ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/342/20 Номер провадження 22-ц/814/1833/20Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Прядкіної О.В., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Карлівського районного суду Полтавської області, ухвалене 11 червня 2020 року у складі судді Попова М.С.

по справі за позовом Акціонерного товариства Комерціний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 541,07 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 31 січня 2019 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Зазначало, що у порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 20 грудня 2019 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 27 541,07 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 14959 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 0,00 грн. та простроченими відсотками - 6863,72 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України - 3930,51 грн., нарахованої комісії - 0,00 грн., пені - 0,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1287,67 грн.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило АТ КБ «ПриватБанк» та просило скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 20 серпня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір з відповідачкою, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 300 грн, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 5).

У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 5).

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 6) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 7-30).

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 31 січня 2019 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк».

У заяві зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про недоведеність вимог банку про отримання ОСОБА_1 кредитних коштів за договором від 31 січня 2019 року та наявності заборгованості за вказаним договором, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Факт укладення між сторонами кредитного договору на підставі анкети-заяви від 31 січня 2019 року підтверджується доказами по справі та не спростований сторонами.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази отримання кредиту відповідачем та розміру встановленого кредитного ліміту.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам, банком надано до місцевого суду виключно розрахунок заборгованості відповідача, який сам по собі не підтверджує факт отримання кредиту та його розмір.

Надані позивачем до місцевого суду умови кредитного договору також не містять відомостей про розмір отриманого кредиту.

Окрім того, надані позивачем докази містять логічні суперечності. Зокрема, позивачем в позовній заяві зазначено про отримання кредиту у розмірі 15 000 грн., у той час як розрахунок заборгованості (а.с. 7) містить відомості про те, що тіло кредиту станом на 31 січня 2019 року становить 3127 грн.

Банком не надано до суду першої інстанції доказів зміни умов кредитування та/або збільшення кредитного ліміту.

Апелянтом надано до апеляційного суду виписку по рахунку відповідача (а.с. 71).

Проте, така виписка не надавалась місцевому суду та не була й не могла бути досліджена ним під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

АТ КБ «ПриватБанк» не надав доказів неможливості подання виписки по рахунку відповідача до суду першої інстанції. З матеріалів справи не вбачається наявність будь-яких виняткових обставин, які б перешкоджали банку в поданні доказів.

За таких обставин, надана до апеляційного суду виписка по рахунку відповідача не може бути прийнята судом як доказ.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді О.В. Прядкіна

Л.М. Хіль