ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2715/20
Провадження № 2/210/1504/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"30" червня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді перебуває вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16 лютого 1998 року у 13-00 год. у рудному дворі агломераційного цеху Криворізького державного гірничо - металургійного комбінату «Криворіжсталь» , правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», під час виконання трудових обов`язків слюсаря - ремонтника внаслідок ураження електричним струмом у віці 27 років загинув батько Позивача - ОСОБА_2 .

Відповідно до матеріалів розслідування, зокрема пункту 11.3 акту форми Н-1 про нещасний випадок від 28 лютого 1998 року № 20/1 причинами смертельного нещасного випадку були визнані: конструктивний недолік, порушення трудової і виробничої дисципліни, незадовільна організація робіт.

Відповідально до п.13 Акту форми Н-1 посадовими особами Відповідача , які допустили порушення законодавства про охорону праці, що призвело до смертельного нещасного випадку, були визнані:

-заступник начальника цеху по електрообладнанню ОСОБА_3 . який порушив вимоги п.3.26; 3.27; 3.28 «Посадової інструкції заступника начальника цеху по електрообладнанню»,

-майстер ЦРМО-1 ОСОБА_4 , який порушив вимоги п.3.18, 3.22; 3.24; 3.26 «Посадової інструкції» і п.19.1; 19.7 «Положенив просистему управління охорони праці СУОП», п.10.4 «Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КДГМК «Криворіжсталь»

Внаслідок смерті батька Позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у наступному: позивач народився вже після смерті батька. Проте, коли він подорослішав та зрозумів, що він втратив батька, він дуже сумував з цього приводу. Водночас під час відвідування дитячого садку, під час навчання у середній школі, Позивач сильно комплексував, усвідомлюючи, що він на відміну від інших дітей, не має батька, що завдавало йому додаткових моральних переживань. Позивач до досягнення повноліття був позбавлений батьківської опіки, турботи та матеріальної підтримки, що також тривалий час завдавало Позивачу глибоких моральних переживань.

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 275 000 гривень.

Представник Відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Єфремова Т. О. подала до суду відзив на позов, в якому зазначив, що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те що, зазначена позивачем сума моральної шкоди заявлена всупереч вимогам розумності та справедливості та твердження позивача, які складають зміст позовної заяви не що інше, як припущення можливого розміру заподіяної позивачу шкоди, оскільки не підтверджуються жодними належними доказами, окрім того позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди, також зазначає про відсутність причинно-наслідкового зв`язку та наявність вини самого померлого у нещасному випадку.

Сторони в судове засідання не викликались.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що позивач є сином ОСОБА_2 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Подія смерті сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 у 13-00 год. у рудному дворі агломераційного цеху Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» , правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», під час виконання трудових обов`язків слюсаря - ремонтника внаслідок ураження електричним струмом у віці 27 років загинув батько Позивача - ОСОБА_2 (а.с. 3).

З акут про нещасний випадок №20/1 від 28.02.1998 року форми Н-1, зокрема пункту 11.3 причинами смертельного нещасного випадку були визнані: конструктивний недолік, порушення трудової і виробничої дисципліни, незадовільна організація робіт.

Відповідально до п.13 Акту форми Н-1 посадовими особами Відповідача, які допустили порушення законодавства про охорону праці, що призвело до смертельного нещасного випадку, були визнані:

-заступник начальника цеху по електрообладнанню ОСОБА_3 , який порушив вимоги п.3.26; 3.27; 3.28 «Посадової інструкції заступника начальника цеху по електрообладнанню»,

-майстер ЦРМО-1 ОСОБА_4 , який порушив вимоги п.3.18, 3.22; 3.24; 3.26 «Посадової інструкції» і п.19.1; 19.7 «Положенив просистему управління охорони праці СУОП», п.10.4 «Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КДГМК «Криворіжсталь» (а.с. 4-8).

Згідно зі ст.ст.440, 440-1 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин), шкода, спричинена особі чи майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному об`ємі особою, яка завдала шкоди. Моральна шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

При цьому, відповідно до ст.441 ЦК УРСР, організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно зі ст.450 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), організації, діяльність яких пов`язана з підвищеною небезпекою для оточуючих, зобов`язані відшкодувати шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.456 ЦК УРСР в разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ч.1,3 ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників в галузі охорони праці.

Також, у відповідності до вимог, що випливають з порушення особистих немайнових прав, строки позовної давності згідно ст.83 ЦК України УРСР 1963 року не застосовуються. Дана норма також регламентується п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень та у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, зокрема народженим після смерті батька, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

З огляду на вищезазначене вбачається, що внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних умов праці Позивач втратила свого чоловіка. Втрата є такою, що не може бути відновлена, а тому її душевні страждання будуть тривати і надалі.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 6 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992р. N 2694-XII (зі змінами та доповненнями), які діяли на час виникнення правовідносин, передбачено, що умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Стаття 153 Кодексу законів про працю України передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Так, батько Позивача виконував трудові обов`язки на підприємстві відповідача під час смертельного нещасного випадку, що відповідачем не оскаржується.

Як вище судом зазначалось, відповідно до Закону України «Про охорону праці» та ст. 153 КЗпП України саме на власника підприємства покладається обов`язок щодо створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові.

Статтею 466 ЦК УРСР в разі реорганізації юридичної особи виплата щомісячних платежів, належних з неї в зв`язку з заподіянням каліцтва покладається на правонаступників.

Суд доходить висновку, що позовні вимоги до Відповідача є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

З письмових матеріалів справи встановлено, що позивач переносить моральні страждання, оскільки внаслідок смерті батька позивачка постійно перебуває у напруженому психічному стані, після захоронення батька страждання та переживання не закінчилися. Отже смертю батька Позивачу завдано глибоких моральних страждань.

При визначенні розміру відшкодування, суд враховує роз`яснення, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно чого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Так, обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує, характер та обсяг її душевних страждань, в зв`язку зі смертю близької людини, враховує той факт, що дійсно позивач є донькою померлого; наслідки викликані заподіяною шкодою - смертю найбільш близької людини; перенесені та діючі у теперішній час душевні страждання та переживання; тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані смертю батька, час, що пройшов з моменту смерті близької людини та до моменту звернення до суду, вважає за можливе стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю батька, грошові кошти в сумі 200000,00 гривень.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 43, 46 Конституції України, ст. 440-1 ЦК УРСР, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141,259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання, грошові кошти в сумі 200 000 (двісті тисяч) гривень без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір у розмірі 2000,00 (дві тисячі гривень).

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії цього рішення.

Суддя: В. Є. Сільченко