ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4044/20 Справа № 205/2668/18 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року

у цивільній справі за поданням приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання боргових зобов`язань, третя особа ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року подання приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання боргових зобов`язань задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 (ZАК0RА OLEKSII), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань по сплаті заборгованості за виконавчими листами по справі № 205/2668/18 від 14.02.2019 року, виданих Ленінським районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у загальній сумі 171 695,44 грн.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні подання приватного виконавця.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що від виконання зобов`язань за рішенням суду не ухилявся та не переховувався, викликів приватного виконавця не отримував, а той факт, що приватний виконавець не зміг знайти його за місцем проживання належними доказами не підтверджено.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 лютого 2019 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист по справі № 205/2668/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у загальній сумі 171 695,44 грн.

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. від 26 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження № 58493027 з приводу примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. від 26 лютого 2019 року об`єднано виконавчі провадження № 58493027, № 58493479 у зведене виконавче провадження № 58493637.

26 лютого 2019 року приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. винесено постанову про арешт майна та коштів боржника, однак встановлено відсутність у боржника майна та коштів, на які можливо звернути стягнення.

Відповідно до інформації з МВС транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно у боржника відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості.

Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України, офіційні джерела отримання доходів у боржника відсутні, пенсію боржник не отримує.

Згідно відповіді Дніпропетровського обласного центру зайнятості, боржник на обліку у центрах зайнятості Дніпропетровської області не перебуває.

15.04.2019 року, 13.05.2019 року та 21.06.2019 року приватним виконавцем Щигарцевим І.В. було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що боржник на момент виходу вдома відсутній, зі слів сусідів боржник за зазначеною адресою фактично мешкає сам, контакти боржника сусідам невідомі. Приватним виконавцем Щигарцевим І.В. залишено виклик до виконавця.

З рахунку боржника, відкритого у АТ КБ «Приватбанк» було стягнуто 69,29 грн, інші кошти на рахунках боржника у банку відсутні.

Згідно інформації Державної прикордонної служби України боржник має закордонний паспорт серії НОМЕР_2 на ім`я ZАК0RА OLEKSII. Крім того наявна інформації про перетин державного кордону боржником 28.04.2019 року на виїзд та 10.05.2019 року на в`їзд.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частинами 1-3 статті 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухиляння боржника від виконання ним зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян за кордон може бути, зокрема, наступне: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. Паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено в даному випадку.

Відповідно до вищезазначених положень закону, боржника може бути обмежено у праві виїзду за межі України в разі його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Тобто ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З наданих до подання матеріалів виконавчого провадження вбачається, що на теперішній час вимоги виконавчого документу в добровільному порядку боржником не виконані. До державного виконавця боржник не з`являється. Боржник повідомлений, що стосовно нього відкрито виконавче провадження та здійснюються дії щодо його виконання.

Враховуючи, що державним виконавцем було вжито достатньо необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчого листа, виданого судом, які у зв`язку з ухиленням боржника ОСОБА_1 , виконати неможливо, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення подання приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання боргових зобов`язань.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять підтверджень відсутності боржника за його місцем проживання спростовуються наявними в матеріалах справи відповідними актами приватного виконавця від 15.04.2019 року та 13.05.2019 року, в яких засвідчено вихід приватного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 . Відсутність боржника за його місцем реєстрації також була підтверджена його сусідами. Приватним виконавцем неодноразово залишалися виклики.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, скаржник не здійснював ніяких дій для погашення стягнутої з нього судовим рішенням суми на користь ОСОБА_2 . Про наявність судового рішення про стягнення з нього грошових коштів на користь ОСОБА_2 йому було відомо. Доказів, які б спростовували ухилення скаржника від виконання рішення суду ним до апеляційної скарги не додано.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04)..

Таким чином, з огляду на значну суму наявної заборгованості за рішенням суду, яке не виконується боржником, та приймаючи до уваги обсяг вчинених виконавчих дій, судом обгрунтовано застосовано захід забезпечення виконання судового рішення, встановлений ст.441 ЦПК України.

Передбачених ст.376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова