№263/6050/20
№2/263/1746/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Соловйова О.Л., при секретарі Кирилюк В.В., розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Кисельова Олена Миколаївна, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,про виділ частки із майна, що знаходиться в спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить виділити в натурі із спільної часткової власності об`єкт нерухомості: частину житлового будинку - літ. А-1, а саме житлові кімнати: 1-3, 1-4, кухню 1-5, коридор 1-2, тамбур літ. а-1, веранду літ. а1-1, загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею - 23,2 кв.м.; гараж літ. О-1; сараї літ. Л-1, Ж-1, Н-1; огорожу № 2, що розташовані у АДРЕСА_1 , та становлять 39/100 частки від загальної частки домоволодіння, а також припинити право спільної часткової власності на нього та визнати за позивачкою право власності на вказаний будинок, як на окремий об`єкт нерухомого майна в цілому, мотивований тим, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.1980, є власником 39/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 . Земельна ділянка під забудовою, цільове призначення якої є обслуговування житлового будинку та господарських споруд, загальною площею 0,0829 га також є власністю позивача на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 05.09.2000 року, реєстрація в Книзі записів державних актів за № 1529. Співвласниками майна, належного їй, є - ОСОБА_2 , яка на підставі договору дарування від 22.08.2000 є власником 28/100 частки вищезазначеного домоволодіння, та ОСОБА_3 , якому, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав належить 33/100 вказаного домоволодіння. 39/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 що належать позивачу, включають в себе: частину житлового будинку - літ. А-1, а саме житлові кімнати: 1-3, 1-4, кухню 1-5, коридор 1-2, тамбур літ. а-1, веранду літ. а1-1, загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею - 23,2 кв.м.; гараж літ. О-1; сараї літ. Л-1, Ж-1, Н-1; огорожу № 2. Належна позивачці частина домоволодіння обладнана окремим входом, і не має ніяких комунікаційних прив`язок до приміщень відповідачів, тобто кожен з них користується своєю частиною будинку незалежно один від одного, згідно Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна від 27.01.2020 та технічного паспорту на домоволодіння, виданих інженером з інвентаризації нерухомого майна при проведенні технічної інвентаризації, можливість поділу є і він створюється без проведення будь-яких будівельних робіт. Наразі виникла необхідність виділити частку із майна в цілу частину. Так, протягом всього часу вона користується своєю часткою спірного будинку окремо від відповідачів. Крім того, дана частина відокремлена, а тому вважає, що її виділення можливе, оскільки ніякої прив`язки, в тому числі і технічної, до частин відповідачів дане приміщення не має, а тому її виділ не порушуватиме чиїхось прав. Отже, на підставі вищезазначеного з метою захисту прав ОСОБА_1 , як власника, а також з метою реалізації її права вільного володіння, користування та розпорядження часткою нерухомого майна, змушена була звернутися до суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01.06.2020 відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Кисельова О.М. надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про день слухання були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину по закону від 01.12.1980, реєстраційний номер 1-11867, виданого державним нотаріусом Лупіновою Л.М., 39/100 частки домоволодіння з відповідними надвірними будівлями, що розташовані у АДРЕСА_1 належать ОСОБА_1 .

Згідно довідки Маріупольського Бюро технічної інвентаризації від 25.07.2019 № 2198 право власності на 39/100 частки домоволодіння у АДРЕСА_1 в БТІ 10.12.1980 на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону від 01.12.1980, реєстраційний номер 1-11867 за позивачкою.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 05.09.2000, що зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1529, земельна ділянка, що розташована у АДРЕСА_1 , передана для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,0829 га, належить ОСОБА_1 .

Згідно технічного паспорту від 27.01.2020 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 , власником частини житлового будинку літ. А-1, а саме житлових кімнат: 1-3, 1-4, кухні 1-5, коридору 1-2, тамбура літ. а-1, веранди літ. а1-1, загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею - 23,2 кв.м.; гаража літ. О-1; сараїв літ. Л-1, Ж-1, Н-1; огорожі № 2 є ОСОБА_1 .

Як вбачається з висновку, щодо технічної можливості виділу в натурі частки, що належить відповідачці, з об`єкта нерухомого майна від 27.01.2020, технічна можливість виділу об`єкта нерухомого майна в окрему частину і в натурі наявна.

Згідно договору дарування від 22.08.2000, зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя, право власності на 28/100 часток дома АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.03.2020, об`єкт нерухомості - житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить у 33/100 частки - ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. ст.356 Цивільного КодексуУкраїни власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.358 Цивільного Кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, враховуючи позицію позивача з приводу фактичного користування спірним приміщенням та те, що відповідачі позов визнали і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про можливість виділу в натурі із спільної часткової власності, що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , нерухоме майно, а саме житловий будинок - літ. А-1, а саме житлові кімнати: 1-3, 1-4, кухню 1-5, коридор 1-2, тамбур літ. а-1, веранду літ. а1-1, загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею - 23,2 кв.м.; гараж літ. О-1; сараї літ. Л-1, Ж-1, Н-1; огорожу № 2, що розташовані у АДРЕСА_1 , та становлять 39/100 частки від загальної частки домоволодіння, а також припинити право спільної часткової власності на нього та визнати за позивачкою право власності на вказаний житловий будинок, як на окремий об`єкт нерухомого майна в цілому.

Оскільки між сторонами склався протягом тривалого часу порядок користування будинками, і такий порядок сторонами не оспорюється, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також є технична можливість поділу будинку у відповідності с заявленими вимогами, то суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. ст.319, 358, 364 ЦК України, керуючись ст.10,11,60,200,206, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Кисельова Олена Миколаївна, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,про виділ частки із майна, що знаходиться в спільній частковій власності, задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 в натурі з спільної часткової власності об`єкт нерухомості: частину житлового будинку - літ. А-1, а саме житлові кімнати: 1-3, 1-4, кухню 1-5, коридор 1-2, тамбур літ. а-1, веранду літ. а1-1, загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею - 23,2 кв.м.; гараж літ. О-1; сараї літ. Л-1, Ж-1, Н-1; огорожу № 2, що розташовані у АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності на об`єкт нерухомості житловий будинок з відповідними надвірними будівлями і прибудовами, що належать ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.1980р., які становлять 39/100 часток від загальної частки домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 право власності на житловий будинок - літ. А-1(житлові кімнати: 1-3, 1-4, кухня 1-5, коридор 1-2), тамбур літ. а-1, веранду літ. а1-1, загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею - 23,2 кв.м.; гараж літ. О-1; сараї літ. Л-1, Ж-1, Н-1; огорожу № 2, що розташовані у АДРЕСА_1 , як на окремий об`єкт нерухомого майна в цілому.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Л.Соловйов