справа № 489/1464/19
провадження №2/489/145/20
15 липня 2020 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,
прокурора Тищенка А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовною заявою Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 (далі - прокуратур) в інтересах держави в особі Управління освіти Миколаївської міської ради, Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного комплексу до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника
Безспірне списання коштів з рахунку Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу на користь ОСОБА_3 за повідомленням управління Держаної казначейської служби України у м.Миколаєві Миколаївської області здійснено 18.09.2018 у повному обсязі.
Наказом начальника управління освіти Миколаївської міської ради від 21.01.2019 № 29к ОСОБА_1 з 03.02.3019 звільнено з посади директора Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу.
Так як Управлінням освіти Миколаївської міської ради не вживалися заходи щодо захисту інтересів держави та стягнення в судовому порядку з відповідача коштів, що в свою чергу вказує на неналежний захист порушених інтересів держави, прокуратура вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.04.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судовому засіданні, призначеному на 15.07.2020 16:00 годину, прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Позивачі своїх представників до суду не направили, до суду надали письмові заяви про розгляд справи за відсутності їх представників.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки в судове засідання не повідомив та правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
З матеріалів справи також вбачається, що судові засідання призначалися неодноразово але через неявку відповідача та двічі оскарження ним в апеляційному порядку ухвали про відкриття провадження у справі відкладалися на іншу дату.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України та заяви прокурора про можливість ухвалення у справі заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.
Вислухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що рішенням Ленінськогорайонного суду міста Миколаєва від 06.03.2018 по справі № 489/679/18, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 31.05.2018, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу від 05.10.2017 № 165 к/тр про звільнення ОСОБА_2 на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_2 на вказаній посаді з 05.10.2017.
Матеріалами справи підтверджується, що наказ № 165 к/тр від 05.10.2017 про звільнення ОСОБА_2 підписано директором Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу ОСОБА_1.
Відповідно до контракту № 1 від 02.02.2018, укладеного між Управлінням освіти Миколаївської міської ради та ОСОБА_1 його було укладено на строк з 03.02.2018 по 03.02.2019.
Наказом Управління освіти Миколаївської міської ради від 21.01.2019 № 29-к ОСОБА_1 звільнено з посади директора Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу з 03.02.2019 у зв`язку з закінченням строку дії контракту.
При вирішенні спору суд виходить з наступного правового регулювання.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа є винною в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.
У статті 237 КЗпП України передбачено, що суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення відбулося з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.
Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію пункту 8 статті 134 та нової редакції статті 237КЗпП (з 11.04.1992) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше.
Згідно з пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі; відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.
Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи, що ОСОБА_2 було звільнено із порушенням закону за наказом директора Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу ОСОБА_1 , що встановлено рішеннями суду, яке набрало законної сили, відповідач як службова особа, яка видала наказ про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Що стосується звернення прокурора до суду з даним позовом то відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру». Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».
У справі, що розглядається, прокурор наявність «інтересів держави» обґрунтовує тим, що відповідно до Статуту Миколаївський професійний ліцей торгівлі та ресторанного сервісу є юридичною особою, державним професійно-технічним навчальним закладом другого атестаційного рівня, має самостійний баланс, рахунки в установах банків.
Згідно пункту 1.4 Статуту засновником закладу є Міністерство освіти і науки України. Водночас, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.10.2017 № 831-р «Питання управління державними закладами професійної (професійно-технічної) освіти, підпорядкованими Міністерству освіти і науки» до завершення передачі з державної у комунальну власність підпорядкованих Міністерству освіти і науки державних закладів професійної (професійно-технічної) освіти повноваження з призначення на посаду директорів закладів освіти, фінансування яких здійснюється з бюджетів міст обласного значення - обласних центів, їх заохочення, преміювання та притягнення до дисциплінарної відповідальної делеговано міським радам.
Згідно із пунктами 1.6, 2.4. 2.5 контракту, укладеного між Управлінням освіти Миколаївської міської ради та ОСОБА_1 , керівник навчального закладу є підзвітним і підпорядкованим Управлінню освіти Миколаївської міської ради, несе відповідальність за належне функціонування закладу освіти. Управління освіти Миколаївської міської ради здійснює контроль за виконанням керівником умов контракту та функціональних обов`язків, контролює дотримання ліцензійних умов, фінансово-господарську діяльність закладу освіти, виконання інших вимог законодавства, погоджує кошторис доходів та видатків закладу освіти.
Отже, вищестоящим в порядку підлеглості органом відносно Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу є Управління освіти Миронівської міської ради, яке уповноважене державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах.
За такого, суд вважає звернення прокурора до суду з даним позовом відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України є правомірним.
Так як позовні вимоги задоволені повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь прокуратури підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн., який сплачено Прокуратурою Миколаївської області платіжним дорученням № 315 від 11.03.2019.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Управління освіти Миколаївської міської ради, Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного комплексу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Миколаївської області судовий збір в розмірі 1921,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Згідно пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на перегляд заочного рішення та апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Відомості про учасників справи:
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 16.07.2020.
Суддя І.В.Коваленко