Номер провадження 2/387/114/20
У Х В А Л А

09 липня 2020 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстера І. П.

при секретарі судового засідання Придатченко О.О.

представника позивача по первісному позову

та представник відповідача по зутрічному позову ОСОБА_1

позивача по первісному позову

та відповідач по зустрічному позову ОСОБА_2

представника відповідача по первісному позову

та представник позивача по зустрічному позову ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олега Валерійовича , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Білоусов В`ячеслав Анатолійович про скасування постанови, акту приватного виконавця про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та свідоцтва про право власності та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нежитловою будівлею за адресою АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 з нежитлової будівлі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови, акту приватного виконавця про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та свідоцтва про право власності, в якій зазначив, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда О.В. перебуває зведене виконавче провадження № 59366123 до складу якого входять три виконавчих листа Добровеличківського районного суду Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості на загальну суму 834 203,02 гривень. Під час провадження виконавчих дій приватним виконавцем описано та арештовано майно боржника, а саме нежитлова будівля - магазину промислових товарів загальною площею 239,5 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, кадастровий номер :50:088:0003, що знаходиться в АДРЕСА_1 , цільове призначення 03,07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площа земельної ділянки 0,0554 га на даній земельній ділянці розташований магазин промислових товарів. З метою визначення вартості вищевказаного майна приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності- суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 23.05.2019 суб`єктом оціночної діяльності ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет» надано звіт про визначення вартості вищевказаного арештованого майна, яка на дату складення звіту становила 1 114 900,00 гривень. Відповідно до вказаного звіту про оцінку майна експерт оцінювач ОСОБА_5 провів натуральний огляд об`єкта дослідження, а саме магазину за адресою АДРЕСА_1 . Проте насправді експерт оцінювач не проводив вказаного натурного огляду.Доказом чого є взагалі не досліджена частина магазину, яка прибудована до нього з правої частини, розмірами 55 кв.м., та яка взагалі ніяким чином не відображена у звіті про оцінку майна.

Відповідач за первісними позовними вимогами звернувся із зустрічною позовною заявою відповідно до змісту якої згідно зі свідоцтвом від 10.09.2019, за реєстром № 382 за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , нежитлова будівля раніше належала ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 виявив бажання залишити за собою непродану нежитлову будівлю, відповідно до ст.61 Закону України "Про виконавче провадження", на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу 05.09.2019. ОСОБА_2 втратив право користування нежитловою будівлею 10.09.2019, тому просить усунути перешкоди ОСОБА_4 в користуванні нежитловою будівлею по АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 27 травня 2020 року справу призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Справа перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

Згідно із заявою від 24.06.2020, представник відповідача за первісними позовними вимогами вважає позовну заяву позивача безпідставною, такою, що має ознаки зловживання процесуальними правами так як ОСОБА_2 не набув права на позов, а тому подав завідомо безпідставний позов. Тому представник позивача за первісним позовом просить застосувати норму ч.3,4 ст. 44 ЦПК України та залишити позовну заяву без розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача за первісними позовними вимогами підтримав клопотання та обґрунтував обставинами викладеними в клопотанні.

Представник позивача за первісними позовними вимогами заперечував щодо клопотання зазначаючи, що жодних зловживань немає, а спосіб захисту, який вони обрали є належним так як процедурні порушення державним виконавцем зумовлюють підстави для задоволення позовних вимог.

Заслухавши учасників, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Цивільне судочинство - це форма реалізації судової влади, форма здійснення правосуддя в цивільних (в широкому розумінні) справах.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, необхідно враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Так, цивільне процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами - це особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у діях (бездіяльності) учасника процесу, що суперечать завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета позову, який має очевидно штучний характер .

Згідно з ч.3ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Зі змісту п. 3 ч. 2 ст.44 ЦПК України убачається, що зловживання процесуальними правами є подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета позову, який має очевидно штучний характер.

Враховуючи зазначені процесуальні положення, суд зазначає, що доводи представника відповідача за первісними позовними вимогами, що позивач не набув права на позов та не оскаржив звіт про оцінку судового майна не може вказувати на ознаки завідомо безпідставного позову, так як у відповідності до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Також підстава завідомо безпідставного позову "не набуття права на позов" у ЦПК України не існує, а прийняття таких доводів за основу призведе до істотного порушення прав та законних інтересів позивача.

Також представником відповідача не доведено на що саме спрямований умисел позивача у зв`язку із заявленням завідомо безпідставного позову, так як жодних дій щодо обмежень прав відповідача або будь-яке забезпечення позову суд не вчиняв.

Отже суд доходить до висновку, що у клопотанні не обґрунтовані доводи, які б давали обґрунтовані підстави для висновку, що подача позивачем позову має ознаки саме зловживання процесуальним правом.

Відтак, за відсутності об`єктивних підстав для кваліфікації дій позивача як зловживання процесуальним правом, суд доходить до висновку, що залишення позовної заяви без розгляду на даній стадії підготовчого судового засідання невиправдано обмежить сторону у доступі до суду для вирішення цивільно-правового спору між сторонами.

Керуючись ст.ст.44, 260, 261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача за первісними позовними вимогами про зловживання процесуальними правами та залишення позову без розгляду відмовити .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.