ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1097/10
номер провадження 6/695/67/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі за №2-1097/2010, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заява мотивована тим, що 21.09.2010 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив рішення по справі №2-1097/2010 про розірвання кредитного договору за № 354411/5791/1118-7 від 29.10.2007 року та стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості в сумі 195882.05 грн., а також державного мита в розмірі 1700 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн..

29 березня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/73, відповідно до якого права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників, в тому числі за вказаним вище кредитним договором ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ « «ФК «Довіра та Гарантія».

Окрім того 22 квітня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, що посвідчено Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованим за № 592, відповідно до якого право Іпотекодержателя в тому числі майна ОСОБА_1 за Договором Іпотеки, перейшло до ТОВ ФК «Довіра та Гарантія».

Таким чином заявник вважає, що він набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги в тому числі з боржника ОСОБА_1 , а тому ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулася до суду із відповідною заявою для забезпечення реалізації своїх прав на стягнення заборгованості, яка встановлена рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.09.2010 року за договором кредиту № 354411/5791/1118-7 від 29.10.2007 року.

У судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не з`явився, однак у вказаній заяві про заміну стягувача у виконавчому провадженні просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Боржник ОСОБА_2 надала до суду письмові пояснення відповідно до яких заперечувала проти задоволення вказаної заяви з тих підстав, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про те, що до заявника перейшло право вимоги до боржників, які зазначені у заяві, оскільки відповідні докази належним чином не оформлені, а реєстри боржників на підтвердження права переходу відповідних прав вимоги за кредитними сторонами підписані лише заявником. Окрім того до вказаної заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні додані копії документів, які ніким не завірені та не підписані, відповідних оригіналів печаток юридичної особи не містять, що дає підстави для переконання, що вказані документи належним чином не засвідчені, а тому не можуть бути належними доказами по справі.

Учасники по справі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому суд вважає за можливе, відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України розглядати справу у їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 та ст.. 514 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути заміненим іншою особою в наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги) суть якого визначена нормами ст.. 1077 ЦК України.

Отже виходячи з аналізу статей 512, 1077 ЦК України цивільне право розмежовує правочини, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме договори відступлення права вимоги (договори цесії) та договори факторингу.

Окрім того з аналізу вимог чинного законодавства вбачається, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу, а тому у разі вибуття кредитора у зобов`язанні він замінюється правонаступником.

При цьому Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках розгляду справи №916/144/17 вказав, що при цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно.

На підтвердження своїх доводів ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» надали суду договір відступлення прав вимоги №114/73 від 29.03.2019 року та договір про відступлення прав за договорами іпотеки від 22.04.2019 року із змісту яких вбачається, що між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено вказані вище договори, відповідно до яких новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, а також первісний кредитор відступає та передає, а новий іпотекодержатель приймає та набуває всіх прав, належних первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами.

Із змісту заяви про заміну стягувача вбачається, що заявник просить здійснити заміну стягувача за виконавчим провадження у справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості.

Згідно з п. 2.1 договору відступлення прав вимоги №114/73 від 29.03.2019 року, на умовах встановлених цим договором та відповідно до ст.. 512-519 Цивільного кодексу України, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору право вимоги до боржника вказаних у реєстрі боржників.

Разом з тим п. 2.2 вказаного договору визначено, що відступлення новому кредитору зазначених в попередньому реєстрі боржників прав вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором п. 3.3 договору, та з моменту підписання сторонами реєстру (ів) боржників, складених за формою, наведеною в додатку №2 до договору. Сторони погодили, що реєстр 9и) боржників підписуються сторонами не пізніше 40 робочих днів з дати підписання договору та попереднього реєстру боржників.

Із змісту п. 3.1 вказаного договору №114/73 від 29.03.2019 року вбачається, що сторони визначили загальну вартість прав вимоги за договором (ціну договору), а п. 3.3 передбачили, що новий кредитор зобов`язується сплатити в строк до 22.04. 2019 року загальну вартість сформованого портфеля заборгованості шляхом безготівкового переказу на відповідний рахунок первісного кредитора.

Пунктом 7.2.1 визначено, що в наслідок не виконання новим кредитором умов п. 3.3 договору права та обов`язки за цим договором припиняються, договір вважається розірваним, а права та обов`язки за ним припиненими з дати направлення новому кредитору відповідного письмового повідомлення первісного кредитора.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Виходячи із змісту вказаних пунктів договору вбачається, що його сторони визначили плату за відступлення прав вимоги і лише після здійснення такої первісний кредитор передасть новому кредитору відповідні свої права вимоги, а договір набуде своєї чинності.

Однак матеріали справи не містять відповідних доказів на підтвердження належного виконання товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» своїх зобов`язань щодо оплати вказаного договору, а таким чином у суду відсутні підстави вважати, що вказаний договір набув чинності.

Вказана вище обставина стверджується ще й тим, що як зазначено вище у п. 2.2 договору №114/73 від 29.03.2019 року його сторони визначили, що відступлення права вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором п. 3.3 договору та з моменту підписання сторонами реєстру боржників.

Однак на підтвердження своїх вимог заявник надав до суду додаток до договору про відступлення прав №114/73 від 29.03.2019 року, який підписаний новим іпотеко держателем, та вказані додатки не містять підписи представника АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Окрім того інший учасник по справі вказує на неналежне засвідчення поданих заявником копій зазначених вище договорів та реєстрів боржників, що на переконання суду, та враховуючи зазначені вище обставини, видається суду слушним та враховується при розгляді матеріалів даної справи.

Отже заявник не довів допустимими доказами те, що до нього дійсно перейшло право вимоги до боржників, зазначених в заяві.

Відповідно до ст. 12, ст. 13 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, саме заявник має довести той факт, що він є правонаступником кредитора, зазначити відповідні зобов`язання, право вимоги по яких перейшло до нього та факт набуття ним такого права.

Таким чином вимоги заявника про заміну сторони стягувача є безпідставними та належним чином не доведеними, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі за №2-1097/2010 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначений судовим рішенням термін оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Середа Л.В.