Романівський районний суд Житомирської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 червня 2020 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, треті особи Романівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_3 ,-
В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому зазначено, що під час перебування останнього в шлюбі з ОСОБА_3 народилася дитина ОСОБА_4 , батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. ІНФОРМАЦІЯ_1 його співмешканка ОСОБА_3 , з якою він з квітня 2015 року по даний час проживає однією сім`єю та веде спільне господарство, повідомила, що батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 є він, а не відповідач. В зв`язку з цим він вважає себе батьком ОСОБА_4 і просить винести рішення про визнання його батьківства відносно останньої.
Окрім цього, ОСОБА_1 просить зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану виключити відомості про ОСОБА_2 як батька дитини з актового запису про її народження, зазначивши замість нього позивача як батька дитини.
Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 5 березня 2020 року позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Романівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) залишено без розгляду.
5 березня 2020 року Романівським районним судом Житомирської області постановлено ухвалу, згідно якої залучено Романівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.
В судове засідання учасники справи та представник позивача не з`явилися.
Позивачем до суду подана заява про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог.
Третя особа ОСОБА_3 просила розглянути справу за її відсутності. При цьому, вона вказала, що батьком дочки ОСОБА_5 є ОСОБА_1 .
Романівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) просив розглянути справу за відсутності представника даного органу, проти задоволення позову не заперечив.
Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Судом встановлено, що 8 липня 2014 року органом державної реєстрації актів цивільного стану було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Вказана обставина встановлена судовим рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 17 січня 2017 року, і на підставі частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не підлягає доказуванню.
Цим же судовим рішенням було задоволено заяву ОСОБА_3 та розірвано шлюб між ОСОБА_2 та нею.
Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 січня 2017 року Романівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вбачається, що 18 січня 2017 року цим органом державної реєстрації актів цивільного стану складено актовий запис № 11 про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , матір`ю якої записана ОСОБА_3 , а батьком ОСОБА_2 .
Відповідно до частини 1 статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Згідно частин 1, 2 статті 128 Сімейного кодексу України (далі СК України), за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Частиною 1 статті 129 СК України передбачено право особи, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини 2 статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження дитини від позивача: сумісне проживання відповідача разом із позивачем без реєстрації шлюбу до і на момент народження дитини у квартирі батьків позивача, визнання позивачем дитини своєю».
Позивач з квітня 2015 року проживає однією сім`єю із ОСОБА_3 (матір`ю дитини) та веде спільне господарство, на їхньому утриманні та вихованні перебувають неповнолітні діти ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .
Відповідач відбував покарання у виправній колонії та з 7 серпня 2015 року побачення йому з ОСОБА_3 не надавались. При цьому, останній не вважає себе батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 та відмовляється від батьківства щодо цієї дитини.
Вказані обставини підтверджуються довідками Прутівської сільської ради Романівського району Житомирської області та Ізяславської виправної колонії Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації (№ 31), а також заявою відповідача.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Гаазе проти Німеччини» від 8 квітня 2004 року,«Йогансен проти Норвегії» від 7 серпня1996 року).
Встановивши, що позивач протягом життя неповнолітньої дитини ОСОБА_4 безперервно реалізовував права батька та фактично ніс обов`язки щодо виховання та розвитку цієї дитини, а також враховуючи визнання цих обставин матір`ю дитини, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача щодо визнання батьківства відносно ОСОБА_4 .
За змістом пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у випадку, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.
Підпунктом 2.16.4 пункту 2.16 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 128, 129 СК України, статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Хмельницький, батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Виключити із актового запису № 11 від 18 січня 2017 року, складеного Романівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, відомості про ОСОБА_2 як батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Змінити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 прізвище на ОСОБА_8 , а по батькові на ОСОБА_9 .
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) 768,40 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Романівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його ухвалення (складення повного судового рішення).
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
Строк подання заяви про перегляд заочного рішення та апеляційного оскарження продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.В. Бабич