РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир - Волинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Кравчук А.М.,

представника позивача адвоката Лященка С.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

його представника адвоката Жук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, які стягуються на її користь з відповідача на утримання їхньої неповнолітньої доньки.

В обґрунтування якого зазначила наступне. З відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, який 27 вересня 2010 року був розірвано. Від спільного подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 .

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 вересня 2009 року стягнуто з відповідача аліменти в користь позивача на утримання, дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 серпня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Поряд з тим, зазначила, що самостійно забезпечити належний рівень життя дитині не спроможна, так як суттєво погіршилося матеріальне становище внаслідок інфляційних процесів в державі, зростання цін на продукти харчування, одяг та взуття, комунальні послуги. Окрім речей першої необхідності вона несе витрати на лікування та оздоровлення дитини. В той час, як сума аліментів, яка стягується з відповідача є мізерною і її не вистачає навіть на найнеобхідніше для щоденних потреб доньки.

Також зазначила, що вона не працює та знаходиться на обліку в центрі зайнятості. Відповідач на даний час офіційно працює у ПП «Верстава» на посаді інструктора з навчання практичній їзді. Проте отримує нестабільні доходи, з яких вираховуються по-різному аліменти, відтак проконтролювати правильність їх нарахування не може. Вказує на те, що розмір спалачуваних аліментів не є достатнім для дитини. Зважаючи на відсутність заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, змушена звернутися до суду та просити змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів у розмірі з 1/4 частки від його заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття на тверду грошову суму у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29 травня 2020 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою за клопотанням позивача витребувано з приватного підприємства «Верстава» інформацію про доходи (заробітну плату) відповідача за період жовтень 2019 року травень 2020 року.

Відповідач у встановлені судом строки надав відзив на позов, в якому зазначив, що даний позов не підлягає до задоволення. Вважає, що відповідач зловживаючи правом щодо звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, вводить суд в оману, вказуючи про невиконання ним батьківських обов`язків по сплаті аліментів та не підтверджує вказану у позові обставину доказами. В позові зазначено, що присуджений розмір аліментів, який стягується з відповідача, становить нестабільний розмір грошових коштів (аліментів), що в свою чергу ставить у скрутне становище позивача при плануванні витрат на утримання дитини. Однак, даний факт суперечить дійсності, а саме відповідно до довідки Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби №278 від 16.06.2020 року про розмір аліментів, сплачених в твердій грошовій сумі відповідач сплачував аліменти регулярно за останні п`ять місяців. Борг по аліментах відсутній. Оманливим є твердження позивача про зростання витрат на комунальні послуги, які вона оплачує самостійно. Позивач проживає у батьківському будинку разом з іншими членами своєї родини, а тому не може стверджувати, що комунальні послуги вона сплачує самостійно. Окрім того, ці витрати не можна віднести до витрат на утримання дитини.

Відповідно до довідки Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби №265 від 05.06.2020 року аліменти на утримання дочки нараховуються в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років становить 2218 грн. Позивач зазначає в своєму позові, що 50 % від 2218 грн. становить 1109 грн., саме цей мінімум повинна утримувати їхня дитини. І саме цей розмір 50% -1109 грн., він сплачує від свого заробітку, що підтверджується довідкою №278 від 16.06.2020 року. Позивач намагається перекласти на нього повністю утримання у відповідності до прожиткового мінімуму їхньої доньки у розмірі 2000 грн. щомісячно. Хоча обов`язок утримувати дитину покладений законодавством на обох батьків. Просить суд, врахувати також його матеріальне становище, а саме, що іншого доходу окрім роботи у ПП «Верстава» на посаді інструктора з навчання практичній їзді не має. На даний час вирішується питання про встановлення йому інвалідності у зв`язку з незадовільним станом здоров`я. Крім того, відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» йому на праві приватної спільної сумісної власності належить частка кв. АДРЕСА_1 . Інші співвласники часток його батьки померли, то ж витрати, щодо утримання житла а також сплати комунальних послуг здійснює виключно він. До того ж у зв`язку з невисоким доходом та незадовільним станом здоров`я, що потребує значних коштів на лікування він навіть не в змозі переоформити спадкове майно батьків на своє ім`я.

Підтвердження будь-яких вищезазначених змін з моменту винесення рішення про стягнення аліментів позивачем у своєму позові не вказано і не доведено.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Лященко С. О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Жук М.В. позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову з мотивів, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області 20.02.2013 серія НОМЕР_1 року /а.с. 8/.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.09.2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано /а.с. 11/.

Неповнолітня донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після розірвання шлюбу проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією будинкової книги від 28.01.2019 року /а.с. 17-18/.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17.09.2009 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця місто Володимир-Волинський Волинської області в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку /доходів/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати із ІНФОРМАЦІЯ_5 і до виповнення донькою повноліття /а.с. 9-10/.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України, передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України, відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі за № 143 цс 13 від 05 лютого 2014 року.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Разом з тим, визначаючи суму стягуваних аліментів, суд враховує те, що позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у твердій грошовій сумі. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитини на утриманні позивача, вік дитини, її стан здоров`я, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін.

Суд бере до уваги, що згідно наданої довідки про доходи ПП «Верстава» № 3 від 17 червня 2020 року, відповідач ОСОБА_1 працює на посаді інструктора з навчання практичній їзді, розмір його доходу за період з 01 жовтня 2019 року по 31 травня 2020 року становить 30710 грн., що в середньому в місяць становить близько 3840 грн.

Інших видів доходів відповідача позивачем не доведено та судом не встановлено

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2020 році, зокрема для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень. Для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривень, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень.

Відтак, заявлені позовні вимоги у розмірі 2000 гривень щомісяця, які позивач просить стягувати з відповідача є неприйнятними, оскільки в разі їх задоволення, сукупний дохід відповідача буде нижчим встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, суд є свідомим того, що неповнолітня дитина сторін також не повинна жити нижче рівня мінімального стандарту, а відтак стягувані з відповідача раніше аліменти не забезпечують належного рівня проживання та розвитку дочки.

Доводи відповідача про його амбулаторне лікування не звільняють від обов`язку сплати аліментів.

Відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2000,00 грн. є завищеними.

Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі.

При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, рівний обов`язок утримувати дитину, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. За вимогами закону цей розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відтак позовна в цій частині також повинна бути задоволеною. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати по справі 840,80 грн. судового збору, від сплати якого позивач була звільнена підлягають стягненню з відповідача. Однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 1500 грн., що становить 75,00% від ціни позову(1500:2000х100=75,00%), то відповідно до ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 630,60грн. (840,80х75,00%=630,60).

У зв`язку із заявленими ОСОБА_2 витратами, пов`язаними з наданням правової допомоги в розмірі 2000 грн., суд їх вирішить в порядку п.4 ч.1 ст.270 ЦПК України, ухваливши додаткове рішення в разі надходження відповідної заяви.

Керуючись статтями 180-184, 191, 192 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 вересня 2009 року та стягувати із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) в користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 630 (шістсот тридцять) гривень 60 коп. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.06.2020 року.

Суддя (підпис).

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер