ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» червня 2020 року

м. Харків

справа № 644/3182/17-ц

провадження № 22ц/818/2605/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», представник відповідача Шевченко В.Я.,

третя особа Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2020 року в складі судді Ізмайлова І.К.

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Жилкомсервіс», третя особа: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 .

Вказав, що 02 лютого 2017 року належну йому квартиру затоплено внаслідок розмороження та пориву труби централізованого опалення через неналежне утеплення технічного поверху (горища).

Зазначив, що Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» як балансоутримувач будинку та виконавець послуг з управління не проводив утеплення опалювальних приміщень, не зробив ремонту даху, вхідних дверей, скління віконних отворів та інше, що призвело до аварійного пориву трубопроводу централізованого опалення на горищі житлового будинку.

Вказав, що згідно звіту № 7/2017 від 17 березня 2017 року розмір майнової шкоди, спричиненої залиттям квартири, становить 20 004,85 грн, що складається з вартості матеріалів, робіт, які необхідні для ремонту приміщень квартири після залиття та відновлення пошкоджених предметів побуту.

Крім того, в результаті винних дій відповідача йому заподіяно моральної шкоди, яку він оцінює у 20 000,00 грн, оскільки змінився уклад його життя, йому заподіяно моральних переживань та незручностей через незапланований ремонт, вимушене проживання у сирих приміщеннях з неприємним запахом, неможливість користування майном.

Просив стягнути на його користь з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» матеріальну шкоду в розмірі 20 004,85 грн, моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн, витрати на проведення ПП «Харківський центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс» обстеження квартири та оцінку матеріальної шкоди у розмірі 2500,00 грн та судовий збір.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на його користь у відшкодування майнової шкоди 20 004,85 грн; у відшкодування моральної шкоди 5000, 00 грн; 2500,00 грн витрат на проведення оцінки майнової шкоди та судовий збір у розмірі 1280,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити; вирішити питання щодо судових витрат.

Вважав, що належним відповідачем у цій справі як виконавець житлово-комунальних послуг з утримання будинку в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та постачання гарячої води є Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» на підставі договору та статуту, який зобов`язаний був проводити профілактичні обстеження та огляди мережі трубопроводу, укріплення теплової ізоляції і не допустити пориву, та співвласники багатоквартирного будинку, які зобов`язані забезпечувати технічне обслуговування та проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, в тому числі, проведення робіт, пов`язаних з заміною труби стояка; що позивач як співвласник допоміжних приміщень, технічного обладнання, конструктивів, елементів зовнішнього благоустрою будинків повинен брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території; що шкода, заподіяна здоров`ю та майну громадян внаслідок аварій на об`єктах трубопровідного транспорту підлягає відшкодуванню за рахунок підприємств трубопровідного транспорту, тобто Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», яке має відповідні ліцензії та сертифікати; що судом не взято до уваги практику Верховного Суду в аналогічних справах.

12 травня 2020 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Вказав, що відповідач необґрунтовано перекладає на нього відповідальність за невиконані ним обов`язки по утриманню та забезпеченню належного технічного стану будинку. Зазначив, що Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» є належним відповідачем у справі, оскільки є балансоутримувачем будинку та надає житлово-комунальні послуги на підставі публічного договору, а також зобов`язано контролювати якість послуг, які надає Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», та забезпечувати належне виконання зобов`язань з його боку.

27 травня 2020 року до суду апеляційної інстанції від представника Комунального підприємства «Жилкомсервіс» надійшла копія постанови Верховного Суду у справі за аналогічними, на його думку, обставинами, яку долучено до матеріалів справи.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс» необхідно залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано наявністю підстав для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття його квартири.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: Комунальне підприємство «Харківблагоустрій», Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», Комунальне підприємство «Харківкомуночиствод», Комунальне підприємство «ВТП «Вода», Комунальне спеціалізоване підприємство «Харківгорліфт» та інші (а. с. 96, том 1).

28 листопада 2006 року у газеті «Слобода» Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» опубліковано публічний договір про надання житлово-комунальних послуг з мешканцями багатоквартирних житлових будинків, які прийняті ним на баланс. Договір набрав чинності з 01 січня 2007 року (а. с. 158, том 1).

Пунктом 15 вказаного договору передбачено, що виконавець зобов`язаний: утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки, встановлені законодавством; відшкодовувати споживачеві збитки, заподіяні його майну та/або приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоров`ю споживача внаслідок незадовільного санітарного утримання території або неналежного надання послуг; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку будинків і технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 01 березня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Зоріною Н.М. за реєстром № 4-487, зареєстрований та проживає за вказаною адресою (а. с. 5-6, 11, том 1).

Житловий будинок АДРЕСА_2 перебуває на балансі КП «Жилкомсервіс».

02 лютого 2017 року о 14-25 годині на пульт диспетчера аварійної служби надійшло повідомлення про течію зі стелі гарячої води у квартирі АДРЕСА_3 . Аварійною бригадою о 14:30 годині перекрито постачання теплоносія до централізованої системи опалення у житловому будинку. В результаті обстеження встановлено, що течія відбулась внаслідок пориву труби централізованого опалення, причиною якого стало розморожування труби у зв`язку з невідповідним утепленням технічного поверху будинку балансоутримувачем, про що Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» складено акт обстеження системи теплоспоживання № 170/2772 (а. с. 12, 14, 116, том 1).

Як вбачається зі схеми, яка є невід`ємною частиною цього акту, порив ділянки труби діаметром 20 мм, повітряної лінії системи опалення, що знаходиться на горищі, відбувся внаслідок порушення цілості огороджувальних конструкцій горища (чисельні дефекти даху, відсутність скла на слухових вікнах), що призвело до зниження температури внутрішнього повітря горища нижче +4 градусів Цельсія (а. с. 117, том 1).

Температура повітря 01 та 02 лютого 2017 року у м. Харкові складала мінус 8,6 та мінус 5,5 градусів ОСОБА_2 відповідно, що підтверджується листом Харківського регіонального центру з гідрометеорології від 01 березня 2017 року (а. с. 118, том 1).

Фактична температура повітря на горищі житлового будинку АДРЕСА_2 02 лютого 2017 року була нижче за 0 градусів Цельсія, та температура теплоносія у відрізку труби, де стався порив, була нижче за 0 градусів Цельсія, як вбачається з відповіді головного інженера КП «Харківські теплові мережі» від 12 квітня 2018 року. Також у вказаній відповіді зазначено, що у відрізку труби, де стався порив, циркуляція води відсутня, оскільки вона призначена для запобігання заповітрювання системи опалення (а. с. 187, 193, том 1).

23 лютого 2017 року комісією дільниці № 47 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» складено акт обстеження квартири АДРЕСА_4 будинку АДРЕСА_2 , з якого вбачається, що у всіх приміщеннях спостерігаються вологі сліди залиття по всій площі стелі та стін. Квартира розташована на 3 поверсі 4-поверхового будинку. У квартирі АДРЕСА_5 , що АДРЕСА_6 над нею, так само є вологі сліди залиття. При обстеженні горищного приміщення над квартирою АДРЕСА_5 на трубопроводі центрального опалення встановлено АДРЕСА_7 . Слухові вікна на горищному приміщенні у будинку на момент обстеження закриті (а. с. 18, том 1).

З листа Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до начальника дільниці № 47 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 23 лютого 2017 року № 126-3-7 вбачається, що їй направлявся припис «щодо підготовки житлового фонду дільниці до роботи у опалювальному сезоні 2016-2017 років», який виконаний не в повному обсязі, що призвело до аварійного пориву трубопроводу централізованого опалення на горищі у житловому будинку АДРЕСА_2 внаслідок розморожування та залиття розташованих нижче квартир (а. с. 15, том 1).

Як вбачається зі звіту № 7/2017 про оцінку шкоди майну в результаті залиття квартири від 17 березня 2017 року розмір найбільш ймовірної вартості збитку становить 20 004,85 грн (а. с. 21-45, том 1).

За складання звіту сплачено 2500,00 грн, що підтверджується рахунком-фактурою № 7 від 17 березня 2017 року (а. с. 46, том 1).

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 12517 від 27 серпня 2019 року, з технічної точки зору можливими причинами аварії ділянки системи центрального опалення на технічному поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 , що сталася 02 лютого 2017 року, є: невідповідне утеплення технічного поверху (горища); значний фізичний знос інженерних комунікацій внаслідок їх тривалої експлуатації; ізоляція трубопроводу центрального опалення, виконана неналежним чином нещільним та несуцільним шаром, невідповідними матеріалами або комплекс цих причин. Визначити конкретну причину аварії інженерних комунікацій не надається можливим. В разі, якщо аварія ділянки системи центрального опалення на технічному поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 сталася внаслідок розмороження труби централізованого опалення, причинно-наслідковий зв`язок з температурним режимом повітря в період з 10 по 14 годину 02 лютого 2017 року на технічному поверсі даного будинку існує. Оскільки аварія ділянки системи центрального опалення на технічному поверсі житлового будинку могла статись внаслідок декількох причин, труба централізованого опалення 02 лютого 2017 року за умови її належного утеплення у відповідності до ГОСТів і стандартів та Правил технічної експлуатації установок і мереж могла розмерзнутись внаслідок інших причин, зазначених вище (а. с. 217-231, том 1).

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» та Адміністрація Індустріального району Харківської міської ради надавали ОСОБА_1 відповіді, у яких рекомендували звернутися до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» як балансоутримувача будинку щодо питання відшкодування завданої шкоди (а. с. 12, 20, 47-48, том 1).

Частиною третьою статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

У правовідносинах щодо відшкодування шкоди діє презумпція винуватості заподіювача шкоди.

Так, відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частин другої, четвертої, шостої статті 19 Закону № 1875-ІV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до статті 13 Закону № 1875-ІV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 визначено статус Комунального підприємства «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - як виконавця послуг з їх утримання.

За змістом статті 1 Закону № 1875-ІV управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд (далі-управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до статті 21 Закону № 1875-ІV виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Стаття 29 Закону № 1875-ІV визначає, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Частиною другою статті 24 Закону № 1875-ІV встановлено, що балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 24 Закону № 1875-ІV балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передане на його баланс.

Підпунктом 8 частини другої статті 25 Закону № 1875-ІV встановлено обов`язок управителя забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

Відповідно до положень статті 25 Закону № 1875-ІV управитель має право, зокрема, укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону № 1875-ІV споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи управителем будинку за адресою: АДРЕСА_2 визначено Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», до обов`язків якого входить, зокрема, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж та відшкодування збитків, заподіяних майну внаслідок незадовільного санітарного утримання території.

Відповідно до пункту 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Пунктами 3.2.1, 3.2.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 передбачено, що на горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися: температурно-вологісний режим горищних приміщень, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій; доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення.

Горищні приміщення повинні мати необхідний температурно-вологісний режим: у холодних горищах - із розрахунку, що унеможливлює конденсацію вологи на захисних конструкціях (але не вище +4 град. C від температури зовнішнього повітря); у теплих горищах - із розрахунку, але не нижче +12 град. C.

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема, чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання, чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форму вказаного акту встановлено в додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

З акту обстеження системи теплоспоживання № 170/2772 від 02 лютого 2017 року та схеми до нього вбачається, що течія у будинку АДРЕСА_2 відбулась внаслідок пориву труби централізованого опалення, причиною якого стало розморожування труби у зв`язку з невідповідним утепленням технічного поверху будинку балансоутримувачем (чисельні дефекти даху, відсутність скла на слухових вікнах), що призвело до зниження температури внутрішнього повітря горища нижче +4 градусів Цельсія.

Висновком будівельно-технічної експертизи у даній справі також встановлено, що можливими причинами аварії ділянки системи центрального опалення на технічному поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 , що сталася 02 лютого 2017 року, є: невідповідне утеплення технічного поверху (горища); значний фізичний знос інженерних комунікацій внаслідок їх тривалої експлуатації; ізоляція трубопроводу центрального опалення, виконана неналежним чином нещільним та несуцільним шаром, невідповідними матеріалами або комплекс цих причин.

Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» складено акт обстеження квартири позивача від 23 лютого 2017 року, яким встановлено, що дійсно у всіх приміщеннях спостерігаються вологі сліди залиття по всій площі стелі та стін.

При цьому, відповідачем, який є балансоутримувачем будинку та несе відповідальність перед власником квартири в разі незадовільного його утримання, не надано доказів на спростування того факту, що причиною залиття квартири позивача став порив труби централізованого опалення через невідповідне утеплення технічного поверху (горища).

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, не надав доказів існування непереборних перешкод у виконанні покладених на нього статтями 43, 81 ЦПК України обов`язків доведення обставин, на які він посилається як на підставу заперечень на позов, не надав доказів щодо іншого розміру спричиненої позивачу шкоди, ніж зазначено позивачем на підставі наданих ним доказів, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Таким чином, суд першої інстанції виходив з того, що залиття квартири позивача сталося внаслідок протиправної бездіяльності Комунального підприємства «Жилкомсервіс», яка полягала у незабезпеченні належного утримання горища житлового будинку, що перебуває на його балансі, зокрема, його утеплення, що призвело до розмороження та пориву труби централізованого опалення.

За таких умов, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позову ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Також, враховуючи характер та обсяг душевних страждань позивача, вимушеність змін у його житті внаслідок бездіяльності балансоутримувача будинку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відшкодування моральної шкоди у розмірі, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги Комунального підприємства «Жилкомсервіс» щодо того, що винним у протиправній діяльності, яка спричинила залиття квартири позивача, є Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» як виконавець житлово-комунальних послуг з утримання будинку в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та постачання гарячої води на підставі договору та статуту, який зобов`язаний був проводити профілактичні обстеження та огляди мережі трубопроводу, укріплення теплової ізоляції і не допустити пориву; що шкода, заподіяна здоров`ю та майну громадян внаслідок аварій на об`єктах трубопровідного транспорту підлягає відшкодуванню за рахунок підприємств трубопровідного транспорту, тобто Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», яке має відповідні ліцензії та сертифікати, судова колегія вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Зі статуту Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» вбачається, що предметом його діяльності є, зокрема, технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (а. с. 87 зворот, том 1).

13 лютого 2012 року між Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» та Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» укладено договір №15/1 (нова редакція договору від 29 грудня 2006 року), згідно умов якого управитель доручив, а виконавець прийняв на себе обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання: мережі, арматура на них, прилади та обладнання, які розміщені в межах будинку та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень та внутрішньобудинкових системах, а управитель зобов`язався прийняти та оплатити виконавцю надані послуги (а. с. 89-93, том 1).

Пунктом 3.5. вказаного договору передбачено, що виконавець зобов`язаний утримувати у належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим договором.

Згідно пункту 5.4. договору виконавець несе відповідальність перед споживачами, які мешкають або розташовані в житлових будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова, за ненадання або неналежне надання виконавцем послуг, внаслідок яких було заподіяно шкоду життю, здоров`ю, майну споживача або третіх осіб, майну управителя, майну територіальної громади, яке передано на обслуговування управителю, або навколишньому природному середовищу згідно діючого законодавства.

Додатком №1 до вказаного договору визначено перелік послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання (а. с. 94-95, том 1).

Крім того, Наказом Держжитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року №150 затверджено Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, пунктом 1.1.12. якого передбачено, що до послуг з централізованого опалення та вентиляції належить: регулювання та гідравлічне випробовування систем централізованого опалення; регулювання та налагодження системи вентиляції; промивання трубопроводів та приладів централізованого опалення; усунення течі в трубопроводах, приладах та арматурі; регулювання триходових кранів; поновлення сальникових ущільнень; укріплення ізоляції трубопроводів; огляд та очищення конденсаційних горщиків, інжекторів, елеваторів, змішувачів, редукційних клапанів, регулювальних кранів та вентилів, засувок, грязьових відстойників, повітрозбірників, компенсаторів, вантузів; очищення від накипу запірної арматури; закріплення приладів; закріплення трубопроводів; консервація та розконсервація системи централізованого опалення; оглядання та підтягування на трубах контргайок, муфт або їх заміна; заміна прокладок у фланцевих з`єднаннях та усунення течі; перевірка контрольно-вимірювальних приладів; очищення від бруду та іржі розширювального бака, часткове відновлення його теплоізоляції.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, вони не містять доказів неналежного виконання Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» своїх обов`язків з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання, які б перебували у прямому причинному зв`язку з заподіянням шкоди позивачу залиттям його квартири, що є необхідним для покладення на особу цивільно-правової відповідальності.

З копії акту №170/2616 готовності до опалювального періоду 2016-2017 року від 25 липня 2016 року, складеного представником Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» вбачається, що у житловому будинку АДРЕСА_8 та ТП гідравлічні випробування витримали та можуть бути допущені до експлуатації в опалювальний період. Зазначене також підтверджується актами №170/2616 на опресовку від 25 липня 2016 року та проведення промивки ВДС опалення (а. с. 59, 124-125, том 1).

Тобто, система централізованого теплопостачання перебувала у належному стані та була готова до опалювального сезону.

Крім того, Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» направлявся припис «щодо підготовки житлового фонду дільниці до роботи у опалювальному сезоні 2016-2017 років» до начальника дільниці № 47 Комунального підприємства «Жилкомсервіс», який виконаний не в повному обсязі, зокрема, щодо утеплення приміщень, ремонту даху, скління вікон, перевірки відсутності щілин тощо, що призвело до аварійного пориву трубопроводу централізованого опалення на горищі у житловому будинку АДРЕСА_2 внаслідок розморожування та залиття розташованих нижче квартир.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що залиття квартири ОСОБА_1 відбулось саме внаслідок бездіяльності і невиконання договірних зобов`язань балансоутримувачем, яким є Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», та завдання шкоди майну позивача перебуває у причинному зв`язку саме з його бездіяльністю щодо належного утримання горища будинку.

Доводи Комунального підприємства «Жилкомсервіс» щодо того, що співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані забезпечувати технічне обслуговування та проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, в тому числі, проведення робіт, пов`язаних з заміною труби стояка; що позивач як співвласник допоміжних приміщень, технічного обладнання, конструктивів, елементів зовнішнього благоустрою будинків повинен брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, судова колегія відхиляє з огляду на те, що публічним договором про надання житлово-комунальних послуг, укладеним між Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» та споживачами (власниками житлових і нежитлових приміщень, які знаходяться на балансі територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради), зобов`язано саме Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» утримувати внутрішньобудинкові мережі у технічному належному стані, вживати своєчасних заходів для ліквідації аварійних ситуацій тощо.

Виходячи з умов вказаного договору, Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» є відповідальним у повному обсязі перед споживачем за порушення публічного договору про надання житлово-комунальних послуг.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 641/9921/15-ц, провадження № 61-29983св18.

Колегія суддів відхиляє також доводи Комунального підприємства «Жилкомсервіс» щодо невідповідності рішення суду висновкам судів касаційної інстанції у справах подібної категорії, (зокрема, постанова Верховного Суду від 12 березня 2020 року, справа № 640/20533/16-ц), оскільки зазначені ним судові рішення постановлені у спорах, які виникли за інших фактичних обставин щодо спричинення шкоди. Зокрема, у цих справах не встановлювались обставини щодо причинного зв`язку між аварією у системі теплопостачання та належним утриманням горища будинку в даному випадку, дотриманням відповідного температурного режиму.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, урахував конкретні обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права та ґрунтується на засадах верховенства права.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс» залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору не вбачається.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що 06 вересня 2017 року ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції з клопотанням про стягнення на його користь 5000,00 грн витрат на правову допомогу (а. с. 71, том 1). Однак, судом це клопотання не вирішувалось, та рішення суду в частині розподілу судових витрат не оскаржувалось, тому це питання не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції, який переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги. При цьому, позивач не позбавлений права звернутися до суду першої інстанції з клопотанням щодо ухвалення додаткового рішення суду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс» - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 05 червня 2020 року.