21 липня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Губської Я.В.
при секретарі Куценко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 24.07.2014. Від шлюбу подружжя має дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні.Позивач зазначає, що Відповідач ОСОБА_2 здоровий, працездатний, утриманців не має, працює, але не надає матеріальної допомоги сину, а позивач самостійно не може забезпечити належний рівень утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2019 року було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 13.04.2020, вказана справа розподілена в провадження судді Губської Я.В.
В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без її участі.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з правилами ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов частково, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 24.07.2014 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було укладено шлюб, який зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №806 (а.с.6).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.01.2015 подружжя від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де відповідач вказаний батьком, а позивачка матір`ю. (а.с. 7)
Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою зазначає, що їх з відповідачем дитина мешкає з нею, і відповідачем під час розгляду справи ця обставина не спростована, як і той факт, що відповідач регулярно матеріальної допомоги дитині не надає в достатньому обсязі.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України).
Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.
Як визначено ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років на місяць становить: з 01 січня 2020 року - 1779 грн., з 01 липня 2020 - 1859 грн., з 01 грудня 2020 - 1921 грн.
Однак. враховуючи обставини, передбачені ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлений мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України), суд вважає за можливе позовні вимоги щодо стягнення аліментів частково задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 5000 грн., з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття дитини. Даний розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення життєдіяльності дитини п`яти років, на момент ухвалення рішення, враховуючи, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків та з урахуванням наданих до суду доказів.
Також судом роз`яснюється право осіб звернення до суду для вирішення питання щодо зміни розміру аліментів, у разі наявності для цього підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 133,137, 141, 258, 263,265, 354,355 ЦПК України, ст. ст. 141. 180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 СК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (6 АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_4 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень), з індексацією, відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 10.09.2019 року і до повноліття дитини.
В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя : Я. В. Губська