи у покази за спожитий газ за жовтень 2017 року, як того вимагає закон, а звернувся до служби вже після закінчення опалювального періоду, що позбавило відповідача можливості перевірити достовірність поданих показів та відкорегувати їх.

Просив також відмовити і в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки жодних дій зі сторони відповідача на спричинення тих моральних страждань про вказано позивачем в позовній заяві не вчинено та позивачу не завдано.

Зауважив також, що зазначена позивачем третя особа Смілянське УЕГГ ПАТ «Черкасигаз» є відокремленим підрозділом та який ліквідовано, відтак вказаний відокремлений підрозділ не може бути стороною по справі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Правовідносини, як виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494.

Кодекс газорозподільних систем, визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

Пункт 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначає, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу).

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається (пункт 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).

Крім того, надання послуг споживачам - фізичним особам з газопостачання регулюються в т.ч. і Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, а також умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ «Правил постачання природного газу», за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641,642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 та використовує газ для опалення квартири за вказаною адресою.

05.07.2018 року ОСОБА_4 звернулася до начальника Смілянського відділення ПАТ «Черкасигаз» із заявою про переведення особового рахунку по квартирі АДРЕСА_1 було на ОСОБА_1 .

З аналогічною заявою до начальника Смілянського відділення ПАТ «Черкасигаз» 09.07.2018 року звернувся ОСОБА_1 .

У вказаній заяві зазначено про наявну, станом на 01.06.2018 року, заборгованість в сумі 335 грн. 51 коп.

09.07.2018 року ОСОБА_1 було підписано заяву приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, де зазначено та закріплено підписом позивача, що розрахунок споживача за природний газ здійснюється на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу, за підсумками місяця.

В заяві-приєднання до умов договору розподілу природного газу зазначено, що персоніфіковані дані споживача за договором, відносяться до 6 групи споживання природного газу, та відповідно до додатку №1 вираховується з розрахунку 24 м. куб. на 1 м. кв.

Відповідно до пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом.

В судовому засіданні позивач зазначив, що покази по лічильнику газу за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року він передав через мережу інтернет, заповнюючи рахунок-фактуру, яка містить інформацію необхідну в т.ч. і для надання показників лічильника газу, однак на його думку, ці відомості були знищені відповідачами.

Згідно з пунктом 5 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВтгод, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу.

Відповідно до Термінів, наведених в п. 1.4 Типового Договору, особистий кабінет - особиста веб-сторінка Споживача на веб-сайті Постачальника, що містить персоніфіковані дані Споживача, статистичні дані про ціни та нарахування і сплату за Договором та іншу інформацію, пов`язану з виконанням Договору.

Як вказує позивач у своїй позовній заяві, передані ним покази лічильника газу були скориговані оператором невірно та на власний розсуд, однак, при цьому з вимогами, щодо повірки поставленого лічильника, з метою перевірки відповідності в показах лічильника до відповідачів не звертався.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи доказів, на предмет того, що позивачем дійсно надавалися покази лічильника газу саме в обсягах, що вказано в позовній заяві, суду не надано.

З клопотанням про витребування внесених ним даних через мережу інтернет показів про обсяг спожитого ним газу з урахуванням показів лічильника та які, відповідно до вказаного Кодексу фіксуються у його особистому кабінеті, позивач в порядку ст. 84 ЦПК України до суду не звертався.

Враховуючи наведене та з урахуванням того, що в квартирі АДРЕСА_1 , в яку здійснювалася подача газу проживало та користувалося послугами щонайменше дві особи, а саме позивач та його дружина ОСОБА_4 на яку до 09.07.2018 року було відкрито особовий рахунок, суд позбавлений можливості встановити дійсні покази лічильника газу, які передавалися відповідачам.

Крім того, представник відповідача в надісланому на адресу суду відзиві, як на підставу наявної у позивача заборгованості в сумі 335 грн. 51 коп. посилався на те, що така виникла внаслідок нездійснення позивачем, як отримувача субсидії сплати обов`язкових платежів визначених при призначенні субсидії в опалювальний період та внаслідок нездійснення споживачем оплати послуг з газопостачання в між опалювальний період.

На спростування вищевказаного твердження представника відповідача, позивачем не надано доказів, які б вказували на нараховану йому субсидію та звільнення його від сплати обов`язкових платежів визначених при її призначенні в опалювальний період, а твердження про відсутність заборгованості є лише його припущенням.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів того, що нарахована заборгованість виникла саме з неправомірного корегування відповідачами обсягу спожитого ним газу з урахуванням показів лічильника.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, свобод чи законного інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про порушення його прав, факт неподання позивачем доказів на предмет доведеності його позовних вимог в розумінні ст.77, 80 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних в частині зобов`язання відповідачів вчинити певні дії, в повному обсязі.

Крім того, позивач також просить суд стягнути з відповідачів завдану йому моральну шкоду, що полягає у порушенні його нормальних життєвих зв`язків та продовження активного громадського життя.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення з відповідачів грошових коштів на відшкодування спричиненої моральної шкоди посилається, на те, що моральна шкода спричинена йому в зв`язку з неправомірними діями відповідачів, що полягли у безпідставному корегуванні поданих ним показів за спожитий газ.

Однак, враховуючи, що судом не встановлено неправомірності дій відповідачів щодо здійснення корегування поданих позивачем показів лічильника газу та недоведено безпідставності нарахованого боргу, що в свою чергу могло бути наслідком заподіяння йому моральної шкоди та в зв`язку з тим, що позивачем недоведено в чому саме полягало порушення його життєвих зв`язків та продовження активного громадського життя , суд приходить до висновку про відсутність підстав і для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу, якого звільнено від сплати судового збору, відмовлено, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 77-78, 80-81, 141, 258-259, 264-266, 268 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" (Черкаська область, м.Черкаси, вул. М.Залізняка, 142, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут" (Черкаська область, м.Черкаси, вул.Громова, 142, ) про зобов`язання внесення за опалювальний період з жовтня 2017р. по квітень 2018 р. показників фактичних об`ємів спожитого газу та надання довідки, скасування боргу, стягнення моральної шкоди - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 13.07.2020 року.

Головуючий: Н. А. Кирилюк