Справа № 467/870/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Кравченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Херсонській області Південого міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у прав виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

встановив:

До суду надійшло подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Херсонській області Південого міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у прав виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа. Вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні відділу знаходиться виконавче провадження № 59462660 з примусового виконання виконавчого листа №467/870/15 від 12.01.2017р., виданого Херсонським міським судом Херсонської області про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором від 16.04.2007 року в розмірі 115220,85 дол. США, що в еквіваленті становить 2472639,44 грн з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк» .

Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Під час виконання рішення суду виконавцем проведено ряд виконавчих дій та встановлено, що згідно інформації наданої на запити органами, що здійснюють облік та реєстрацію рухомого та нерухомого майна, є майно належне боржнику на праві власності . На виклики державного виконавця боржник не з`являється, закордонним паспортом громадянина України боржник документований для виїзду за кордон , що виданий органом 6501 на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 27.06.1996 року та перетинає кордон.

Станом на сьогоднішній день Рішення суду боржником не виконано, дій спрямованих на їх виконання самостійно не здійснено, що суперечить вимогам ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього по виконавчому провадженню.

Згідно ч. 4ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали подання судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи управі виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Судом встановлено, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Херсонській області Південого міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № 59462660 з примусового виконання виконавчого листа №467/870/15 від 12.01.2017р., виданого Херсонським міським судом Херсонської області про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором від 16.04.2007 року в розмірі 115220,85 дол. США, що в еквіваленті становить 2472639,44 грн з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк» .

Головним державним виконавцем проведено ряд виконавчих дій та встановлено наступне.

Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформацію про боржника , не знайдено.

Інформація про джерела отримання доходів боржника згідно відповіді Державної фіскальної служби відсутня.

Відповідно до довідки Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями - юридичну особу ліквідовано (припинено)/фізичну особу - інформація відсутня.

Транспортні засоби за боржником не зареєстровані, про що свідчить відповідь Регіонального сервісного центру в Херсонській області. Водні транспортні засоби за боржником не зареєстровані, згідно відповіді ХФ ДП «Адміністрація морських портів України».

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником зареєстровано нерухомість, а саме житловий будинок на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

23.04.2020 року винесено постанову про арешт всього нерухомого та рухомого майна боржника , про що внесено в реєстр відповідні відомості.

13.05.2020 року проведені всі виконавчі дії з опису та арешту житлового будинку боржника, напралено на адресу боржника для виконання та ознайомлення.

Згідно інформації відділу ГУДМС УДМС України боржник був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак на виклики державного виконавця до відділу для надання пояснень щодо погашення заборгованості не з`являється, заборгованість за виконавчими документами не погашає, від виконання рішення суду ухиляється.

Боржник документований закордонним паспортом для виїзду за кордон , що виданий органом 6501 на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 27.06.1996 року та перетинає кордон.

Крім того має земельну ділянку на підставі права власності за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду на сьогоднішній день не виконано, борг не сплачено.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі Конвенції), частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому згідно ч. 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Згідно положень даного Закону громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору у передбачених законом випадках; якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

У справі «Хлюстов проти Росії» («Khlyustov v. Russia» від 11.07.2013 року) ЄСПЛ також застосував указані стандарти при вирішенні питання щодо заборони виїзду боржника за кордон у звязку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, у ЄСПЛ не погодився з владою РФ з питання додержання в результаті накладення обмеження на право заявника залишати свою країну принципу згідно якого таке обмеження має бути необхідним в демократичному суспільстві в контексті п. 3 ст. 2 Протоколу №4 Конвенції. Більше того Європейський Суд вказав, що необхідність додержання цього принципу закладена і в національному законодавстві, яке не передбачає автоматичного накладення таких обмежень.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом певного строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження (висновки Верховного Суду України, узагальнення судової практики щодо розгляду подань про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року).

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Дії державного виконавця щодо встановлення місця проживання боржника, розшуку майна боржника не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язань. Вказані дії проводяться державним виконавцем незалежно від ухилення чи не ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду. Виклики та вимоги державного виконавця боржникові не вручені, тому відсутні підстави для визнання боржника таким, що саме ухиляється від виконання судового рішення.

Таким чином, оскільки державним виконавцем не надано належні та об`єктивні докази на підтвердження ухилення боржника від виконання зобов`язання, у суду не має правових підстав для задоволення подання державного виконавця.

Крім того, слід зауважити, що звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

З огляду викладене, суд дійшов висновку, що подання є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.258-261,268,352-354,441 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Херсонській області Південого міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у прав виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко