Справа № 522/9220/20
Провадження № 2/522/4947/20
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

12 червня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», за яким просив стягнути компенсацію за невикористану відпустку, середній заробіток за період затримки розрахунку та відшкодуванні моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у цивільній справі за даним позовом, суддя виходить з наступного.

Так, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 4 ст. 177 ЦПК України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 дійшла правового висновку, що за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не є вимогою про стягнення заробітної плати або про поновлення на роботі, а отже підлягає оплаті судовим збором.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 грудня 2019 року по справі № 243/10489/17-ц.

Виходячи з предмету спору, позивачем пред`явлено позов до відповідача з вимогами стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, а оскільки дана вимога не є стягненням заробітної плати, позивач повинен долучити докази сплати судового збору. Також судовий збір має бути сплачений за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Як вбачається із прохальної частини позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за невикористану відпустка за період із 2016 року по 2020 рік, середній заробіток за час затримки розрахунку за період із 03 квітня 2020 року по день розрахунку, однак не зазначає які суми просить стягнути та не надає обґрунтований розрахунок.

Відповідно до частини 1 статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо оформлення та несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» про стягнення грошових коштів - залишити без руху, надавши позивачу строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання цієї ухвали, для виправлення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Надіслати позивачу копію цієї ухвали для відома та відповідного реагування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає окремому оскарженню.

Суддя Л.В. Домусчі