ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року

м. Київ

справа № 359/6920/17

провадження № 61-20306св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Бориспільська міська державна нотаріальна контора,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2018 року у складі колегії суддів Матвієнко Ю. О., Волохова Л. А., Мельника Я. С.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Бориспільської міської державної нотаріальної контори та просив скасувати постанову Бориспільської міської державної нотаріальної контори від 13 травня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язати Бориспільську міську державну нотаріальну контору видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/12 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належних його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13 травня 2015 року він звернувся до Бориспільської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 7/12 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належали на праві власності його матері ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після смерті якої позивач ОСОБА_1 прийняв.

13 травня 2015 року державний нотаріус Сіпко Л. М. видав позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що цей будинок знесено, даний факт підтверджується довідкою КП «Бориспільське БТІ» від 13 травня 2015 року № 639.

Вважає, що вищевказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки право власності на знищене майно припиняється тільки за відповідною заявою власника майна про внесення змін до державного реєстру, натомість ні спадкодавець ОСОБА_3 як власник 7/12 частин будинку, ні співвласник інших 5/12 частин будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 з такими заявами до Бориспільського БТІ не звертались. Заяву про закриття розділу реєстру прав та реєстраційної справи на спірний житловий будинок подала ОСОБА_5 , яка не мала права на її подання, оскільки не була власником будинку.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори Сіпко Л. М. від 13 травня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом.

Зобов`язано Бориспільську міську державну нотаріальну контору вчинити нотаріальні дії, а саме видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 7/12 частин житлового будинку, що розташовувався за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції виходив із того, що державний нотаріус необґрунтовано відмовив спадкоємцю у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 на спадкове майно, що складається з 7/12 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , в результаті чого безпідставно позбавив можливості спадкоємця в нотаріальному порядку набути право власності на житловий будинок, а тому така відмова не є законною.

Винесення необґрунтованої постанови про відмову у вчинення нотаріальних дій щодо видачі свідоцтв про право на спадщину позбавляє можливості спадкоємця на звернення до суду і з відповідним позовом про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування, оскільки однією із умов для ухвалення судом рішення про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування є подання спадкоємцями обґрунтованої постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Постановою Апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Бориспільської міської державної нотаріальної контори про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Апеляційний суд виходив із того, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і порушує права ОСОБА_2 , яка не брала участі в розгляді справи.

Винесення державним нотаріусом 13 травня 2015 року постанови про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 на 7/12 частин будинку АДРЕСА_1 у зв`язку із його знесенням відповідає діючому цивільному законодавству та здійснене нотаріусом в межах його повноважень згідно вимог Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У квітні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення суду апеляційної інстанцій.

Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення апеляційного суду як таке, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вважає, що права ОСОБА_2 не порушені, оскільки предметом позову є будинок, який належав матері позивача, з іншими характеристиками, ніж будинок за цією ж адресою, який належить особі, яка подала апеляційну скаргу, а правомірність набуття ОСОБА_2 земельної ділянки, на якій знаходився будинок позивача, є предметом розгляду в справі № 359/7278/14.

Зазначає, що відмова нотаріуса видати йому свідоцтво про право на спадщину є необґрунтованою, оскільки припинення права власності на нерухоме майно пов`язується з фактом звернення власника до відповідного органу та рішенням цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

Відзив/заперечення на дану касаційну скаргу до Верховного Суду від інших учасників справи не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли 7/12 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1

Власником 5/12 частин у праві власності на будинок був ОСОБА_4 .

Після смерті матері ОСОБА_1 прийняв спадщину, що підтверджується його заявою про прийняття спадщини від 11 березня 2003 року, однак спадкових прав на 7/12 частин будинку по АДРЕСА_1 позивач не оформив.

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , Бориспільської міської ради про скасування рішення про припинення права власності на будинок, скасування рішення Бориспільської міської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки по АДРЕСА_1 та прав на неї. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2014 року, рішенням апеляційного суду Київської області від 23 травня 2017 року, залишеними без змін постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року (справа № 359/7278/14) в задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Згідно довідки від 13 травня 2015 року № 639 КП «Бориспільське БТІ» відповідно до технічної інвентаризації від 12 травня 2015 року житловий будинок та господарські будівлі і споруди, які були розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1 та були зареєстровані на праві власності: за ОСОБА_4 5/12 частин; за ОСОБА_3 7/12 частин - знесені.

13 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільської міської державної нотаріальної контори із письмовою заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на належні їй за життя 7/12 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

13 травня 2015 року державний нотаріус Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області Сіпко Л. М. прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 7/12 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_3 відмовлено з тих підстав, що згідно довідки КП Бориспільське БТІ від 13 травня 2015 року № 639, вищевказані 7/12 частин житлового будинку знесені.

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Бориспільської міської ради Київської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на частку в житловому будинку, надвірних будівлях та спорудах в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 на належні їй за життя 7/12 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року (справа № 359/4334/15), у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», від 15 січня 2020 року № 460-ІХ, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на 07 лютого 2020 року), підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, відповідно до яких воно має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статтей 560, 561 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини.

На підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України або не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Аналогічні положення містяться в пунктах 1, 3 Глави 13 Правил вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно пункту 4.14 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Отже, відповідно до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус зобов`язаний перевірити склад спадкового майна, на яке видається право на спадщину. Оскільки у нотаріуса були наявні документи, які підтверджують факт знищення спадкового майна, то колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що дії нотаріуса щодо відмови у видачі свідоцтва є обґрунтованими та такими, що відповідають Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 523/4139/17 (провадження № 14-328цс19) зазначила, що статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

У даній справі позивач просив скасувати постанову нотаріальної контори та зобов`язати її видати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке знищене, проте підстав для скасування постанови нотаріальної контори не встановлено, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова апеляційного суду - залишенню без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук