Справа № 132/1186/20
Провадження № 22-ц/801/1225/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 рокуСправа № 132/1186/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Міхасішина І. В., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Безрученко Н. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» про забезпечення позову у справі за матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроТрак», Державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко Оксани Василівни про скасування рішення державного реєстратора, визнання договору оренди землі недійсним, визнання укладеною додаткову угоду,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2020 року, ухвалене у складі судді Аліменко Ю. О., в приміщенні суду м. Калинівка, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» (далі - ТОВ «Лан-Агро») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроТрак» (ТОВ «АгроТрак»), Державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко О. В. про скасування рішення державного реєстратора, визнання договору оренди землі недійсним, визнання укладеною додаткову угоду.

Одночасно із позовною заявою надійшла заява ТОВ «Лан» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку. Дана заява мотивована тим, що незабезпечення позову в такий спосіб може утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2020 року заяву представника ТОВ «Лан-Агро» - адвоката Мельника Ю. М. про забезпечення позову - задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку площею 1,7043 із кадастровим номером земельної ділянки :06:000:0171, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, та належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жительці АДРЕСА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивовано тим, що виходячи із системного аналізу заявленої вимоги про забезпечення позову, суд в межах поданої заяви та викладеної в ній вимоги, вважає за доцільне задовольнити її, визначивши запропонований вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 1,7043 га із кадастровим номером земельної ділянки :06:000:0171, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, та належить на праві власності ОСОБА_1 , до скасування заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 ,подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі суду, фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції задовольнив заяву про забезпечення позову без наявності на те правових підстав, адже предметом спору у даній справі є вимоги немайнового характеру, а тому арешт земельної ділянки є неспівмірним заявленим вимогам. Арешт майна власника земельної ділянки за існування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення», яким скасовується мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення позбавляє власника земельної ділянки можливості реалізувати права на будь-яке розпорядження земельною ділянкою, зокрема, її відчуження. При цьому, чинним законодавством України передбачено, що зміна власника земельної ділянки не позбавляє прав її орендаря.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча були повідомлені завчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом, або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити, тощо.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення, або ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Накладаючи арешт на земельну ділянку, суд першої інстанції виходив із того, що суду надано докази про те, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, оскільки суд першої інстанції не врахував, що обраний позивачем вид забезпечення позову - «накладення арешту на земельну ділянку» неспівмірний із предметом позову «про скасування рішення державного реєстратора, визнання договору оренди землі недійсним, визнання укладеною додаткову угоду».

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 201/12570/18 (провадження № 61-4591св19).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами, земельна ділянка площею 1,7043 га із кадастровим номером земельної ділянки :06:000:0171, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, належить на праві власності ОСОБА_1 .

Між сторонами цієї справи існує спір щодо права оренди земельної ділянки та дійсність укладених щодо неї договорів.

Пред`явлені позивачем вимоги про скасування рішення державного реєстратора, визнання договору оренди землі недійсним, визнання укладеною додаткову угоду є немайновими.

Можливе рішення суду у цій справі - рішення про визнання, тобто рішення, яким підтверджується наявність або відсутність певних зобов`язальних правовідносин між сторонами, наявність або відсутність юридичних фактів.

Відповідно до частин 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» таке рішення може бути підставою для внесення реєстратором до Державного реєстру запису про скасування державної реєстрації права оренди ТОВ «Агро Трак».

Будь-якого іншого виконання, у тому числі примусового, можливе рішення суду не передбачає.

Вимог майнового характеру позивач не пред`являв і право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку не оспорюється, а предметом спору є виключно зобов`язально-правові (договірні) відносини.

При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову може призвести до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки накладення арешту на майно обмежує правомочності власника розпоряджатися та використовувати його.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Накладення арешту на земельну ділянки є втручанням у право власника на мирне володіння майном.

Натомість, враховуючи зміст вимог позову ТОВ «Лан-Агро», таке втручання як арешт, не є виправданим, оскільки воно не спрямоване на забезпечення виконання рішення суду.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що у даній справі забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку не відповідає частині першій статті 6 Конвенції та порушує частину першу статті 1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

Крім того, судом першої інстанції не з`ясовано співмірності виду забезпечення позову позовним вимогам, не оцінено рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених вимог, та не обґрунтовано необхідності вжиття цих заходів забезпечення позову. Натомість суд послався лише на загальні норми процесуального права.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18.

За таких обставин ухвала Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2020 року постановлена без належного з`ясування фактичних обставин, що підлягають перевірці, а тому підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення і ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, судовий збір сплачений за її подання підлягає стягненню з ТОВ «Лан-Агро» на користь ОСОБА_1 .

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2020 рокуу даній справі скасувати та прийняти нову.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» про забезпечення позову у справі за матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроТрак», Державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко Оксани Василівни про скасування рішення державного реєстратора, визнання договору оренди землі недійсним, визнання укладеною додаткову угоду, відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн. понесений останньою за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л. О. Голота

Судді: І. В. Міхасішин

В. П. Рибчинський