Єдиний унікальний номер 725/1428/20
Номер провадження 2/725/224/20
27.05.2020 року м.Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Федіної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Дем`яненко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У березні 2020 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.1997 року належить житловий будинок в АДРЕСА_1 . За вказаною адресою окрім неї зареєстровані її син ОСОБА_3 , онука ОСОБА_4 та невістка ОСОБА_2 , яка за місцем реєстрації не проживає з березня 2018 року.
Вказувала на те, що відповідач у березні 2018 року забрала свої речі з належного їй будинку та виїхала за кордон і з цього часу за вказаною адресою не проживає, хоча їй не чиняться в перешкоди в користуванні зазначеним житлом. Крім того, відповідач не приймає участі в утриманні майна, не сплачує комунальні послуги, а факт її реєстрації у належному позивачу будинку порушує право позивача на вільне користування та розпорядження своєю власністю, а також можливості оформити субсидію.
На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Справа слухалась у відсутності відповідача, яка не з`явилась в судове засідання незважаючи на те, що належним чином була повідомлена судом про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Про причини своєї неявки суд не повідомила і не подала відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи.
Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила та не направила відзиву, а позивач не заперечувала проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить будинковолодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 31.05.1997 року, копією свідоцтва про право власності на майно, а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стонам на 21.02.2020 року (а/с 8-11).
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.
Відповідно до довідки Відділу ведення реєстру територіальної громади м.Чернівці від 18.02.2020 року у належному позивачу будинку значиться також зареєстрованою відповідач, яка по відношенню до власника є невісткою (а/с 12).
Згідно акту п/п «Порядок в домі» №259 від 19.02.2020 року відповідач ОСОБА_2 з 2018 року не проживає за місцем своєї реєстрації (а/с 13).
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Натомість, за змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що право позивача вільно реалізовувати своє право володіння, користування та розпорядження власністю підлягає захисту, оскільки відповідач не проживає у належному позивачу будинку понад один рік, не приймає участі в утриманні майна та сплаті комунальних послуг, тим самим чинить позивачу перешкоди у користуванні вказаним будинковолодінням.
Матеріали справи не містять доказів щодо поважності відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування будинком АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 41,45 Конституції України, ст.ст. 6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.150, 156 ЖК України, ст. 386,391,405 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його вручення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Роз`яснити учасникам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки оскарження даного судового рішення продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна