Справа № 462/3901/20
УХВАЛА

06 липня 2020 року Суддя Залізничного районного суду м.Львова Боровков Д.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Львівське комунальне підприємтво «Левандівка») про забезпечення позову,

встановив:

03.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Залізничного районного суду м.Львова із заявою про забезпечення позову, в якій просить до набрання законної сили рішенням суду у справі, заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що з урахуванням наявності спору про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням майна, внаслідок недбалого ставлення відповідачів, а також те, що відповідачі не проведуть ремонтні роботи та можуть уникнути відповідальності за завдану шкоду, оскільки відповідачі заявляли про відчуження належної їм квартири, що у разі задоволення позовних вимог значно ускладнить та/або унеможливить виконання рішення суду, та враховуючи те, що руйнування фасадної-несучої стіни будинку є небезпечним для життя та здоров`я людей, а в подальшому може створити аварійну ситуацію для усіх мешканців будинку, а тому просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України: заборона вчиняти певні дії, може застосовуватись судом, як захід забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України: забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові віж 23.05.2018 року в справі № 766/18228/17.

Відповідно до ст. 319 ЦК України: власність зобов`язує.

Беручи до уваги положення ч .2 ст. 149, ч. 3 ст. 150 ЦПК України та вимоги, викладені в заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг майбутніх позовних вимог, врахувавши відповідність виду забезпечення позову та співмірність із заявленими позивачем вимогами, суд приходить до висновку, що у випадку задоволення позовних вимог саме власник та користувачі квартири будуть зобов`язані не тільки відшкодувати шкоду позивачу, а й провести ремонтні роботи балкону, який є невід`ємною частиною квартири АДРЕСА_1 , а також фасаду будинку для запобігання руйнації цього будинку в цілому, а відтак, є всі підстави для забезпечення позову, оскільки викладені обставини в заяві про забезпечення позову дають підстави стверджувати, що невжиття вищевказаних заходів, може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача та балансоутримувача будинку, отже є підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 /третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Львівське комунальне підприємтво «Левандівка»/ про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов, шляхом заборони ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчиняти дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Стягувач: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ).

Боржники: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ); ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 ); ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 ); ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_4 );

Копію даної ухвали направити позивачу для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя:

Оригінал ухвали.