Справа № 291/759/19
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я
(З А О Ч Н Е )
І м е н е м У к р а ї н и
24 червня 2020 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Митюк О.В.,
за участю секретаря судового засідання Шахрай Н.П.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом
Дочірнього підприємства «Рогачівське»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Кривошиївська» , Державного реєстратора Польової Лариси Дмитрівни відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області , ОСОБА_2
про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, та скасування записів про проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки,
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові.
Відповідачі в судове засідання не з`явивлися з невідомих суду причин, належним чином повідомлені про розгляд справи.
Відповідачем -Державним реєстратором Польовою Ларисою Дмитрівною відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської областібуло подано відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позову в частині скасування державної реєстрації за безпідставності,мотивуючи це тим, що що договір оренди землі від 20.10.2011 року був припинений 14.03.2018 року рішенням №40170473 від 19.03.2018 року на підставі заяви №27189584 про припинення іншого права, поданого до неї акта приймання-передачі. Державний реєстратор приймаючи оскаржуване рішення №40171496 від 19.03.2018 року перевірив чи не має суперечностей між заявленими правами ТОВ «Агрофірма Кривошиїнська» на реєстрацію договору оренди землі від 02.03.2018 року та вже зареєстрованими правами (а саме договір оренди землі мід ДП «Рогачівське» та ОСОБА_3 , який був зареєстрований 27.12.2016 року №18451771 та припинено згідно рішення №№40170473 прийнятого державним реєстратором Польовою Л.Д..
Судом ухвалено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
20.10.2011 року між ОСОБА_2 та ДП «Рогачівське» укладено договір оренди землі б/н, відповідно до якого ОСОБА_2 передала в оренду дочірньому підприємству спірну земельну ділянку строком на 8 років (а.с.9-11).
Як вбачається з державного реєстру речових прав до спливу строку укладеного договору, а саме 19.03.2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ ««Агрофірма Кривошиїнська»» було укладено, та зареєстровано новий договір оренди цієї ж земельної ділянки. А право оренди позивача на зазначену земельну ділянку рішенням Державного реєстратора від 19.03.2018 року було достроково припинено. (а.с.11-12).
Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.
Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абзац четвертий частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі»).
Одним з речових прав на чуже майно є право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (пункт 3 частини першої статті 395 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦПК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно «Порядук державної реєстрації договорів оренди землі», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25 грудня 1998 року, відповідно до пунктів 2, 3, 4, 12, 13, 14 якого державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди). Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації.
Зазначений Порядок № 2073 від 25 грудня 1998 року втратив чинність 05.08.2011 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» № 1021 від 9 вересня 2009 року (далі - Постанова № 1021).
Відповідно до пунктів 13-1., 13-2., 13-5. цієї Постанови № 1021 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється після визначення кадастрового номера в установленому порядку та прийняття відповідним органом, який здійснює розпорядження землями, рішення про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність (користування) чи після формування земельної ділянки на підставі документації із землеустрою за рішенням власника земельної ділянки про поділ або об`єднання земельних ділянок. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється територіальним органом Держземагентства за її місцезнаходженням на підставі заяви. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється протягом 14 календарних днів з дати подання документів.
Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 р. № 442 утворено Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держегеокадастр), реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство) шляхом перетворення.
Таким чином, договір оренди земельної ділянки від 20.10.2011 року, був зареєстрований у порядку, визначеному чинним законодавством, а тому, згідно вимог ст. 125 ЗК України, право на користування спірною земельною ділянкою згідно договору оренди у позивача виникло з моменту державної реєстрації такого договору у Відділі Держкомзему у Ружинському районі 30.12.2011 року, та в подальшому з набранням чинності нових положень законодавства, що регулюють порядок державної реєстрації речового права, право оренди земельної ділянки позивач згідно основного договору оренди вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що свідчить відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.01.2017 року, згідно з яким строк дії оренди становить до 2019 року.
Оскільки вказаний договір оренди земельної ділянки від 20.10.2011 року був зареєстрований у встановленому законом порядку, є чинним, строк його дії не сплинув, в судовому порядку недійсним, або розірваним визнаний не був, тому власник земельної ділянки не мала права укладати новий договір оренди земельної ділянки на момент дії попереднього договору оренди землі.
Аналогічних висновків щодо застосування положень ст. 203 ЦК України, абз. 4 ч. 2 ст. 24 та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» дійшла Велика Палата Верховного Суду від 19 лютого 2020 року (справа № 387/515/18).
Крім того одночасне існування двох договорів оренди та їх державної реєстрації суперечить вимогам Закону України від 01 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон про державну реєстрацію прав), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.
Але не зважаючи на вказані положення діючого законодавства Державний реєстратор, прийняв два протиправних рішення, зокрема:
Так, відповідно до пп. 1 та 2 ч. 1 ст. 1 Закон про державну реєстрацію прав, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону про державну реєстрацію речових прав, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:
1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;
2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;
3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;
4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;
5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);
6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;
7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;
8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону про державну реєстрацію прав, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
В ч. 2 ст. 11 ЦК зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно з ст. 202 ЦК, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст..654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й дговір, що змінюється або розртвається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
В свою чергу, ст..24 Закону про державну реєстрацію прав зазначає, що окремими підставами у відмовденні в державній реєстрації прав та їх обтяжень є :
- подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав 3.
на нерухоме майно та їх обтяження; індек
- наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями.
З даного вбачається, що державний реєстратор не з`ясував:чи було припинене у позивача його право оренди на земельну ділянку, та чи не має суперечності між заявленим правом ТОВ ««Агрофірма Кривошиїнська» та вже зареєстрованим речовим правом на оренду землі позивача.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 02.03.2018 року на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України та похідної позовної вимоги про скасування державної реєстрації речового права, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються належними доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст.265-268, 273, 430 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Дочірнього підприємства «Рогачівське» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Кривошиївська» , Державного реєстратора Польової Лариси Дмитрівни відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області , ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, та скасування записів про проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , (проживаюча: АДРЕСА_1 , і .к. НОМЕР_1 )на користь позивача понесені ним судові витрати по справі в сумі 1921 грн. 00 коп. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне рішення по справі складено до 06.07. 2020 року.

Сторони:

позивач- Дочірнє підприємство «Рогачівське», місце розташування:13653, с.Рогачі, вул.Ю.Хмельницького, 1, Ружинського району Житомирської області, ;

відповідач ОСОБА_2 , (проживає: АДРЕСА_1 , і .к. НОМЕР_1 )

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Кривошиїнська», , адреса:09013, с.Кривошиїнці вул.Сквирська, 87-А, Сквирський район, Київська область;

відповідач - Державний реєстратор Польова Лариса Дмитрівна відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області, місце розташування:13600, смт.Ружин, вул.Бірюкова, 2, Житомирської області.

Суддя О. В. Митюк.