ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року

м. Харків

Справа №636/4393/19

Провадження №22-ц/818/3102/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

Суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи :

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

Відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 11 лютого 2020 року, ухвалене суддею Карімовим І.В., -

в с т а н о в и в :

17 жовтня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк ( далі -АТ КБ) «ПриватБанк» звернулося до суду з до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 30 червня 2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідно до вимог п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, Правилами користування платіжною карткою становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Зобов`язання за договором про надання банківських послуг позивач виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором та в межах встановленого кредитного ліміту ( з урахуванням умов його збільшення).

Однак відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 03 жовтня 2019 року виникла заборгованість в сумі 12401,13 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 3442 грн. 92 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 6641 грн. 49 коп.; заборгованості за пенею та комісією - 1250,00 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 566,72 грн. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість в сумі 12401,13 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 11 лютого 2020 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 30 червня 2011 року в розмірі 3442 гривні 92 копійки, а також судові витрати в сумі 533,33 гривні. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті у повному обсязі, стягненню підлягає заборгованість за кредитом в розмірі 3442,92 грн. на підставі ч.2 ст.530 ЦК України. В іншій частині позовні вимоги вважав недоведеними.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків, пені та штрафу та задовольнити вимоги банку в цій частині, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно досліджено письмові докази та не з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна 30 днів пільгового періоду від 30.06.2011 року, якою сторони погодили умови кредитування у письмовому вигляді, зокрема щодо сплати відсотків, пені та штрафу.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог, тому в іншій частині вказане рішення судом не переглядається.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 30.06.2011 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк (а.с. 12-13).

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До вказаної заяви банк додав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 30.06.2011 року, підписану відповідачем. Вказана довідка містить інформацію, зокрема щодо розміру базової процентної ставки, розміру щомісячних платежів, строку їх внесення , пені за несвоєчасне погашення заборгованості, штрафу при порушенні строку платежів по будь-якому із зобов`язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів. (а.с. 14).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 03 жовтня 2019 року становить 12401,13 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3442 грн. 92 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6641 грн. 49 коп.; заборгованість за пенею та комісією - 1250,00 грн. , штраф (фіксована частина)- 500 грн. ; штраф (процентна складова) - 566,72 грн. (а.с. 7-11).

ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на Акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 25).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

У довідці про умови кредитування, доданій до позовної заяви містяться умови договору про розмір відсотків за користування кредитними коштами та відповідальность у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 3% на місяць (36% на рік).

Із розрахунку заборгованості вбачається, що банком в односторонньому порядку змінювалась процентна ставка , зокрема у сторону збільшення з 01.04.2015 року.

Крім того, відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

В позовній заяві зазначено, що кінцевий термін повернення відповідає строку дії картки.

Разом з цим відомості щодо кінцевого строку дії картки позичальника суду першої інстанції не були надані, що позбавило суд можливості перевірити правильність нарахування відсотків за користування кредитом у межах строків кредитування.

За положеннями ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки право позивача нараховувати неустойку обмежується строком виконання зобов`язання, який за матеріалами справи відповідає строку кредитування, то за недоведеності обставин щодо строку дії картки необґрунтованою є і вимога позивача про стягнення нарахованої неустойки.

За таких обставин висновок суду першої інстанції щодо відмови у позовних вимогах про стягнення процентів, пені та штрафу є законним та обґрунтованим.

Посилання АТ КБ «ПриватБанк» в письмових поясненнях на те, відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано картку, яка згодом неодноразово перевипускалась, остання карта № НОМЕР_1 строком дії до лютого 2021 року та скріншот з програми «Промінь» наданий банком на підтвердження цього, колегією суддів не приймається.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами п. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Доказів неможливості надання документів на підтвердження строку дії картки до суду першої інстанції банком не надано.

АТ КБ «ПриватБанк», як утримувач такої інформації мав можливість надати усі докази на підтвердження позовних вимог до суду першої інстанції, проте таким правом не скористався.

Що стосується вимог відповідача про застосування до спірних відносин строків позовної давності, колегія суддів зазначає, що зароз`ясненнями, викладеними в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 № 14 встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

За умови недоведеності позовних вимог в частині рішення, що оскаржується, підстави для застосування строків позовної давності відсутні.

Питання про розподіл судових витрат колегія суддів вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України та залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Керуючись ст. 141, 367, 368, ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 11 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук