КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/287/20
Провадження № 2/552/409/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2020 Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Васильєвої Л.М.
при секретарі Орламенко А.О.
за участю представника позивача Ємець В.М. представника третьої особи Янченка Я.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №1» Полтавської міської ради до ОСОБА_1 про визнання такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-
21.01.2020 КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради звернулось до суду із позовом про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування кімнатами АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 з підстав, передбачених 71, 72 ЖК України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 без поважних причин не проживає у спірному житлі більше встановленого статтею 71 ЖК України строку, без поважних причин. Просили задовольнити позовні вимоги.
22.01.2020 відкрито провадження у цивільній справ за правилами спрощеного позовного провадження.
21.02.2020 вирішено питання про витребування доказів.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги просив їх задовольнити. Пояснив, що їм не відомо з якого часу відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні, але точно більше ніж півроку. Також зазначала, що комунальні платежі за квартиру сплачувались повністю, але з січня 2020 року можливо є заборгованість по комунальним платежам, у якому розмірі вона не пам`ятає. Просила прийняти, як доказ не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні, рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку при виконавчому комітеті Полтавської міської ради з 06.12.2019, а також інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка підтверджує, що на ім`я ОСОБА_2 є власником однокімнатної квартири в АДРЕСА_3 . Ці дані знайдені за частковим співпадінням по реєстраційному номеру облікової картки платника податків.
Відповідач у судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомляла.
Представник третьої особи, Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Пояснив, що житло в якому зареєстрована відповідач відноситься до маневреного житлового фонду виконавчого комітету Полтавської міської ради, що ОСОБА_1 не проживає в спірному житловому приміщенні, з якої дати йому також невідомо.
Територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради свого представника у судове засідання не направила.
Враховуючи клопотання представників позивача та третьої особи, суд ухвалив розглядати справу у порядку заочного провадження.
Заслухавши представників позивача, третьої особи , дослідивши матеріали справи та надані докази суд керується наступним.
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована в кімнатах АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 з 18.03.2006.
Жодного доказу у підтвердження того, що спірне житло відноситься до маневреного фонду Полтавської міської ради позивач та треті особи не надали.
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом 21.01.2020.
Надані позивачем акти про не проживання ОСОБА_1 від 23.12.2019, від 10.01.2012 мають відомості про те, ОСОБА_1 тривалий час ( більше шести місяців) у спірному житлі не проживає.
Вказані акти не містять конкретної дати не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні, а тому не є належними доказами в розумінні ч. 1 ст. 77 ЦПК України.
Аналогічні дані містить акт від 12.06.2020, що наданий представником позивача перед початком розгляду справи.
Нормами статей 71, 72 ЖК Української РСР передбачено, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.
Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин .
Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення.
Позивач не надав суду жодного доказу в підтвердження того, з якого часу відповідач без поважних причин не проживає у спірному житлі, загальні фрази у актах про не проживання « тривалий час та більше шести місяців» , не підтверджує тієї обставини, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад строки, визначені ст. 71 ЖУ УРСР без поважних причин.
Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, відповідач сплачувала комунальні послуги за користування цим житлом, будь-яких доказів заборгованості по сплаті комунальних послуг позивачем не надано.
Не є належним доказом не проживання відповідача у спірному жиловому приміщенні та обставина, що ОСОБА_1 знята з квартирного обліку на отримання житла при виконавчому комітету Полтавської міської у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.
Наданий витяг з протоколу від 06.1.22-19 ( а.с. 34-35) взагалі не містить жодного посилання на обставини, якими підтверджується виїзд відповідача на постійне проживання до іншого населеного пункту. Не надані докази того, що ОСОБА_1 отримала вказане рішення, що вона з ним згодна.
Не підтверджена та обставина, що ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_3 , так як із відповіді Відділу ДРАЦС у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Суми) мається інформація про проведення перевірки по первинних та поновлених актових записів архівів відділів та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян та встановлена відсутність актових записів про шлюб, розірвання шлюбу, зміни імені ОСОБА_4 ( а.с. 52).
Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка підтверджує, що ОСОБА_2 є власником однокімнатної квартири в АДРЕСА_3 , що дані знайдені за частковим співпадінням по реєстраційному номеру облікової картки платника податків не є належним доказом того, що відповідач ОСОБА_1 виїхала на інше постійне місце проживання.
Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.
Позивач під час розгляду справи не змінював підставу позову.
Більш того позивач не надав суду доказів того, що відповідач виїхала на інше постійне місце проживання, навіть не перевірив її проживання у можливо придбаній нею квартирі в м. Києві.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , пояснила, що вона раз на рік приходила до спірного житла, але ніхто їй не відкривав та їй невідомо чи проживають у спірному житлі зареєстровані там особи, а якщо навіть і не проживають, то з якого часу їй невідомо.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала римську Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенцію), а також Перший протокол та протоколи №№ 2, 4, 7 та 11 до цієї Конвенції. Так, п. 1 ст. 8 Конвенції встановлює, що кожна людина має право на повагу до її житла. Цим правом закріплена недоторканність житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм житлом, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому законом порядку.
Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Так як позивач не надав суду жодного належного доказу того, що відповідач без поважних причин не проживає у спірному житлі понад строки, визначені статтею 71 ЖК України, слід дійти до висновку про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.. 259, 263-265 ЦПК України,-
Відмовити у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №1» Полтавської міської ради.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районий суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №1» Полтавської міської ради м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 30
Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Треті особи: Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради м. Полтава, вул. Соборності 36.
Територіальна громада в особі Полтавської міської рад м. Полтава, вул. Соборності, 36
Суддя Л.М. Васильєва