Справа № 462/1419/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 серпня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд міста Львова у складі головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю представника позивача Пирогова О.В., представника третьої особи Квітко Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний Центр «М.Т.К.», про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТзОВ «Юрія-Фарм» 5.03.2020 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якій зазначив, що відповідно до наказу фармацевтичної компанії ТзОВ «Юрія-Фарм» № ЮФ 000036-ос від 11.03.2011 року відповідач ОСОБА_1 була прийнято на посаду спеціаліста з синдромної терапії західного представництва дирекції регіональних представництв комерційного департаменту. Наказом № МТК/0010 від 04.03.2011 Товариства з обмеженою відповідальністю „Медичний центр «М.Т.К.» автомобіль DAEWOO LANOS, закріплений за працівником товариства «Юрія-Фарм» ОСОБА_1 та переданий їй в користування та розпорядження. Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2018 року ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 10 липня 2012 року, біля 11 години 50 хвилин, будучи працівником фармацевтичної компанії ТОВ «Юрія-Фарм», керуючи службовим автомобілем марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно належить «М.Т.К.» Медичний центр ТОВ «М.Т.К.», порушила вимоги Правил дорожнього руху, та визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням трава керувати транспортними засобами на строк 3 роки, звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, звільненна від покарання відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».Вироком суду частково задоволено цивільний позов потерпілих від ДТП. Матеріальна шкода була стягнута з ТОВ Медичний центр «М.Т.К.» як власника автотранспортного засобу, який був закріплений за ТОВ «Юрія-Фарм» та наданий в користування працівнику ТОВ «Юрія-Фарм» - ОСОБА_1 На виконання рішення суду для стягнення коштів відносно ТОВ Медичний центр «М.Т.К.» були відкриті виконавчі провадження. Таким чином, ТОВ Медичний центр «М.Т.К.» сплатив потерпілим за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2018 року за працівника ТОВ «Юрія-Фарм» ОСОБА_1 - 197 519,49 грн. ТОВ Медичний центр «М.Т.К.» направив ТОВ «Юрія-Фарм» претензію про відшкодування матеріальних збитків за неправомірні дії працівника ТОВ «Юрія-Фарм» ОСОБА_1 . ТОВ «Юрія-Фарм» визнав борг перед ТОВ Медичний центр «М.Т.К.» в сумі 197 519,49 грн. Реально понесені збитки ТОВ «ЮРІЯ-ФАРМ» від дій відповідача становлять 197 519,09 грн. Просить суд стягнути на свою користь в порядку регресу з відповідача ОСОБА_1 197 519,49 грн., що є розміром виплаченого відшкодування за неправомірні дії відповідача.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний Центр «М.Т.К.» Квітко Є.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, заперечень суду не надала, у зв`язку з чим у відповідності до ст.280 ЦПК України за згодою представника позивача та представника третьої суд розглядає справу, ухвалюючи заочне рішення.

Суд,вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до положень ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Тобто за наявності вини працівника юридичної особи у завданні шкоди фізичній особі, і в разі, якщо така шкода завдана під час виконання трудових (службових) обов`язків, така шкода має бути відшкодована працедавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом встановлено, що згідно до наказу фармацевтичної компанії ТзОВ «Юрія-Фарм» № ЮФ 000036-ос від 11.03.2011 року відповідач ОСОБА_1 була прийнята на посаду спеціаліста з синдромної терапії західного представництва дирекції регіональних представництв комерційного департаменту.

Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю „Медичний центр «М.Т.К.» № МТК/0010 від 04.03.2011 автомобіль DAEWOO LANOS закріплений за працівником товариства «Юрія-Фарм» ОСОБА_1 та переданий їй в користування та розпорядження.

Згідно з наказом фармацевтичної компанії ТзОВ «Юрія-Фарм» № ЮФ 000975 ОСОБА_1 відряджена в м. Львів та Львівську область з 01.07.2012 року по 31.07.2012 року для виконання службових обов`язків.

Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2018 року ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 10 липня 2012 року, біля 11 години 50 хвилин, будучи працівником фармацевтичної компанії ТОВ «Юрія-Фарм», керуючи службовим автомобілем марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно належить «М.Т.К.» Медичний центр ТОВ «М.Т.К.», порушила вимоги Правил дорожнього руху, та визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням трава керувати транспортними засобами на строк 3 роки, звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, звільнена від покарання відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Вироком суду частково задоволено цивільний позов потерпілих від ДТП.

Як зазначено в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов`язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. За вимогами інших осіб, що грунтуються на неналежному виконанні працівником своїх трудових обов`язків (відшкодування шкоди їх майну, здоров`ю, виплаченої пенсії, допомоги по соціальному страхуванню тощо), в силу ст. 441 ЦК України, відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами трудового законодавства.

Відповідно до ч. 5 п. 6 та п. 11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з огляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" визначено, що фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавання шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

Відповідно до положень п.п.3 п. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

ТОВ Медичний центр «М.Т.К.» сплатив потерпілим за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2018 року за працівника ТОВ «Юрія-Фарм» ОСОБА_1 - 197 519,49 грн.

ТОВ Медичний центр «М.Т.К.» направив ТОВ «Юрія-Фарм» претензію про відшкодування матеріальних збитків понесених підприємством за неправомірні дії працівника ТОВ «Юрія-Фарм» ОСОБА_1 .

ТОВ «Юрія-Фарм» визнав борг перед ТОВ Медичний центр «М.Т.К.» в сумі 197 519,49 грн. та сплатив його, що підтверджується платіжним дорученням №26021842 віл 25.02.2020 року, в якому зазначено призначення платежу відшкодування заборгованості згідно претензії №55 від 13.02.2020 року.

Таким чином, у позивача є право вимоги до відповідача ОСОБА_1 , оскільки її кримінальними діями спричинена шкода позивачу на зазначену суму і тому вона має нести матеріальну відповідальність.

Суд вважає заявлені позовні вимоги ТОВ «Юрія-Фарм» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 197519,09 грн. та на підставі ст. 141 ЦПК стягненню підлягає сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2962,79грн.

Керуючись ст.2, 4, 5,10, 81, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний Центр «М.Т.К.», про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» () в рахунок відшкодування спричиненої шкоди в порядку регресу - 197 519,49 грн. (сто дев`яносто сім тисяч п`ятсот дев`ятнадцять гривень сорок дев`ять коп.) та судовий збір в розмірі 2962,79грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Залізничним районним судом м.Львова за письмовою заявою відповідача, що має бути подана протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Повний текст рішення складений 14 серпня 2020 року.

Суддя: Н.М.Румілова