ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року

по справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року позов Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», р/р НОМЕР_2 в ТВБВ №10003/0310 філії Дніпровське обласне управління АТ «Ощадбанк», код банку 305482, збитки за актом про порушення в розмірі 60 509 грн. 98 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ,( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», п/р НОМЕР_3 ПАТ «ПУМБ» м.Київ, МФО 334851, , судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року по справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову АТ ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ в повному обсязі.

У відзиві Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2019 року просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.05.2018 року за місцем проживання відповідачів за адресою АДРЕСА_1 , при проведенні технічної перевірки стану електричних приладів та електроустановок, було виявлено порушення, а саме самовільне підключення електропроводки до електромережі власника будинку з порушенням схеми обліку з метою безоблікового споживання електроенергії, самовільне підключення, яке неможливо виявити при контрольному огляді та без спеціальних технічних засобів та без часткового демонтажу будівельних конструкцій, смонтовано шляхом відгалудження від магістральних внутрибудинкових мереж через автоматичний перемикач стіни на без облікову розетку у шафі, що й зафіксовано у акті НОМЕР_4 . На підставі цього акту був складений розрахунок збитків, які склали 60 509 грн. 98 коп.

Відповідно п.53 Правил користування електричною енергією, затверджених ПКМУ від 26.07.1999 року № 1357 у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження.

Відповідно п.48 Правил користування електричною енергією, затверджених ПКМУ від 26.07.1999 року № 1357 споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно п.37 Правил користування електричною енергією, затверджених ПКМУ від 26.07.1999 року № 1357 енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року.

Отже, Акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення був складений правомірно.

Сума збитків була нарахована відповідно Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення.

Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що Актом про порушення Правил користування електричною енергією встановлені неправомірні дії відповідачів, а тому матеріальна шкода в розмірі 60 509 грн. 98 коп. підлягає солідарному стягненню.

Твердження апелянта, що позиція АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» при визначенні розміру збитків є помилковою та в даному випадку єдине вірне є застосування положення підпункту б п.3.3 Методики, колегія суддів вважає недоведеними, оскільки обсяг та вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією вірно розраховано згідно Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення.

Крім того, в Акті про порушення, зазначено всі необхідні параметри для розрахунку вимоги методики визначення обсягу та вартості електричної енергії та необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562, зареєстрованої в Мін`юсті за №782/12656.

Отже, наведені доводи апелянта, що позивачем не вірно розраховано заборгованість та інші стягнення, є неналежними та недоведеними, оскільки на спростування позовних вимог відповідачем не надано будь-яких доказів власного розрахунку боргу, який би спростовував наданий позивачем розрахунок.

А також, ОСОБА_1 не заявляв клопотань про призначення відповідних експертиз з метою встановлення іншої суми заборгованості за порушення Правил користування електричною енергією.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не досліджувалось питання щодо повноважень та необхідної кваліфікації (проходження відповідного навчання) працівників позивача складати акти про порушенням, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки встановлення повноважень працівників АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», в тому числі дослідження їх посадових інструкцій та проходження працівниками відповідного навчання й інструктажу не є предметом розгляду у даній справі.

Твердження апелянта про те, що при виявленні порушення правил користування електричною енергією і складання 22.05.2018 року Акту він не був присутній, а відповідач ОСОБА_2 з урахуванням положень законодавчих актів не може бути уповноваженою особою споживача ОСОБА_1 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

Як вбачається з Акту №130390 від 22.05.2018 року його було складено за участю ОСОБА_2 , який зазначив, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 та користується електричною енергією на власні побутові потреби. Будь-які зауваження з боку ОСОБА_2 при складанні та підписанні Акту №130390, відсутні.

Докази того, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає апелянтом не надано.

Крім того, згідно Акту №130390 від 22.05.2018 року була визначена дата засідання комісії з розгляду актів про порушення та призначена на 12.06.2018 року.

14 червня 2018 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення, на підставі чого складено протокол №45/18 і прийнято провести нарахування у розмірі 60506,98 грн., про що в той же день було повідомлено ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце, час та результат розгляду комісії та не позбавлений був права надати свої заперечення стосовно виниклої ситуації.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича