Справа № 393/37/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року смт. Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

за участі секретаря судових засідань Шупрудько К.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новгородка в режимі відеоконференції з Солом`янським районним судом м. Києва, заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Новгородківського районного суду Кіровоградської області №393/37/20 від 10.03.2020 року за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд судового наказу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2020 року, за нововиявленими обставинами, виданого за заявою ОСОБА_3 про стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування своєї заяви зазначає, що у вказаній справі наявні нововиявлені обставини, які мають істотне значення, що судом не були встановлені при видачі судового наказу, за наявності яких суд міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Підстав стягувати з заявниці як матері аліментів на утримання дітей немає, оскільки вона особисто приймає активну участь в утриманні, вихованні, розвитку та медичному забезпеченні дітей. Неповнолітні діти зареєстровані та проживали разом з заявницею в одній квартирі без батька, до того дня коли ОСОБА_3 без згоди матері насильно їх забрав. За вказаним фактом вона зверталася до правоохоронних органів. Також, матеріалами справи не містять жодних доказів, які підтверджують проживання неповнолітніх дітей разом з батьком ОСОБА_3 та перебування їх на його утриманні. ОСОБА_3 вживає алкогольні напої та веде аморальний спосіб життя на очах дітей, що підтверджується фотознімками. Крім того, відповідно до копій постанов суду ОСОБА_3 здійснював домашнє насильство по відношенню до заявниці та її матері. З огляду на зазначене, ОСОБА_3 як батько не може дбати про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей, виховувати їх та забезпечувати їм гідне життя, внаслідок чого сторони й розірвали шлюб. Заявниця постійно зверталась до правоохоронних органів, працівників служби у справах дітей та сім`ї, робила всі можливі від себе дії для того, щоб повернути дітей, проте її спроби були марними, бо ОСОБА_3 погрожував їй та попереджав, що дітей вона ніколи більше не побачить. З огляду на зазначене, можливо брати під сумнів наміри ОСОБА_3 щодо його доброчесності, оскільки наведені факти лише підтверджують корисливі наміри щодо його матеріального забезпечення за рахунок ОСОБА_1 , скориставшись інститутом наказного провадження, при цьому надавши суду інформацію яка не відповідає дійсності, а тому судовий наказ слід скасувати та відмовити ОСОБА_3 у видачі судового наказу.

В судовому засідання заявник та її представник подану заяву підтримали та просили суд її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту вимог заяви.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомляв. До суду надіслав письмові заперечення на заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами 05.06.2020р., в яких просив заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, а судовий наказ від 10.03.2020р. - без змін. Проте вказані заперечення судом до уваги як доказ не взяті, оскільки не були надіслані заявниці ОСОБА_1 відповідно до вимог ЦПК України.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності встановив наступне.

Так, судовим наказом Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 21.01.2020 року, і до досягнення донькою ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а в подальшому стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення сином ОСОБА_7 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно з статтею 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, як на нововиявлену обставину, заявниця посилається на факт відсутності в матеріалах справи, при винесенні судового наказу, підтвердження того, що неповнолітні діти проживали зі стягувачем та перебували на його утриманні.

Разом з тим, в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені ст. 161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України).

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Враховуючи вищевикладені норми права суд дійшов висновку, що обставина, на яку посилається заявниця не може вважатися нововиявленою.

Крім того, заявниця посилається на факт її добровільної участі в матеріальному утриманні дітей, та на те, що неповнолітні діти, проживають з їх батько ОСОБА_3 , без її згоди, який при цьому не позбавлений батьківських прав та відсутні докази того, що діти не можуть з ним проживати. Посилання заявниці на те, що стягувач веде аморальний спосіб життя та не може належним чином утримувати неповнолітніх дітей не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні ст. 423 ЦПК України, однак можуть бути підставою для звернення до суду з окремим позовом.

Відповідно до норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення до суду із судовим наказом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, згідно довідки виданої Шарівським старостинським округом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №27 від 15.01.2020р., гр. ОСОБА_3 проживав без реєстрації разом із неповнолітніми дітьми: донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ., діти перебували на повному і постійному утриманні стягувача.

Згідно з частиною 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину 1/4, на двох дітей 1/3, на трьох і більше дітей половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Про стягнення аліментів має право звернутися той із батьків, з ким на законних підставах проживають діти.

Відтак, оскільки неповнолітні діти - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали разом з батьком ОСОБА_3 , тому батько дітей на законних підставах звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу та стягнення аліментів, а у суду були всі законні підстави видати такий судовий наказ, за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1). відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2). задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Виходячи з того, що обставина, на яку посилається заявниця ОСОБА_1 в своїй заяві, не є нововиявленою обставиною, підстав для скасування судового наказу від 10 березня 2020 року не вбачається, а тому суд вважає необхідним залишити даний наказ в силі.

Керуючись ст. ст. 170, 259, 260, 423, 429 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Новгородківського районного суду Кіровоградської області №393/37/20 від 10.03.2020 року за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовити.

Залишити в силі судовий наказ Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 березня 2020 року, виданий за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 21.01.2020 року та до досягнення донькою ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів після отримання копії ухвали до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції. Учаснику справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Копію даної ухвали направити сторонам.

Суддя Ю. РАЧКЕЛЮК