Справа №621/1658/20
Пр. №2-н/621/206/20
УХВАЛА

Іменем України

30 червня 2020 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Шахова В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина,

в с т а н о в и в:

24.06.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу суддя дійшов наступного висновку.

Пунктами 4, 5 частини 1 статті 161 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

- заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , розмір аліментів, заявлений в судовому наказі становить 1 (один розмір) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, нормами Цивільного процесуального кодексу України чітко визначено, що в наказному провадженні може бути заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу, оскільки заявлена вимога не передбачена статтею 161 Цивільного процесуального кодексу України.

В свою чергу суд роз`яснює, що з відповідною вимогою про стягнення у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, заявник не позбавлена звернутися до суду в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 165, 166, 258, 260, 261, 353 - 355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з вищевказаних підстав, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено та підписано 30 червня 2020 року.

Суддя: В.В. Шахова