Справа № 362/5500/17
Провадження № 2/362/295/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Макусі О.А.,

за участю представника відповідача - Устенка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що ним, на виконання Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, укладеного між ним і ОСОБА_2 , за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, сплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 123 281 гривня 19 копійок.

Оскільки, постановою уповноваженого органу відповідача визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, позивач зазначає, що на підставі статті 993 ЦК України, до нього перейшло право вимоги до особи відповідальної за завдані збитки та просить стягнути з відповідача грошові кошти у вказаній сумі.

Представник позивача в судове засідання не прибув.

Позивач надав суду заяву у якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу у відсутності його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позов та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що іншого учасника ДТП також визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху.

Вислухавши вступне слово представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

За умовами Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 25-2802-14-0004 від 28.08.2014 року, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» і ОСОБА_2 , позивачем було застраховано належний страхувальнику транспортний засіб марки «Mazda 2», номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 4, 5).

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва Дроздової Н.В. від 07 серпня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення № 752/10612/15-п встановлено, що 30 квітня 2015 року, приблизно о 16 годині 25 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Daewoo» номерний знак НОМЕР_2 по вулиці Васильківській в місті Києві, проявив неуважність та неправильно відреагував на зміну дорожньої обстановки, при наявності дорожньої розмітки 34 п. 1.3 перетнув її та продовжив рух, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mazda» номерний знак НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вказаною постановою встановлено і повністю доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності (а. с. 16).

Нормою частини 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З копії страхових актів № ДККА-44291 від 16.06.2015 року та № ДККА-44291/1 від 30 червня 2015 року вбачається, що вищевказана подія кваліфікована страховиком як страховий випадок у зв`язку з чим прийнято розпорядження про виплату на користь страхувальника страхового відшкодування в розмірі 62 911 гривень 84 копійки та 60 369 гривень 35 копійок (а.с. 26, 28).

Копіями платіжних доручень № 11824 від 17 червня 2015 року і № 12635 від 30 червня 2015 року підтверджується факт виплати позивачем страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 в зазначених сумах (а.с. 30, 31).

Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із статтею 993 ЦК України та у відповідності до статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

Отже, слід зробити висновок, що на підставі частини першої статті 1191 ЦК України, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Натомість, норма пункту 3 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Зокрема, постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва Рудика І.В. від 30 червня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення № 752/10623/15-п встановлено, що 30 квітня 2015 року о 16 годині 25 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Мазда 2» номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Васильківській в місті Києві, проявила неуважність та неправильно відреагувала на зміну дорожньої обстановки, при наявності дорожньої розмітки та здійснила розворот, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Деу» номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вказаною постановою встановлено і повністю доведено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто її до адміністративної відповідальності (а. с. 60).

Тобто, на підставі пункту 3 частини першої статті 1188 ЦК України, оскільки наявна вина всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування слід визначати у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що шкода завдана внаслідок вказаної ДТП має бути відшкодована обома її учасниками на загальних підставах.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу суми страхового відшкодування, оскільки завдана шкода також є наслідками дій іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , яка має її відшкодовувати у відповідній частці.

Проте, позивачем або відповідачем не визначено частку відшкодування розміру шкоди завданої внаслідок ДПТ кожному з її учасників, яку суд об`єктивно позбавлений можливості визначити у зв`язку із ненаданням відповідних письмових доказів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 61, 76 - 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволення позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення - 09 червня 2020 року.