Справа № 947/6229/20
Провадження № 2-о/947/128/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

Присяжних: Баргій-Шахматової Т.Л., Бєлєвої О.В.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу по заяві ОСОБА_1 про визнання фізичної особи ОСОБА_2 безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

20.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутньою особою з 19 квітня 2018 року. Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є її рідним братом. На підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2012 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Одеси був визнаний недієздатним. Та Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2013 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначено опікуном недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 01.09.2008 року ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння в стані неосудності суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 121 Ч.1 КК України. Застосовано до ОСОБА_2 примусова міра медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

З 22 вересня 2008 року ОСОБА_2 знаходився на примусовому лікуванні в Українській психіатричній лікарні з суровим наглядом М.Дніпропетровська.

З кінця 2015 року ОСОБА_2 знаходився на примусовому лікуванні в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 19.04.2018 року була задоволена заява КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, та продовжено лікування ОСОБА_2 у КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради у примусовому порядку. Однак під час проголошення рішення судом, ОСОБА_2 вихопив з рук опікуна папку з оригіналами своїх особистих документів і втік в невідомому напрямку.

З приводу його втечі 19.04.2018 року, ОСОБА_1 звернулася до Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області із заявою шодо надання допомоги в повернені останнього до лікувального закладу. Однак в результаті оперативно - розшукових дій місце знаходження ОСОБА_2 не було встановлено. 18.05.2018 року о/у Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУНП в Одеській області був складений висновок, яким постановлено матеріали ЖЕО № 5202 від 19.04.2018 року вважати розглянутими до моменту визначення заявника шодо наданих матеріалів по виявленим трупам чоловіків, що мають схожість з ОСОБА_2 ; продовжувати відслідковувати по базі «Пізнання», оновлення щодо виявлених трупів, медичні заклади, особливо психоневрологічного направлення по Україні за допомогою інших співробітників СКП (ВКП) ВП НПУ, яким направлено орієнтування з завданням на перевірку медичних закладів та моргів, а також місць скуплення осіб з категорії БПММ.

До теперішнього часу місце знаходження ОСОБА_2 не встановлено, серед пред`явлених фотографій з зображенням трупів невідомих осіб ОСОБА_2 не впізнаний.

Згідно довідки Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області № 39-3223 від 10.03.2020 року проведеними чисельними заходами, які тривають з 19.04.2018 року, встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не є можливим. Тобто з 19.04.2018 року заявниці невідоме на місце мешкання, перебування її підопічного (брата), взагалі їй невідомі чи живий він.

Визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідне для заявника для звільнення її від повноважень опікуна, а також припинення Пенсійним фондом сплати и відповідних виплат як опікуна ОСОБА_2 -пенсії призначеної йому по інвалідності. Таким чином, уже близько двох років в місці постійного проживання /перебування немає відомостей про місце перебування брата заявниці, що згідно ст. 43 ЦК України є підставою для визнання її безвісно відсутньою.

У судовому засідання представник заявника адвокат Селезньова Т.В. вимоги щодо визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім з 19.04.2018 року, підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Від представника заінтересованої особи- Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування в матеріалах справи міститься заява, в якій зазначено, що у вирішенні всіх питань учасників процесу покладаються на розсуд суду, та просить проводити розгляд справи за відсутністю їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву належить задовольнити, оскільки, відповідно до ч. 1 ст.43 ЦК України «Фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування».

Відповідно до ч. 1 п. 3, ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу про визнання фізичної особи безвісно відсутньою за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Крім того, дані факти та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними у справі доказами: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним психічним захворюванням - епілепсією із суровими припадками середньої частоти, суперечними розладами свідомості, вираженими змінами особистості по епітипу.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 01.09.2008 року ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння в стані неосудності суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 121 Ч.1 КК України. Застосовано до ОСОБА_2 примусова міра медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

З 22 вересня 2008 року ОСОБА_2 знаходився на примусовому лікуванні в Українській психіатричній лікарні з суровим наглядом М.Дніпропетровська.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2012 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Одеси був визнаний недієздатним. Підставами визнання останнього недієздатним став.зокрема висновок амбулаторної судово- психіатричної експертизи №6 від 17.01.2012 року. згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 , виявляє ознаки стійкого хронічного психічного захворювання у вигляді вираженого органічного розладу особистості внаслідок епілепсіїі та по своєму психічному стані в даний час ОСОБА_3 . Не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2013 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначено опікуном недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси.

З кінця 2015 року ОСОБА_2 знаходився на примусовому лікуванні в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 19.04.2018 року була задоволена заява КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, продовжено лікування ОСОБА_2 у КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради у примусовому порядку.

19.04.2018 при оголошенні рішення суду, у зв`язку з небажанням продовжувати лікування ОСОБА_2 втік з зали суду у невідомому напрямку та до теперішнього часу його місце проживання чи перебування невідоме.

18.05.2018 року о/у Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУНП в Одеській області був складений висновок, яким постановлено матеріали ЖЕО № 5202 від 19.04.2018 року вважати розглянутими до моменту визначення заявника шодо наданих матеріалів по виявленим трупам чоловіків, що мають схожість з ОСОБА_2 ; продовжувати відслідковувати по базі «Пізнання», оновлення щодо виявлених трупів, медичні заклади, особливо психоневрологічного направлення по Україні за допомогою інших співробітників СКП (ВКП) ВП НПУ, яким направлено орієнтування з завданням на перевірку медичних закладів та моргів, а також місць скуплення осіб з категорії БПММ.

Згідно довідки Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області № 39-3223 від 10.03.2020 року проведеними чисельними заходами, які тривають з 19.04.2018 року, встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не є можливим.

Як вбачається з листа КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради від 13.04.2020 за №816 за фактом втечі ОСОБА_2 адміністрацією ООМЦПЗ неодноразово спрямовувалась інформація в Таїровський і Суворовський ВМ м.Одеси ( 28.08.2018, 13.06.2018, 20.04.2018) пацієнт значився «у втечі». Розшукові заходи відносно ОСОБА_2 були безрезультатними , 25.05.2018 ООМЦПЗ отримало повідомлення з Суворовського ВП ( №39/5979), яким повідомлено, що « в даний момент встановити місцеперебування ОСОБА_2 не вдалося можливим» у зв`язку з чим 19.10.2018 року ОСОБА_2 виписаний ( згідно до ст. 17 Закону України « Про психіатричну допомогу» термін, на який продовжується примусова госпіталізація, не перевищує 6 місяців), про що повідомлено Таїровський і Суворовський ВП м.Одеси.

Виходячи із вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім, а тому заява ОСОБА_1 обґрунтована і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3, 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання фізичної особи ОСОБА_2 безвісно відсутньою.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 20.06.2014 року Київським РВ у м. Одесі ГУДМВС України в Одеській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) безвісно відсутньою особою з 19.04.2018 року.

Повне рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Згідно ст. 45 ЦК якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Повне судове рішення складено 22.06.2020.

Суддя Луняченко В. О.

Присяжні Баргій-Шахматова Т.Л.,

Бєлєва О.В.