Номер провадження: 22-ц/813/6392/20
Номер справи місцевого суду: 522/1910/19
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси про забезпечення доказів, постановлену під головуванням судді Шенцева О.П. 24 лютого 2020 року у м. Одеса, -

встановила:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (а.с. 2-5).

У процесі розгляду справи, до суду надійшла заява ОСОБА_1 , згідно якої остання просить забезпечити докази шляхом витребування з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості щодо перетинання кордону ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2017 року по теперішній час. Також, у своїй заяві ОСОБА_1 просила спрямувати судове доручення, яким витребувати письмові докази через Міністерство юстиції України з компетентних органів держав ОАЄ, США, Естонії, Швейцарії, Німеччини, з метою отримання інформації про доходи ОСОБА_2 за 2018 рік.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2020 року у задоволені заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів було відмовлено (а.с. 94-95).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою заяву задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянта, суд першої інстанції вдруге безпідставно не врахував всі обставини справи та письмові докази, надані суду, і дійшов безпідставного висновку, що витребувані позивачем докази не відносяться до предмету спору (а.с.99-101).

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16 березня 2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16 березня 2020 року зі змінами «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді питання про забезпечення доказів, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно до ч.1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 2,3 ст.116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ст.118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Згідно ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заявник просить спрямувати судове доручення, яким витребувати письмові докази через Міністерство юстиції України з компетентних органів держав ОАЄ, США, Естонії, Швейцарії, Німеччини, з метою отримання інформації про доходи ОСОБА_2 за 2018 рік, при цьому не вказуючи, які саме компетентні органи держав ОАЄ, США, Естонії, Швейцарії, Німеччини мають надати витребувану інформацію та не надаючи доказів наявності у ОСОБА_2 трудових відносин з юридичними особами, розташованими в ціх країнах.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заява представника позивача про забезпечення доказів не підлягає задоволенню, оскільки заявником не вказані обставини, для доказування яких необхідно витребувати докази або аргументи, які вони можуть спростувати, не доведено, що витребувані докази мають пряме відношення до предмету спору, а також підстави, з яких випливає, що докази мають компетентні органи держав ОАЄ, США, Естонії, Швейцарії, Німеччини, а тому суд відмовляє у її задоволенні.

Крім того, колегія суддів враховує, що на період 2017 року ОСОБА_2 працював менеджером у компанії "Progressive Technology F.Z.E." і його заробітна плата становила 36 000 дирхам.

На період 2018 року ОСОБА_2 є членом Наглядової ради ТОВ "Телекомунікаційні технології" і очолює комітет з контролю за реалізацією інноваційного проекту "Smart City", у зв`язку із чим отримує винагороду у розмірі 15 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 знаходиться у трудових відносинах із ТОВ "Телекомунікаційні технології", яке надало відомості про його заробітну плату.

Колегія суддів вважає що, оскільки заступником Голови Наглядової ради ТОВ "Телекомунікаційні технології" надана офіційна інформація щодо посади ОСОБА_2 та його заробітної плати, то у суду відсутні підстави для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову в частині прямування судового доручення про витребування письмових доказів через Міністерство юстиції України з компетентних органів держав ОАЄ, США, Естонії, Швейцарії, Німеччини щодо отримання інформації про доходи ОСОБА_2 за 2018 рік.

Крім того, колегія суддів зауважує, що наявність представництв вказаного підприємства в інших країнах, зокрема, у Швейцарії, ОАЕ тощо, не може свідчити про наявність у ОСОБА_2 трудових відносин із кожним представництвом або філією, оскільки філія за своєю правовою природою є самостійною частиною або відділенням того самого підприємства, а представництво - це відокремлений підрозділ юридичної особи без статусу юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Що стосується вимог заяви представника ОСОБА_1 в частині витребування відомостей щодо перетинання кордону особи ОСОБА_2 , з 2017 року по теперішній час, то колегія суддів враховує, що постановою Одеського апеляційного суду від 02 червня 2020 року, у межах розгляду цивільної справи №522/1910/19, клопотання представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Повторне вирішення аналогічного питання, у разі надання йому правової оцінки судом апеляційної інстанції, діючим законодавством не передбачено.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2020 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2020 року про забезпечення доказів - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 19 червня 2020 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе