Справа №601/1345/19
Провадження № 2/601/31/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Римар Л.І.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 у якому просить стягнути з останнього заподіяні матеріальну шкоду у розмірі 51189 гривень 11 копійок та моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 1973 року ним шляхом укладення усного договору купівлі - продажу було придбано у ОСОБА_3 гараж, який розташований по АДРЕСА_1 . З того часу позивач володіє даним гаражем і по 28 квітня 2017 року користувався ним, зокрема для зберігання власного автомобіля. Однак 28 квітня 2017 року у ранкову пору доби відповідач ОСОБА_2 всупереч установленому законом порядку, без будь - яких дозвільних на те документів зруйнував належний позивачу гараж. По даному факту 03 травня 2017 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0000287 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України.

В рамках кримінального провадження була проведена будівельно - технічна експертиза, згідно якої вартість будівельних робіт, які необхідно провести для відбудови вищевказаного гаражного приміщення станом на 16 січня 2018 року - 51189,11 гривень, в тому числі вартість будівельних матеріалів - 3633, 20 гривень.

23 березня 2018 року кримінальне провадження було закрито, оскільки сума завданих збитків складає менше ніж сто і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що виключає склад кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України. Таким чином неправомірними діями відповідач завдав позивачу матеріальну шкоду в розмірі 51189,11 гривень та крім цього відповідач своїми неправомірними діями завдав позивачу моральну шкоду, яка полягає у моральних переживаннях позивача у зв`язку з порушенням його права власності, розмір якої оцінює у 50000 гривень. Тому просить позов задовольнити.

02 грудня 2019 року відповідачем подано відзив в якому вказує, що позивачем не доведено факту порушення відповідачем його права власності на гараж і земельну ділянку під ним, оскільки попередній власник гаража не отримував жодних дозволів на його будівництво, не виділялась земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови під його будівництво, аналогічно як і позивач - ОСОБА_1 не набув у встановленому законом порядку право власності на гараж та земельну ділянку під ним. Позивачем не подано до суду та наведено в позовній заяві жодного доказу, який би підтверджував, що він є власником спірного гаража. Крім того, доводи позивача про те що спірний гараж він купив у 1973 році у ОСОБА_3 , шляхом укладення усного договору купівлі - продажу відповідними правовстановлюючими документами не підтвердженні, гараж був самочинно, протиправно збудований, ОСОБА_1 багато років його використовував без жодного документу. Будь-який зв`язок між дією і наслідками відсутній, а відтак відсутні і підстави для відшкодування шкоди як матеріальної так і моральної. Просить у позові відмовити.

05 вересня 2019 року ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

03 грудня 2019 року ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного.

З постанови про закриття кримінального провадження від 23 березня 2018 року вбачається, що старшим слідчим СВ Кременецького ВП ГУНП В Тернопільській області Павлюком В.А. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287 від 03 травня 2017 року закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України.

З висновку експерта № 88/17-22 від 19 січня 2018 року вбачається, що вартість будівельних робіт, які необхідно провести для відбудови гаражного приміщення, що знаходиться поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до стану, який був до зруйнування, станом на день проведення обстеження становить - 51189,11 гривень, в тому числі вартість будівельних матеріалів - 36335, 20 гривень.

З технічного паспорту, який виготовлений 10 липня 2013 року вбачається, що замовником технічної інвентаризації гаража АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_1

З посвідчення серії НОМЕР_1 виданого Кременецьким управлінням пенсійного фонду вбачається, що ОСОБА_1 являється інвалідом другої групи та отримує пенсію по інвалідності.

З рішення апеляційного суду Тернопільської області від 26 травня 2015 року вбачається, що в позові ОСОБА_1 до Кременецької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування рішень Кременецької міської ради, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, визнання недійсним та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки,- відмовлено. У рішенні встановлено, що ОСОБА_1 користувався гаражем без правовстановлюючих документів. Також, ним не доведено факту порушення відповідачами йог оправа власності на гараж і земельну ділянку під ним, оскільки попередній власник не отримував жодних дозволів на його будівництво, не виділялась земельна ділянка під його будівництво, тобто ОСОБА_1 не набув права власності на гараж у встановленому законом порядку.

З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2016 року вбачається, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні гаражем, який розташований по АДРЕСА_1 ,- відмовлено.

З постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року вбачається, що визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради від 27 червня 2013 року № 66 «Про присвоєння повуличної адреси існуючих індивідуальному гаражу по АДРЕСА_1 , який знаходиться в користування ОСОБА_1 .

Дані обставини встановлено рішеннями, а тому у відповідності до статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він є сусідом ОСОБА_2 . Хто руйнував гараж та чи був там ОСОБА_2 йому невідомо. Бачив як трактор стояв біля гаража. Гаражем користувався ОСОБА_1 .

Допитаний свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що був біля гаража під час його повалення, однак участі у його руйнації не приймав, а лише спостерігав. Має у володінні трактор ЮМЗ та екскаватор.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, щодо відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок руйнації відповідачем гаража, які регулюються нормами статтей 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України (відшкодування моральної шкоди).

Згідно з пунктом 9 частини 2 статті 16 Цивільного Кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частин 2, 3 статті 23 цього Кодексу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з правової позиції викладеної у пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається суд відмічає, що позивач стверджує про завдання моральної шкоди внаслідок протиправної поведінки відповідача.

Із тесту рішення апеляційного суду Тернопільської області від 26 травня 2015 року вбачається, що позивачем ОСОБА_1 не доведено факту порушення відповідачем його права власності на гараж і земельну ділянку під ним, оскільки попередній власник гаража не отримував жодних дозволів на його будівництво; не виділялась земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови під його будівництво, аналогічно як і позивач - ОСОБА_1 не набув у встановленому законом порядку право власності на гараж та земельну ділянку під ним. Дані обставини не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ЦПК України, а тому приймаються судом до уваги.

Суд відмічає, що у даній справі позивачем ОСОБА_1 також не доведено у відповідності до ст. 76-79 ЦПК України протиправність поведінки ОСОБА_2 по факту руйнації гаража, наявності моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та заподіяною моральною шкодою, вину заподіювача шкоди.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні позивач не надав доказів на підтвердження свого права власності на зруйнований гараж. Свідки , які допитані в судовому засіданні, не підтвердити факту руйнації гаража саме відповідачем.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов переконання, що причино-наслідковий зв`язок між діями та заподіяною шкодою не знайшли своє підтвердження при розгляді справи, не встановлено вини заподіювача, указаними у позові обставинами не підтверджено, що неправомірними діями відповідача позивачеві завдано моральної шкоди, у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спірний гараж, а тому суд прийшов висновку про відмову у позові за недоведеністю цивільно-правовї відповідальності відповідача.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні.

Керуючись статтями 12, 13, 17, 82, 141, 259, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з матеріальної шкоди в розмірі 51 189 гривень 11 копійок та моральної (немайнової) шкоди в розмірі 50 000 гривень,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2020 року.

Головуючий: