Справа № 308/4803/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2020 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Зборовської Х.В.,

представника заявника (боржника) Дубровська О ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Дубровська Олена Миколаївна, де суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, стягувач: Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я», на дії приватного виконавця щодо накладення арешту на пенсійних рахунок та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Дубровська О.М., звернулася до суду із скаргою, де суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М., стягувач: Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я», на дії приватного виконавця щодо накладення арешту на пенсійний рахунок та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги представник боржника посилається на те, що Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 18.12.2019 року видано виконавчий лист № 308/10045/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» суми боргу 53645,57 грн. Постанова приватного виконавця Роман Р.М. про відкриття виконавчого провадження про стягнення основної винагороди на користь приватного виконавця Роман Р.М. та постанова про арешт майна боржника, постанова про арешт коштів боржника, датовані 07.05.2020 року, надійшли поштою на адресу ОСОБА_2 15.05.2020 року. Станом на день подання скарги ОСОБА_2 має відкритий банківський картковий рахунок у АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 . Вказаний рахунок використовується виключно для отримання пенсійних виплат.

Зазначає, що 18.05.2020 року у відділенні АТ «Приватбанк» ОСОБА_2 було повідомлено про накладення арешту на всі грошові кошти, що знаходяться на такому рахунку, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості отримати зазначені кошти. Також у відділенні банку повідомлено, що арешт на пенсійний рахунок був накладений на підставі постанови приватного виконавця Романа Р.М. від 07.05.2020 року.

Вказує, що дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Р.М. щодо накладення арешту на банківський рахунок, який призначений для пенсійних виплат, прямо порушує права ОСОБА_2 на соціальний захист у пенсійному віці, оскільки обмеження у користуванні цими коштами призводять до залишення її без засобів до існування. На час звернення до суду пенсійний рахунок ОСОБА_2 повністю заблоковано і можливість зняти кошти, чи скористатися пенсійною платіжною карткою, відсутня.

Як зауважує представник, при накладенні арешту на рахунки боржника приватний виконавець Роман Р.М. не з`ясував, які рахунки ОСОБА_2 є спеціальними, які використовуються нею для отримання пенсійних виплат, а тому накладення арешту на рахунок боржника ОСОБА_2 № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», який призначений для виплати пенсії, призводить до порушення конституційних прав особи, яка отримує таку допомогу.

На підставі викладеного, просить визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. щодо накладення арешту на пенсійний рахунок боржника ОСОБА_2 , зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. скасувати арешт, накладений на пенсійний банківський рахунок у АТ КБ « Приватбанк» в м. Ужгороді № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 .

Представник боржника ОСОБА_2 адвокат Дубровська О.М. у судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у скарзі. Також пояснила, що Законом України «Про виконавче провадження» регулюється механізм стягнення боргу, але не такий, який визначив приватний виконавець. Вважає, що приватний виконавець мав право винести постанову про стягнення коштів з ОСОБА_2 , проте лише в межах розміру 20 % від її пенсії.

Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. та представник стягувача Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Приватний виконавець про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином шляхом надіслання судової повістки поштовим відправленням (номер штрихкодового ідентифікатора рекомендованого повідомлення: 169), що вручено адресату особисто 11.06.2020 року, про причини неявки не повідомлено.

Заслухавши представника боржника ОСОБА_2 адвоката Дубровську О.М., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Перевіряючи обґрунтованість вимог скарги, суд приймає до уваги те, що згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як встановлено судом, постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2020 року (ВП № 62027466) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 308/10045/17, виданого 18.12.2019 року Закарпатським апеляційним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» боргу за договором кредиту-поруки від 31.07.2008 року № 291/1 у сумі 53645,57 грн., з яких 49064,38 грн. борг за сумою кредиту і 4581,19 грн. борг за відсотками.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. про стягнення з боржника основної винагороди від 07.05.2020 року (ВП № 62027466) стягнуто з боржника ОСОБА_2 основну винагороду у сумі 5364,55 грн.

Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. про арешт коштів боржника від 07.05.2020 року (ВП № 62027466) на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 600010,12 грн.

Довідкою керівника філії «Західне головне регіональне управління» АТ КБ «Приватбанк» від 15.05.2020 року № ВК6ЕGCJVCLOA54H4 стверджується, що ОСОБА_2 має в АТ КБ «Приватбанк» картку № НОМЕР_1 , на яку отримує пенсійні виплати.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, згідно з частиною першою вказаної статті примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 10 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

З контекстного аналізу вказаних норм Закону України «Про виконавче провадження» вбачається встановлення певної послідовності для звернення стягнення на пенсію боржника (звернення стягнення на майно та інші кошти, що належать боржнику), як і обмеження щодо розміру відрахувань із пенсії.

При цьому Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Матеріали справи не містять та суду не надано доказів на підтвердження винесення в рамках виконавчого провадження № 62027466 постанови про звернення стягнення на пенсію боржника та відрахування 20 відсотків пенсії.

Разом з тим, постановою приватного виконавця від 07.05.2020 року накладено арешт на всі кошти боржника ОСОБА_2 , в тому числі і на пенсійні виплати, що суперечить вимогам Закону.

Зважаючи на недотримання приватним виконавцем встановленої законом послідовності для звернення стягнення на пенсію боржника та обмежень щодо розміру відрахувань із пенсії, суд констатує, що у даному випадку виконавець наклав арешт на банківський рахунок боржника, на який надходить пенсія, у зв`язку з чим ОСОБА_2 позбавлена основного джерела існування пенсії та відповідно порушено її право на соціальні пільги, яке є абсолютними та передбачено Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічні положення містяться в ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Європейський суд з прав людини у справі «Soering v United Kingdom» (рішення від 07.07.1989 року) підкреслює, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Виходячи з викладеного та беручи до уваги, що постановою приватного виконавця від 07.05.2020 року було накладено арешт на всі кошти боржника, що суперечить вимогам Закону, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню та дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. щодо накладення арешту на пенсійний рахунок боржника ОСОБА_2 слід визнати неправомірними і зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. усунути порушення (поновити порушене право заявника), що полягає у накладені арешту на пенсійний банківський рахунок у АТ КБ «Приватбанк» в м. Ужгороді № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 .

В іншій частині вимог скарги щодо зобов`язання приватного виконавця скасувати арешт, з огляду на приписи ч. 2 ст. 451 ЦПК України, необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 208-210, 218, 223, 259, 383-389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Романа Михайловича щодо накладення арешту на пенсійний рахунок боржника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) і зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Романа Михайловича усунути порушення (поновити порушене право заявника), що полягає у накладені арешту на пенсійний банківський рахунок у АТ КБ «Приватбанк» в м. Ужгороді № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 розділу VIII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Дата складення повного тексту ухвали 17 червня 2020 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай