ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/1520/18
номер провадження 2-п/695/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 жовтня 2019 року по справі за позовною заявою приватного акціонерною товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 жовтня 2019 року по справі за позовною заявою приватного акціонерною товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2019 року було задоволено позовні вимоги приватного акціонерною товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в розмірі 40094 грн., а також стягнуто на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 1762 грн..

Обґрунтовуючи подану заяву про перегляд заочного рішення суду, заявник наполягає, що вказане рішення прийнято незаконно без забезпечення участі відповідача в судовому процесі, оскільки останній не мав можливості з`явитися до суду у зв`язку із терміновою виробничою необхідністю, що підтверджується довідкою виданою директором КНП «Золотоніська РБЛ» за №1440 від 01.11.2019 року.

Окрім того судом при ухваленні рішення суду неналежним чином досліджені докази по справі, оскільки сума шкоди заподіяної транспортному засобу у розмір 90094 грн., про які зазначається у рішенні суду не підтверджується матеріалами справи, а питання про повернення запасних частин, які були пошкоджені і не можуть в подальшому використовуватись за призначенням не вирішено, що на думку заявника суттєво вплинуло на повноту судового рішення.

За таких обставин заявник звернувся до суду із даною заявою, якою просить суд скасувати заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 31.10.2019 року, оскільки судом не враховані обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та призначити розгляд справи в загальному порядку.

Представник приватного акціонерною товариства «Страхова група «ТАС» звернувся до суду із заявою відповідно до якої проти задоволення заяви про перегляд рішення суду заперечував повністю, наполягаючи на тому, що остання не містить повідомлень про наявність нових обставин, які могли б привести до ухвалення рішення, протилежного заочному рішенню повністю чи частково. Фактично вказана заява про перегляд заочного рішення є запереченням на позовні вимоги та не містить підстав достатніх для скасування заочного рішення суду.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява адвоката Чирви О.В. відповідно до якої остання просила суд розгляд справи призначений на 16.06.2020 року перенести у зв`язку із неможливістю явки її як представника ОСОБА_1 у судове засідання в зв`язку із участю в засіданні кваліфікаційної плати КДКА Черкаської області та неможливості явки в судове засідання ОСОБА_1 у зв`язку із необхідністю останнього перебувати на робочому місці.

Разом із тим суд бере до уваги, що адвокат Чирва О.В. дійсно брала участь у розгляді справи за позовом приватного акціонерною товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування як представник ОСОБА_1 на підставі довіреності, яка була видана 11.06.2018 року.

Однак із вказаної довіреності вбачається, що строк останньої дійсний до 11.06.2019 року.

Отже станом на час розгляду вказаної вище заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 жовтня 2019 року по справі за позовною заявою приватного акціонерною товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування строк довіреності закінчився.

Частиною 4 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Матеріали справи не містять жодних документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_2 на представництво інтересів ОСОБА_1 ..

За таких обставин суд не бере до уваги доводи адвоката Чирви О.В. та вважає повторну неявку ОСОБА_1 неповажною.

Представник акціонерною товариства «Страхова група «ТАС» надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності .

Суд вважає, що матеріали вказаної справи дають достатньо підстав для розгляду її за відсутності сторін, оскільки згідно вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вивчивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2019 року позовні вимоги акціонерною товариства «Страхова група «ТАС»задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 40094 грн., а також стягнуто на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 1762 грн..

Обґрунтовуючи заяву про перегляд заочного рішення заявник зазначає, що він не займав активної позиції в судовому процесі та не зміг з`явитися до суду 31.10.2019 року у зв`язку із виниклою виробничою необхідністю, яка стверджується довідкою від 01.11.2019 року за №1440, що видана КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради.

Разом з тим із вказаними доводами заявника суд не погоджується, оскільки як вбачається із матеріалів справи відповідач не з`явився в судові засідання, які були призначені 06.02.2019 року, 04.06.2019 року та не з`явився і в судове засідання 31.10.2019 року. Про причини своєї неявки суд не повідомляв, та не надавав клопотань про перенесення судового засідання, хоча про наявність розгляду справи в суді достеменно знав, подавав відзив на позовну заяву, отримував повістки пор виклик до суду, що стверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення відповідачу.

Відповідач ОСОБА_1 брав участь у розгляді матеріалів справи через свого представника, адвоката Чирву О.В. строк довіреності якої станом на 31.10.2019 року (дата ухвалення заочного рішення суду) закінчився, однак сам ОСОБА_1 не був позбавлений можливості самостійно брати участь судових засіданнях, подавати до суду відзиви на позовні заяви, будь-які клопотання, свої пояснення щодо обставин справи, тощо.

Нормами ст. 12 та ст. 13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Критично суд відноситься і до змісту самої довідки виданої КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради, оскільки в останній не зазначено час надходження такого хворого, час протягом якого ОСОБА_1 обов`язково мав бути присутнім за місцем роботи у зв`язку із виробничою необхідністю, не зазначені підстави неможливості повідомлення суду про неможливість явки останнього в судове засідання, подання клопотання про перенесення судового засідання, тощо.

Згідно з ч. 1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильності вирішення справи.

За змістом положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити, а другою є наявність доказів, на які він посилається, та які мають істотне значення для правильності вирішення справи.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Отже, з`ясування лише причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Крім того, заявник наполягаючи на свої вимогах в якості посилання на докази, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача зазначає про те, що у рішенні суду не вирішено питання про повернення запасних частин, які були пошкоджені і не можуть в подальшому використовуватись за призначенням.

Разом із тим у ч. 2 п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалзованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки» на які посилається і сам заявник, зазначено, що питання про повернення запасних частин, які були пошкоджені і не можуть в подальшому використовуватись за призначенням вирішуються за заявою заподіювача шкоди.

Однак матеріали справи такої заяви не містять.

Що стосується доводів заявника про відсутність належного підтвердження в матеріалах справи шкоди заподіяної транспортному засобу у розмірі 90094 грн., про які зазначається у рішенні суду, то суд погоджується із доводами представника акціонерною товариства «Страхова група «ТАС» щодо того, що заявник фактично заперечує проти позовних вимог, а не наводить обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так вказані обставини вже були досліджені судом у судовому засіданні та на основі їх оцінки судом було ухвалено відповідне рішення суду, а тому повторній оцінці вказані обставини не підлягають.

ОСОБА_1 як відповідач по справі не був позбавлений можливості подати вказані заперечення під час розгляду матеріалів справи, тим більше, що останній подавав відзив на позовну заяву до суду.

Отже такі доводи не можуть розцінюватися судом як належні обставини, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки відповідач у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, подавав відзив на позовну заяву та наводив суду свої доводи та заперечення щодо обставин справи.

Доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, суду не надано, та в ході розгляду матеріалів справи в порядку позовного провадження відповідачем до суду не надавалися, а докази, які додав відповідач до своєї заяви не можуть бути підставою для скасування та перегляду судового рішення.

При розгляді даної справи суд враховує також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Однак особа не може зловживати своїми правами, так ЄСПЛ наголошує, що застосування скаржником спроби оскарження остаточного та обов`язкового рішення суду з причин процесуального характеру без належного обґрунтування підстав для подібного продовження втручання в принцип «res judicata» (тобто принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення) не можуть вважатися причинами фундаментального характеру.

Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення «помилки, що має фундаментальне значення для судової системи» (рішення у справі «Сутяжник проти Росії, п. 38).

Отже відхід від вказаних принципів остаточності та обов`язковості рішень суду можливий лише, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами, а про такі обставини ОСОБА_1 у заяві не зазначає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява є необґрунтованою та безпідставною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 284, 288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 жовтня 2019 року по справі за позовною заявою приватного акціонерною товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Середа