Справа № 712/7303/20
Провадження № 4-с/712/76/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про арешт коштів боржника, в порядку ст. 447 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про арешт коштів боржника, в порядку ст. 447 ЦПК України, посилаючись на те, що на виконанні у Придніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавчий лист № 2-3105, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси 02.08.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» боргу в сумі 263081, 03 грн.

Постановою головного державного виконавця Герасименка М.В. від 07.04.2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Копію вказаної постанови боржником було отримано лише 20.07.2020 року.

Так, спочатку листом від 07.07.2020 року AT КБ «Приватбанк» повідомив його про підстави арешту рахунку, після чого він звернувся до державної виконавчої служби із заявою від 20.07.2020 року про видачу йому копії такої постанови і того ж дня копію постанови ним було отримано, про що розписався в матеріалах виконавчого провадження.

Вважає, що оскаржувана постанова державного виконавця підлягає частковому скасуванню виходячи із наступного.

Так, дійсно, за змістом ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наділений правом арештувати кошти боржника.

Проте такий арешт безумовно має узгоджуватися із іншими нормами цього Закону.

Так, під дію арешту підпав мій рахунок № НОМЕР_1 в AT КБ «Приватбанк», на який нараховується його пенсія, а також виплата соціальної допомоги по догляду за інвалідом І групи. Зокрема, довідкою департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 08.07.2020 року № 819/28-5/2-1 підтверджується, що ОСОБА_1 отримує таку допомогу. Листом Черкаського відділу обслуговування громадян № 1 ГУ ПФУ в Черкаській області від 13.07.2020 повідомлено, що пенсія йому також виплачується на картковий рахунок в AT КБ «Приватбанк», також відбувається утримання із пенсії на користь ТОВ «Кей-колект».

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Отже, з пенсії може бути утримано лише суму, не більшу за максимальний фіксований відсоток, що визначений законодавчо. І це утримання, як зазначено органом ПФУ, здійснюється. Рештою пенсії особа вправі вільно розпоряджатись. Водночас накладання арешту на рахунок, куди виплачується пенсія, позбавляє особу конституційного права на пенсійне забезпечення.

Щодо коштів, які виплачуються як допомога на догляд за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу. Така допомога передбачена ст. 5 Закону України «Про психіатричну допомогу». У вказаній нормі зазначено, що держава гарантує грошову допомогу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, - на догляд за нею. Тобто, така допомога має конкретне цільове призначення: на догляд за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу. Це не є особисті кошти особи, якій така допомога виплачується (в даному випадку - не є особистими коштами боржника), це кошти, призначені саме на особу з інвалідністю І групи внаслідок психічного розгляду, за якою доглядає особа, що проживає з нею.

Як вбачається із виписки по рахунку, що додається до скарги, на вказаний рахунок надходять як виплати Пенсійного фонду (пенсія), та і виплати соціального фонду (соц. виплати).

Отже, арешт такого рахунку призводить до порушення як конституційних прав боржника, так і прав третіх осіб (особи з інвалідністю І групи внаслідок психічного захворювання). При цьому державний виконавець не має право стягнути з щомісячного доходу боржника суму більшу, за встановлений законодавцем ліміт. Тому складається ситуація, в якій, з одного боку, понад визначений розмір не може бути стягнуто, з іншого боку, особа позбавляється можливості користуватися тією частиною щомісячного доходу, на яку стягнення не звертається.

Просить поновити строк на оскарження постанови головного державного виконавця Придніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименка Максима Володимировича від 07.04.2020 року про арешт коштів боржника (ВП № 20762924).

Визнати частково неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Придніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименка Максима Володимировича від 07.04.2020 року про арешт коштів боржника (ВП № 20762924) в частині арешту коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 в AT КБ «Приватбанк».

Заявник в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Представники Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ТОВ «Кей-колект» в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталися.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню наступних підстав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположених свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 червня 2010 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення кредиту, процентів, пені та неустойки задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору станом на 21.10.2009 року в сумі 33042 долари США 86 центів, додатково 500 гривень неустойки, 1700 гривень судового збору та 120 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 33042 долари США 86 центів та 2320 гривень.

В подальшому було замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» та видано виконавчий лист.

Судові рішення, відповідно до ст. 124 Конституції України, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено. своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

На виконанні у Придніпровському відділі ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 20762924 з виконання виконавчого листа № 2-3105 виданого 02.08.2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-колект» боргу в сумі 263081,03 грн.

07 квітня 2020 року, керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_1 .

Як було з`ясовано, на підставі вказаної постанови державного виконавця був накладений арешт також на рахунок відкритий в AT КБ «Приватбанк» який має статус спеціального призначення (для отримання пенсії та соціальних виплат).

Листом від 07.07.2020 року № 20.1.0.0.0/7-200701/8038 АТ КБ «Приватбанк» повідомив ОСОБА_1 про те, що 08.04.2020 року банк отримав від головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) постанову про арешт коштів боржника від 07.04.2020 ВП № 20762924 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3105 виданого 02.08.2010 Соснівським районним судом м. Черкаси, стягувач: ТОВ «Кей-Колект». Постанова накладає арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 280160,24 грн. Отримавши зазначений документ про арешт, банк був зобов`язаний прийняти його до виконання та накласти арешт.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Таким чином, суд доходить висновку, що арешт пенсійних коштів особи, після вирахування з неї сум боргу за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалів скарги вбачається, що оскаржувана постанова винесена 07.04.2020 року, але заявник з постановою ознайомився лише 20.07.2020 року, коли звернувся до державного виконавця з заявою, про що свідчить копія заяви про видачу постанови про накладення арешту. До суду зі скаргою скаржник звернувся 29.07.2020 року, а тому суд визнає поважною, причину пропуску строку оскарження постанови про накладання арешту, та вважає за необхідне поновити пропущений строк для подання скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 18, 48, 50, 52, 56, 59, 68, 69, 70, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 449 - 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про арешт коштів боржника, в порядку ст. 447 ЦПК України задоволити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови головного державного виконавця Придніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименка Максима Володимировича від 07.04.2020 року про арешт коштів боржника (ВП № 20762924).

Визнати частково неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Придніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименка Максима Володимировича від 07.04.2020 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (ВП № 20762924) в частині арешту коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 в AT КБ «Приватбанк».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: