233 Справа №233/2054/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/М о т и в о в а н а/

24 червня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Вареніченко В. А., заявника ОСОБА_1 , представника заявника Фатєєва Ю. Г ОСОБА_2 , розглянувши цивільну справу №233/205420 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа Деснянський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі старшого державного виконавця Черухи О. М., боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство безпеки «Легіон», - «про невиконання судового рішення по справі №233/4757/18»,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 28.04.2020 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.447 ЦПК України Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень», в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Деснянського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві в особі старшого державного виконавця Черухи О. М. по примусовому виконанню відповідачем рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2019 по справі №233/4757/18;

- зобов`язати старшого державного виконавця державної виконавчої служби Деснянського району міста Києва Черуху О. М. виконати свої службові обов`язки щодо примусового виконання відповідачем рішення суду від 16.12.2019 по справі №233/4757/18, про що письмово повідомити в десятиденний термін суд і його,

пославшись на невиконання державним виконавцем у встановлений діючим законодавством строк рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2019 року по цивільній справі №233/4757/18, яким зобов`язано ТОВ «Агентство Безпеки «Легіон» оформити трудові відносини з працівником ОСОБА_1 , який виконував роботу на посаді охоронника без укладення трудового договору у період часу з 22 лютого 2017 року по 08 квітня 2017 року, та яким стягнуто з ТОВ «Агентство Безпеки «Легіон» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 22 лютого 2017 року по 08 квітня 2017 року у розмірі 19030 гривень 56 копійок з наступним утриманням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб та сплатою суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 9515 гривень 28 копійок та у відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 5000 гривень 00 копійок.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на невиконання державним виконавцем судового рішення у цивільній справі у зведеному виконавчому провадження № 55162409, в яке об`єднано 8 виконавчих проваджень щодо виконання рішень судів цивільної юрисдикції, господарського суду та вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про сплату боргу.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби врегульований розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

За статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частина 1 статті 448 ЦПК України передбачає, що така скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналогічно врегульовано вказане питання в ст.ст.339,340 ч.1 Господарського процесуального кодексу України.

Аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконані рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення за правилами цивільного судочинства, а якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства, відповідно.

Разом з тим ані в ЦПК України, ані в ГПК України не урегульований порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є Закон «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, яким передбачені особливості виконання рішень у разі відкриття кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника.

Детально дії виконавця на час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5 (далі - Інструкція), а саме п.п.14-17 розділу ІІІ, за приписами якої, зокрема:

-у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову;

-у разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова;

- за наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до статті 30 Закону № 1404-VIII виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження; виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

З огляду на наведені норми, можна зробити висновок, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Також існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням. Суд такими повноваженнями не наділений.

Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Заявником оскаржується бездіяльність державного виконавця при примусовому виконанні судового рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі, включеного до зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконавчі листи, видані на виконання рішень Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, ухвалених у порядку цивільного судочинства, наказів, виданих на виконання рішень Господарського суду міста Києва, ухвалених у порядку господарського судочинства, а також вимоги про сплату боргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Існує правова невизначеність щодо порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця при виконанні зведеного виконавчого провадження, внаслідок якої учасники виконавчого провадження мають одні й ті самі рішення, дії чи бездіяльність ДВС, виконавця чи приватного виконавця оскаржувати в судах різних юрисдикцій, внаслідок чого порушується єдність зведеного виконавчого провадження, вилучаються окремо виконавчі документи, оскільки вони розглядаються окремо від зведеного виконавчого провадження, а такі дії можливі лише за наявності підстав для завершення виконавчого провадження і є компетенцією виконавця, у провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження.

Водночас статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом з тим у частині п`ятій вказаної статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції, та рішень інших органів.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, та рішень інших органів, суд уважає, що у даному випадку слід застосувати частину першу статті 287 КАС України, справу за скаргою ОСОБА_1 розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої палати Верховного Суду за постановою від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за скаргою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Деснянський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в особі старшого державного виконавця Черухи О. М. (02232, м.Київ, Деснянський район, вул. Оноре де Бальзака,64, ),

боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство безпеки «Легіон» (02660, м.Київ, вул. Попудренка,52), - «про невиконання судового рішення по справі №233/4757/18» - закрити.

Роз`яснити заявнику, що розгляд цієї справи віднесено до суду адміністративної юрисдикції.

Повний текст ухвали складений 25.06.2020.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: