ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2020 року м. Кропивницький

справа № 396/1002/19

провадження № 22-ц/4809/578/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Єгорової С.М., Карпенка О.Л.

секретар Гончар В.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Родина Рубан» на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.01.2020 року, суддя Гарбуз О.А., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Родина Рубан», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новоукраїнська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання недійсними договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Фермерського господарства «Родина Рубан», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новоукраїнська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання недійсними договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником земельної ділянки, загальною площею 6.46 гектар, яка складається з двох земельних ділянок площею 4.85 га та 1.61 га., розташованої на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії КР №077831, виданого 12.09.2005 року Новоукраїнською РДА.

В 2018 році йому було передано примірники договорів про встановлення права користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 25.10.2016 року, на вказані земельні ділянки, укладені ОСОБА_1 та ФГ «Родина Рубан», строком дії на 100 років, з дати їх підписання та державної реєстрації. Вказані договори 25.10.2016 року були зареєстровані Державним реєстратором Новоукраїнської РДА Павленко Н.В.

Позивач зазначив, що відповідачу відомо, що спірні договори про встановлення права користування належними йому земельними ділянками площею 4.848 га та площею 1.6068 га позивач не укладав та не надавав таких повноважень іншій особі.

Вирішити спірне питання з відповідачем в адміністративному порядку не вдалося, оскільки він проживає в іншій місцевості, та звернувся до голови ФГ «Родину ОСОБА_2 16.01.2019 року, шляхом відправлення претензійного листа засобом зв`язку Укрпошта, але відповіді на своє звернення не отримав.

Позивач зазначив, що на теперішній час в провадженні СВ Новоукраїнського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП України знаходиться кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000028 від 09.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Просив суд визнати недійсним договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 25 жовтня 2016 року, кадастровий номер :02:000:0843, укладений між Фермерським господарством "Родина Рубан" та ОСОБА_1 , загальною площею 4,848 га ріллі, розташованої на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, укладеного 25.10.2016 року та зареєстрованого державним реєстратором Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області Павленко Наталією Володимирівною 25.10.2016 року за № 17175195.

Визнати договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб ( емфітевзису) від 25 жовтня 2016 року, кадастровий номер :02:000:0842, укладений Фермерським господарством "Родина Рубан" та ОСОБА_1 , загальною площею 1,6068 га ріллі, розташованої на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, укладеного 25.10.2016 року та зареєстрованого державним реєстратором Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області Павленко Наталією Володимирівною 25.10.2016 року за № 17178262.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.01.2020 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначається, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам наданих відповідачем на підтвердження того, що позивач добровільно уклав спірні договори, а саме конверту поштового відправлення направленого позивачем власноруч на адресу фермерського господарства та довіреності від 25.12.2015 № 876 виданої позивачем на ім`я голови ФГ «Родина ОСОБА_3 » ОСОБА_4 .

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач при укладенні договорів надав паспорт громадянина України з відмітками про реєстрацію місця проживання зі старою назвою населеного пункту та вулиці та не висловлював заперечень щодо вказаної в договорі адреси. Крім того, на конверті у якому позивач надіслав підписані примірники договорів, ним власноручно вказана адреса, яка повністю збігається з адресою, вказаною в договорах.

Також зазначено, що суд першої інстанції з порушенням норм процесуального законодавства прийняв до розгляду клопотання позивача про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10.03.2020 по справі відкрито апеляційне провадження.

До суду надано відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги. Зазначається, що ним були надані належні та допустимі докази того, що він не підписував договори про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, а тому суд законно задовольнив позов.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 06.04.2020 справу призначено до розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії КР №077831 виданого 12.09.2005 року Новоукраїнською РДА Кіровоградської області, позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.04.2005 року №648, ВСА №327801 та вказаного акту є власником земельної ділянки загальною площею 6.46 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Дана земельна ділянка складається з двох земельних ділянок площею 4.85 га та 1.61 га.

Між ОСОБА_1 та ФГ «Родина Рубан» укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) б/н від 25.10.2016 року. Згідно умов договору в користування передається земельна ділянка загальною площею 1.6068 га, кадастровий номер :02:000:0842. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40. За користування земельною ділянкою землекористувач щорічно сплачує власнику 430 грн. за рік. Строк дії договору становить 100 років починаючи з дня підписання та реєстрації (копія а.с. 12-14, оригінал 107-109, 122-124)

Також, між ОСОБА_1 та ФГ «Родина Рубан» укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) б/н від 25.10.2016 року. Згідно умов договору в користування передається земельна ділянка загальною площею 4.848 га, кадастровий номер :02:000:0843. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40. За користування земельною ділянкою землекористувач щорічно сплачує власнику 1270 грн. за рік. Строк дії договору становить 100 років починаючи з дня його підписання та реєстрації (копія а.с. 16-18, оригінал 103-105, 126-128).

Вказані Договори 25.10.2016 року зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, інше речове право, що підтверджується витягом №151941472 та витягом №151942308 від 04.01.2019 року (а.с. 32-35).

Суд встановив, що реєстрацію договорів проведено відповідачем на підставі довіреності (а.с. 68) наданої позивачем ОСОБА_1 , якою він уповноважив голову ФГ «Родина Рубан» ОСОБА_4 представляти його інтереси в органах Держгеокадастру. Про надану довіреність позивач не заперечив судовому засіданні, вказавши лише, що було обумовлено інші умови договору, яких він взагалі не підписував.

Згідно актів приймання-передачі земельної ділянки, власник ОСОБА_1 передав в користування ФГ «Родина ОСОБА_3 » належні йому земельні ділянки площею 1.6068 га та площею 4.848 га. (а.с. 15, 19, 106, 110).

10.01.2019 року ОСОБА_1 звертався з претензійним листом до голови ФГ ОСОБА_4 з вимогою розірвання договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), вказавши, що дані договори ним не підписувались. Також звернувся до відділу поліції з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності голову ФГ ОСОБА_4 за шахрайські дії пов`язані з фактом підроблення його підпису в договорах (а.с. 23, 24).

Суд першої інстанції зазначив, що вбачає наявність розбіжностей в адресі проживання та реєстрації позивача вказаної в паспорті, на конверті та договорах в графі «Реквізити сторін» (а.с. 27, 69), та звертає увагу, що згідно Рішення Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області від 04.11.2015 року назву АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , але зазначені розбіжності не впливають на недійсність договору. (а.с. 30).

Згідно висновку експерта №3130/3131/19-27 від 29.10.2019 року, за результатами проведення почеркознавчої експертизи, встановлено, що у договорі про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 25.10.2016, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0843, укладеному між ОСОБА_1 та ФГ «Родина Рубан», загальною площею 4,848 га, розташованої на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, та в договорі про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 25.10.2016, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0842, укладеному між ОСОБА_1 та ФГ «Родина Рубан», загальною площею 1,6068 га, розташованої на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області виконані не самим ОСОБА_1 , а іншою(ими) особою(ами). Підписи виконанні з ретельним наслідуванням якихось справжніх підписів ОСОБА_1 шляхом попереднього тренування (а.с. 141-146).

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 не підписував договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) б/н від 25.10.2016 року, про передачу в користування ФГ «Родина Рубан» земельної ділянки загальною площею 1.6068 га, кадастровий номер :02:000:0842; та договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) б/н від 25.10.2016 року про передачу в користування ФГ «Родина Рубан» земельної ділянки загальною площею 4.848 га, кадастровий номер :02:000:0843, плату за користування землею від відповідача за 2017-2018 роки не отримав, та нікого не уповноважував на таке, факт відсутності волевиявлення позивача на укладення спірних договорів, підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Сторони в судове засідання не з`явились. Справа розглядалась відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Посилання відповідача, як належні та допустимі докази на конверт, який відправлявся на адресу відповідача, оригінали договорів та довіреність від 25.12.2015 року №876 виданою позивачем на ім`я голови фермерського господарства «Родина Рубан» - ОСОБА_4 є необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції дослідив зазначені докази і встановив, що довіреність від 25.12.2015 року №876 виданою позивачем на ім`я голови фермерського господарства «Родина Рубан» - ОСОБА_4 не містить повноважень для укладення або підписання договорів.

В зазначеній довіреності ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_4 бути його представником з питань оформлення та реєстрації права власності на належні йому земельні ділянки.

Оглянувши конверт на який посилається відповідач, як на належний та допустимий доказ, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для визнання зазначеного конверту, як належного та допустимого доказу на підтвердження заперечень проти позову - відсутні, оскільки на зазначеному конверті не можливо встановити дату відправлення кореспонденції, крім того відсутні докази на підтвердження вмісту зазначеного конверту.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ФГ «Родина Рубан» укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) б/н від 25.10.2016 року. Згідно умов договору в користування передається земельна ділянка загальною площею 1.6068 га, кадастровий номер :02:000:0842. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40. За користування земельною ділянкою землекористувач щорічно сплачує власнику 430 грн. за рік. Строк дії договору становить 100 років починаючи з дня підписання та реєстрації (копія а.с. 12-14, оригінал 107-109, 122-124)

Також, між ОСОБА_1 та ФГ «Родина Рубан» укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) б/н від 25.10.2016 року. Згідно умов договору в користування передається земельна ділянка загальною площею 4.848 га, кадастровий номер :02:000:0843. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40. За користування земельною ділянкою землекористувач щорічно сплачує власнику 1270 грн. за рік. Строк дії договору становить 100 років починаючи з дня його підписання та реєстрації (копія а.с. 16-18, оригінал 103-105, 126-128).

Вказані Договори зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, інше речове право, що підтверджується витягом №151941472 та витягом №151942308 від 04.01.2019 року (а.с. 32-35).

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2019 року ОСОБА_1 звертався з претензійним листом до голови ФГ ОСОБА_4 з вимогою розірвання договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), вказавши, що дані договори ним не підписувались. Також звернувся до відділу поліції з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності голову ФГ ОСОБА_4 за шахрайські дії пов`язані з фактом підроблення його підпису в договорах (а.с. 23, 24).

Згідно висновку експерта №3130/3131/19-27 від 29.10.2019 року, за результатами проведення почеркознавчої експертизи, встановлено, що у договорі про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 25.10.2016, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0843, укладеному між ОСОБА_1 та ФГ «Родина Рубан», загальною площею 4,848 га, розташованої на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, та в договорі про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 25.10.2016, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0842, укладеному між ОСОБА_1 та ФГ «Родина Рубан», загальною площею 1,6068 га, розташованої на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області виконані не самим ОСОБА_1 , а іншою(ими) особою(ами). Підписи виконанні з ретельним наслідуванням якихось справжніх підписів ОСОБА_1 шляхом попереднього тренування (а.с. 141-146).

Встановлені обставини дають підстави зробити висновок про відсутність волевиявлення позивача на укладення спірних договорів.

Відповідно до глави 33 ЦК України, емфітевзис, представляє собою право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 ЦК України, строк договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб встановлюється договором і для земельних ділянок державної або комунальної власності не може перевищувати 50 років.

Згідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Матеріали справи підтверджують, що позивач в судовому засіданні надав належні та допустимі докази на підтвердження позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують доводи позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Родина Рубан», залишити без задоволення.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.01.2020 року, залишити без змін.

Повний текст постанови виготовлено 19.06.2020 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: