г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3082/20
Номер провадження 2-з/213/3/20
У Х В А Л А

06 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Алексєєва О.В., за участю секретаря судового засідання Гусарової О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб, подану до пред`явлення позову,-

В С Т А Н О В И В :

05 серпня 2020 року ОСОБА_1 до пред`явлення позову звернулась до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , шлюб між ними розірвано за рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 липня 2019 року. В період шлюбу, за особисті кошти заявника, був придбаний автомобіль ТОYOTA COROLA -2013 рік, державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 . На даний час вона має намір звернутися із позовом про поділ майна подружжя та визнання вказаного автомобіля своєю особистою власністю.

Їй стало відомо, що у відношенні ОСОБА_2 Широківським районним відділом ДВС відкрито виконавче провадження в межах якого накладено арешт на усе майно, в тому числі і на спірний автомобіль.

ОСОБА_1 вважає, що виконавчі дії у відношенні спірного автомобіля, його відчуження, може вплинути на її права та унеможливить в подальшому виконання рішення по справі, якщо воно буде постановлено на її користь.

Просить накласти арешт на автомобіль марки: ТОYOTA COROLA -2013 рік, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_2 та передати вказане майно їй на зберігання.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалися.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Судом встановлено, що майбутній позов ОСОБА_1 стосується поділу майна подружжя. Частиною 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Позивач вказує, що в період шлюбу ними здійснено будівництво житлового будинку з надвірними прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, в заяві не зазначено хто є власником вказаного будинку та на підтвердження вказаної обставини не надано жодних доказів щодо наявності такого нерухомого майна та його належності. Окрім того, в заяві про забезпечення позову заявник не зазначає вимогу про накладення арешту на вказане нерухоме майно.

Підсудність цивільного позову щодо поділу рухомого майна та визнання права власності на транспортний засіб слід визначати за правилами загальної підсудності, яка врегульована частиною ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Із наданих заявником документів видно, що в період перебування у шлюбі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , був придбаний автомобіль ТОYOTA COROLA, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який 22 жовтня 2013 року зареєстрований на ОСОБА_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Як зазначає заявник ОСОБА_2 , який буде відповідачем за цивільним позовом, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 не відноситься до підсудності Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а відтак вказана цивільна справа підсудна Широківському районному суду Дніпропетровської області.

Крім того, заявником не зазначено в заяві та не надані відповідні докази на підтвердження місця знаходження спірного транспортного засобу.

Відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову заявник стверджує те, що що виконавчі дії у відношенні спірного автомобіля, його відчуження, може вплинути на її права та унеможливить в подальшому виконання рішення по справі, якщо воно буде постановлено на її користь.

З поданої заявником роздруківки із автоматизованої системи виконавчого провадження видно, що дійсно Широківським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 23.07.2020 року відкрито виконавче провадження №62642533 боржником за яким є ОСОБА_2 , стягувачем ОСОБА_3 . Однак вказаний документ не містить суми стягнення або іншої вимоги майнового характеру на виконання якої відкрито виконавче провадження. Заявником не надано доказів про накладення арешту на майно боржника, в тому числі і на спірний автомобіль.

Таким чином, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявником не наведено ґрунтовних підстав для застосування вказаного заходу забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів, які б мали підтвердити, що існує реальна загроза відчуження спірного майна ОСОБА_2 або воно іншим чином вийде із його володіння.

Відсутність зазначених відомостей та обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову, позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії цивільного процесу, що не обмежує в праві звернутись з обґрунтованою заявою про забезпечення позову до належного суду до подачі позовної заяви або протягом розгляду цивільної справи, з урахуванням положень ч.2 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

З урахуванням викладеного, враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, приймаючи до уваги, що викладені обставини у заяві про забезпечення позову не доведені, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76, 77, 81, 84 149-154, 157, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб, подану до пред`явлення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано 06 серпня 2020 року.

Суддя О.В.Алексєєв