Справа № 500/8239/18
Провадження № 4-с/946/23/20
УХВАЛА

11 червня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Коробко О.Д.

скаржника ОСОБА_1 ,

начальника Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Дрангой Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі скаргу ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Цонкової Ірини Олексіївни, зацікавлена особа начальник Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Дрангой Денис Олегович, щодо визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, якою згідно заяви про збільшення вимог від 01.06.2020 року просила:

- визнати протизаконною бездіяльність старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Цонкової Ірини Олексіївни;

- зобов`язати державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_2 за виконавчим провадженням ВП № 60901899 стягнути з боржника ОСОБА_3 1/3 частину від усіх його прибутків у сумі 823683,93 грн. з 26.11.2018 року по 01.06.2020 року.

Крім цього, в заяві від 01.06.2020 року скаржник ОСОБА_1 просила у відповідності до ст. 262 ЦПК України за наявних порушень закону з боку адвоката Янковського О.В. винести окрему ухвалу, яку разом з належними матеріалами направити за належністю до установ та організацій які повинні належним чином реагувати та притягнути адвоката Янковського О.В. до відповідальності.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.06.2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного. Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх прибутків боржника. З часу відкриття виконавчого провадження державний виконавець ОСОБА_2 незважаючи на неодноразові заяви ОСОБА_1 не вчинила передбачені чинним законодавством дії та фактично приховувала прибутки боржника ОСОБА_3 та свідомо не направляла належні запити до державної податкової служби та відповідних банківських установ з метою виявлення всіх прибутків боржника. Заяви скаржника державний виконавець ігнорує незважаючи на наявні докази про значні прибутки у боржника ОСОБА_3 , які він отримує за контрактом, а також значні кошти, які знаходяться на його рахунках в банківських установах. Свою бездіяльність державний виконавець Цонкова І.О. обґрунтовує тим, що в боржника ОСОБА_3 , офіційно відсутні докази отримання заробітної плати за контрактом, але в той же час не направлялись відповідні запити до банківських установ та державної податкової служби про отримання всіх прибутків. Не витребування доказів про прибутки які є у банківських установах та коштів що обліковуються за власником РНОКПП ОСОБА_3 мають вирішальне значення в той час, коли державний виконавець незважаючи на наявні докази отримання боржником коштів, вважає що боржник є безробітним та немає прибутків, тому щоб стягнути з боржника щомісяця в якості аліментів еквівалент 1653,3 доларів США, що становить більше 42000 грн., щомісяця, а з 26.11.2018 року сума аліментів, які належить стягнути згідно наданого розрахунку заявника становить 823683,93 грн., а не 33745 грн. 61 коп. які визначив державний виконавець.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Цонкова Ірина Олексіївна в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Зацікавлена особа начальник Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Дрангой Денис Олегович в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 посилаючись на те, що 18.12.2019 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №500/8239/18 виданого 29.07.2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного. У своїх чисельних заявах та скаргах стягувач зазначає, що боржник працює та отримує заробітну плату за кордоном. У зв`язку з чим наполягає на врахуванні його закордонного заробітку при нарахуванні розміру аліментів, що підлягає сплаті. З метою перевірки вказаної інформації 28.12.2019 року державним виконавцем було зроблено запит до крюінгової компанії, яка допомагала ОСОБА_3 у працевлаштуванні. 23.01.2020 року до відділу державної виконавчої служби надійшла відповідь, згідно з якою у період з 26.11.2018 року по 16.04.2019 року боржник знаходився на борту судна "MSC UMA" з заробітною платою (загальною) за цей період 4750,00 доларів США на місяць. З 03.08.2019 року боржник перебував на борту судна "MSC SHEILA" з заробітною платою (загальною) 4960,00 доларів США в місяць. Орієнтовний строк закінчення рейсу - лютий 2020 року. Крім цього, крюінгова компанія зазначила, що у неї відсутня інформація щодо фактичного отримання боржником вищевказаної зарплатні, а також реального розміру виплат, оскільки компанія не здійснює нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_3 . Безумовно, надану крюінговою компанією інформацію не можливо використовувати для обчислення розміру аліментів, оскільки вона не є роботодавцем боржника, а лише надавала йому посередницькі послуги у пошуку такого роботодавця. З метою можливості отримання інформації про реальні доходи боржника 23.01.2020 року державним виконавцем було зроблено запит до крюінгової компанії "MSC Crewing services llc" з вимогою надати інформацію про назву іноземного роботодавця боржника та його юридичну адресу. На вищевказану вимогу державного виконавця крюінгова компанія "MSC Crewing services llc" надала копію контракту, що був укладений боржником та його іноземним роботодавцем. Оскільки вказаний контракт складено на англійській мові, 26.03.2020 року державним виконавцем, на підставі ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» (в подальшому Закон), винесено постанову про призначення перекладача для участі у виконавчому провадженні. 31.03.2020 року отримано рахунок за переклад документів, який 29.04.2020 року отримано ОСОБА_1 для оплати. Пунктом 20 ч.3 ст.18 Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право «залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача». Однак станом на 21.05.2020 року оплата не проведена у зв`язку з чим неможливо отримати переклад контракту для подальшого проведення виконавчих дій. В свою чергу, щодо доходів боржника на території України, виходячи з чисельних відповідей Державної фіскальної служби та Пенсійного фонду України, таких доходів боржник не має. З врахуванням вищезазначених фактів, на теперішній час державний виконавець нараховує боржнику аліменти в розмірі, який визначається з врахуванням інформації про середню заробітну плату працівника для міста Ізмаїла та з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з цього принципу, згідно розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01.05.2020 року складала 2181,61 грн., а станом на 01.06.2020 року заборгованість по аліментам відсутня, що виключає можливість застосування до боржника будь-яких заходів примусового виконання та перевірку його майнового стану (окрім доходів). Отримати інформацію безпосередньо від роботодавця боржника про розмір заробітної плати боржника не вбачається можливим, оскільки відповідно до частини 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Тобто для іноземної юридичної особи вимоги державного виконавця не є обов`язковими для виконання. Також не можливо звернути стягнення на доходи боржника шляхом винесення постанови про звернення стягнення на його заробітну плату та направлення такої постанови для виконання іноземному роботодавцю боржника, оскільки відповідно до частини 4 статті 24 Закону виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. Отже єдиний можливим об`єктивним шляхом визначення розміру аліментів, що підлягає сплаті на користь стягувача, на теперішній час є заповнення ОСОБА_3 декларації про доходи та майно боржника, з якої можливо буде отримати розмір його доходів, які він отримав за межами України. Боржник на теперішній час повернувся до України, однак заповнювати декларацію про доходи та майно відмовляється. За невиконання законних вимог державного виконавця щодо заповнення декларації про доходи та майно, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, склад якого визначено статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 10.03.2020 року постановою начальника відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-13 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. В свою чергу, на підставі заяви стягувача державним виконавцем зроблені запити до Ізмаїльського управління ГУ ДПС в Одеській області щодо задекларованої боржником суми доходів за 2019 рік та джерела отриманих доходів та до банківських установ щодо наявності рахунків та руху коштів на відкритих рахунках боржника. Станом на 21.05.2020 року відповіді не надходили.

Також, заперечуючи проти задоволення скарги ОСОБА_1 начальник Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) зазначив, що в своїй скарзі ОСОБА_1 посилається на відсутність відповідей про розгляд скарг від 28.02.2020 року та 02.03.2020 року наданих до відділу, разом з тим скарга від 28.02.2020 року до відділу не надходила, а скарга від 02.03.2020 року розглянута начальником відділу та 13.03.2020 року, керуючись ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про результати перевірки виконавчого провадження, якою дії державного виконавця Цонкової І.О. визнані правомірними та в задоволенні скарги відмовлено. Вищевикладені обставини свідчать про відсутність в діях державного виконавця ознак незаконності.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, та надані в обґрунтування скарги докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Згідно ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За ч. ч. 1, 3 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом, визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України, за ч. 3 ст. 195 цього Кодексу розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом, відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

За положеннями ст. ст. 447, 451 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), якщо ж оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином питання розміру заборгованості по сплаті аліментів може бути вирішено на розсуд заявника як подачею скарги на дії державного виконавця, так і подачею відповідного позову до боржника.

В свою чергу, стетею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, таким чином, оскільки стороною звернення обрано спосіб захисту в порядку оскарження дій державного виконавця, справу слід розглядати в межах, визначених Розділом VII ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.06.2019 року та ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.03.2020 року про виправлення описки у судовому рішенні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 26 листопада 2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

29.07.2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було виданого виконавчий лист № 500/8239/18 щодо стягнення зі ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного.

18.12.2019 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження серія ВП № 60901899 з примусового виконання виконавчого листа № 500/8239/18 щодо стягнення зі ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного.

Також, в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості по аліментам від 06.03.2020 року згідно якого станом на 01.03.2020 року за ОСОБА_3 рахується заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року у сумі 33745 грн. 61 коп.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 01.04.2020 року, складеного державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) за ОСОБА_3 станом на 01.04.2020 року, заборгованість відсутня, надлишково сплачено 54 грн. 39 коп.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 04.05.2020 року, складеного державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) за ОСОБА_3 станом на 01.05.2020 року рахується заборгованість в сумі 2181 грн. 61 коп.,

В свою чергу, згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 01.06.2020 року, складеного державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) за ОСОБА_3 станом на 01.06.2020 року заборгованість відсутня, надлишково сплачено 00 грн. 39 коп.

Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 оскаржувала і не погоджувалась з вищезазначеними розрахунками.

У рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року Європейський суд вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а також юридичних осіб, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, скаржник ОСОБА_1 в скарзі посилається на те, що державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Цонковою І.О. не було здійснено відповідні запити щодо наявності у боржника ОСОБА_3 відповідних грошових коштів необхідних для виконання виконавчого листа № 500/8239/18, проте зазначене твердження є хибним, оскільки, як було з`ясовано судом, з метою перевірки наявності у боржника ОСОБА_3 доходів державним виконавцем було зроблено відповідні запити до Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи, Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями.

В свою чергу, за заявами ОСОБА_1 зроблено запити до відповідних банківських установ з метою виявлення прибутків боржника.

Разом з тим, дійсно в ході виконання вищевказаного виконавчого провадження не було встановлено розмір доходів ОСОБА_3 , які він отримав за межами України.

Як вбачається з матеріалів справи скарга ОСОБА_1 від 02.03.2020 року розглянута начальником відділу державної виконавчої служби та 13.03.2020 року, керуючись ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про результати перевірки виконавчого провадження, якою дії державного виконавця Цонкової І.О. визнані правомірними та в задоволенні скарги відмовлено.

Таким чином, беручи до уваги те, що згідно вищезазначених розрахунків заборгованості по аліментам, станом на 01.06.2020 року заборгованість відсутня, а зазначені розрахунки заборгованості вже були здійсненні державним виконавцем, то вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) за виконавчим провадженням ВП № 60901899 від 24.01.2020 року стягнути з боржника ОСОБА_3 1/3 частину від усіх його прибутків у сумі 823683,93 грн. з 26.11.2018 року по 01.06.2020 року, є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не оскаржувала вищезазначені розрахунки заборгованості по аліментах, відповідно до яких станом на 01.06.2020 року заборгованість відсутня.

Разом з тим, приведений висновок суду у даній справі не є процесуальною перешкодою для ОСОБА_1 для звернення з відповідним позовом до суду у загальному порядку у разі наявності спору з ОСОБА_3 з приводу розміру заборгованості по аліментах відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, якою передбачено, що заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

В свою чергу, щодо вимог скаржника ОСОБА_1 про наявність порушень закону з боку адвоката Янковського О.В. та винесення окремої ухвали відповідно до вимог ст.262 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку.

Обґрунтовуючи вказану вимогу, заявник зазначає, що інтереси ОСОБА_3 намагається представляти адвокат Янковський О.В., який у 2015 році представляв інтереси заявника у судових справах про поділ майна подружжя, а зараз за ордером представляє інтереси ОСОБА_3 .

При вирішенні даної вимоги, враховуючи зміст ст. 262 ЦПК України в частині того, що постановлення окремої ухвали це право суду та те, що суд не встановив обставин, які б стали безумовною підставою для постановлення окремої ухвали.

Таким чином, окрема ухвала є способом реагування суду з його ініціативи на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні спору з використанням представлених цивільним процесуальним законом засобів.

Тому, беручи до уваги, що правом ініціювання постановлення окремої ухвали наділений саме суддя за наявності відповідних підстав, зважаючи на положення статті 262 ЦПК України, у задоволенні клопотання скаржника ОСОБА_1 про прийняття окремої ухвали відносно захисник ОСОБА_8 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 447-451, 453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав № 5119, від 20.11.2017 року, РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Цонкової Ірини Олексіївни (адреса: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Миру, 23), зацікавлена особа начальник Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Дрангой Денис Олегович (адреса: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Миру, 23), щодо визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 12.06.2020 року.

Суддя: О.О.Бурнусус