У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2020 Справа №607/10606/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Грицай К.М., з участю секретаря судового засідання Стус К.І, розглянувши в порядку письмового провадження заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» Багрій Ю.М. 26 червня 2020 року подав до суду позовну заяву до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Провадження у вказаній цивільній справі не відкрите.

Крім того, разом із позовною заявою, позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за реєстраційним номером майна № 224. Загальна площа (кв.м): 155.9, житлова площа (кв.м): 90.5. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» суму сплаченого судового збору у розмірі 1051,00 грн.

В обґрунтування вимог заяви вказує, що ним подано до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в розмірі 1867, 20 дол. США та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.Представники АТ Універсал Банк неодноразово проводили переговори та роз`яснення з відповідачами на предмет погашення боргу та його наслідками непогашення, зверталися з письмовими претензіями, але усі ці дії бажаного результату, на відновлення порушених прав Банку не принесли.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що з метою уникнення негативних дій ОСОБА_2 , яка за час розгляду справи може продати майно, знищити чи знецінити його, є ймовірність того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: вчиняти будь - які дії, спрямовані на відчуження вищезазначеного майна, може утруднити, або навіть зробити неможливим виконання у майбутньому прийнятого рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Також, заявник вважає недоцільним вжиття заходів щодо зустрічного забезпечення, оскільки АТ «Універсал Банк» має зареєстроване в установленому законом порядку місцезнаходження на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

Із позовної заяви вбачається, що 14.08.2007 року між АТ «Універсал Банк» (правонаступник - ВАТ Банк Універсальний) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11/329-К, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 8500,00 доларів США, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 14.08.2027 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,45% процентів річних, термін кредиту - 240 місяців, валюта кредиту - долар США. Взяті на себе зобов`язання за даним кредитним договором відповідач не виконує. В обумовлені терміни кредитні кошти не повертає, щомісячну сплату відсотків за користуванням кредитом не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості на загальну суму 1867,20 доларів США.

Проте, заявником не мотивовано, яким чином імовірне рішення суду про задоволення позовних вимог про стягнення коштів впливатиме на права та обов`язки відповідача ОСОБА_2 щодо вказаного житлового будинку та яким чином здійснення дій щодо розпорядження житловим будинком може призвести до утруднення чи невиконання рішення суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, суд вважає, що наявність самого по собі позову про стягнення коштів з відповідачів в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони користуватись або розпоряджатись ним законному власнику з огляду на те, що право власності ОСОБА_2 на це приміщення позивачем не оспорюється, а предметом спору є лише виключно договірно-правові відносини, які виникли з приводу кредитного договору.

Також, суд вважає, що вид забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є неспівмірним із обсягом позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1867,20 доларів США, оскільки матеріали справи не містять відомостей стосовно ринкової вартості вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Таким чином, суд приходить до переконання, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є розмірним із предметом спору.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у Постанові від 21 листопада 2018 року, Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №752/6255/18.

Крім того, суд зауважує, що зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами 14.08.2007 року укладено договір іпотеки нерухомого майна на забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 , проте заявником не обґрунтовано причин неможливості виконання рішення суду за рахунок предмета іпотеки та необхідності вжиття додаткових заходів, спрямованих на запобігання порушенню прав позивача, а саме: заборони вчиняти дії, спрямовані на відчуження іншого нерухомого майна, що не є предметом іпотеки.

З огляду на зазначені обставини, беручи до уваги, що заборона вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна є заходами, які призводить до суворих обмежень для власника та вказані дії можуть призвести до порушень конституційних прав відповідача по справі ОСОБА_2 , заявником не наведено обґрунтованих підстав для вжиття саме таких заходів забезпечення позову, про які просить заявник, зазначені заходи забезпечення не відповідають суті спору та не співвідносні з ним, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий суддяК. М. Грицай