Справа № 638/8417/20
Провадження № 2-з/638/278/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря Рассоха В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калугіна Ольга Володимирівна про визнання договору дарування недійсним,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калугіна О.В. про визнання договору дарування недійсним, в якій просить:

- визнати поважними причини пропущення позовної давності із зверненням до суду за захистом порушеного права та поновити строк;

-договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений ОСОБА_1 , як дарувальником та ОСОБА_2 , як обдарованим, від 23 січня 2017 року та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Калугіною О.В. за № 51 визнати недійсним.

Позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши органам та посадовим особам, що здійснюють державну реєстрацію відчуження вчиняти будь-які дії до розгляду справи по суті.

В обґрунтування заяви зазначає, що позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 16.11.1995 року належала квартира АДРЕСА_1 . 14.11.2008 року позивач склала у приватного нотаріуса Кучерявого О.І. заповіт на користь відповідача. 23.01.2017 відповідачка прийшла до квартири позивача та побачивши тяжкий стан здоров`я позивача запропонувала оформити договір, згідно якого відповідачка буде дбайливо доглядати, піклуватися, допомагати позивачу фізично та матеріально. 23.01.2017 року у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Калугіною О.В. між сторонами був підписаний договір №51, однак позивачка текст договору не читала, оскільки погано себе почувала. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо догляду, фізичної та матеріальної допомоги позивач була вимушена звернутися до соціальної служби після чого було з`ясовано, що договір довічного утримання не укладався, а укладався договір дарування, згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 .

Вказаний договір дарування позивачка вважає недійсним, оскільки на момент підписання договору через розлади здоров`я та похилий вік неправильно сприймала істотні умови договору. На теперішній час власником квартири є відповідачка, тому ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 може будь-яким способом розпорядитись належною їй власністю, що в подальшому може ускладнити можливе рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір щодо права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, що спірна квартира АДРЕСА_1 , належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , у позивача є обґрунтовані підстави вважати, що вказана квартира може бути відчужена на користь третіх осіб.

Оскільки, предметом позову є правомірність договору дарування на квартиру АДРЕСА_2 суд дійшов висновку те, що відповідним видом забезпечення позову є арешт зазначеної квартири.

Судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч. 3 ст.154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право, у відповідності до ч.6 ст.154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калугіна Ольга Володимирівна про визнання договору дарування недійсним задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалу суду для виконання направити до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України строк на подання апеляційної скарги продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя