Справа №265/2443/19
Провадження №2/265/123/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря Булгакової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області, ОСОБА_4 про усунення перешкод у вихованні та спілкування баби з онуками,

за участю:

представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Литвин Л.П.,

представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Лафазан О.О.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Лівобережної районної адміністрації м. Маріуполя, ОСОБА_4 , про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні баби з онуками. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є бабою неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ії син, ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу народилися діти. З квітня 2019 року відповідачі почали чинити перешкоди в можливості спілкуватись позивачці із її онучками. Позивачка стверджувала, що вона, як баба, постійно доглядала, виховувала та приділяла онучкам належну увагу, в неї створені всі необхідні умови для гармонійного розвитку та проживання дітей. Позивачка бажає бачитись із своїми онучками, спілкуватись з ними, приймати участь у їх вихованні та розвитку. Шляхом домовленості врегулювати відносини з відповідачами щодо визначення порядку спілкування не вдалося. Вважає, що перепони, які існують з боку відповідачів не мають обґрунтованих мотивів. Позивачка вважає дії відповідачів такими, що порушують її права на спілкування з онучками, хоча це спілкування лише позитивно могло позначитись на вихованні та розвитку дітей.

Посилаючись в уточненій позовній заяві на ст.ст.1,10 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.1, 7, 150, 159, 257, 263 СК України просила суд визначити слідуючий порядок її спілкування з дітьми та участі у їх вихованні: з онукою ОСОБА_7 щомісяця з 10.00 години кожної суботи до 20.00 години без присутності матері та батька за місцем проживання позивача; щорічно з 10.00 години 01 липня до 20.00 години 30 липня, для літнього відпочинку та оздоровлення без присутності матері та батька; з онукою ОСОБА_8 щомісяця з 10.00 години кожної суботи до 20.00 години без присутності матері та батька за місцем проживання позивача, що буде відповідати інтересам повного розвитку онуків( а.с. а.с. 46-49).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Литвин Л.П. надали до суду заяву з проханням розглянути позов без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з урахуванням висновку органу опіки.

Відповідач ОСОБА_3 , у судове зсідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Лафазан О.О. надали до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі , просили вирішити спір з урахуванням їх письмових пояснень. У своїх письмових поясненнях посилалися на те, що конфліктна ситуація з відповідачами щодо спілкування із малолітніми дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виникли тому, що відповідачі та позивачка мають різні погляди та методи виховання дітей, що спричиняє напруженість у стосунках. Крім того, бабуся та дідусь відокремлюють дітей та приділяють більше уваги старшій онуці, що призводить до психологічної травми молодшої дитини та може викликати неправильне формування міжособистісних відносин та порушенню соціальної адаптації дитини у дорослому житті. Відповідачка вважає, що зазначений графік буде порушувати режим дітей. Просили суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Лівобережної районної адміністрації м. Маріуполя, Мамаєва С.В. надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, просила суд при вирішення спору по суті максимально врахувати інтереси дитини.

Третя особа ОСОБА_4 надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, позивачка та третя особа ОСОБА_4 09.04.2002 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 91.

Від шлюбу у них, ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився син ОСОБА_3 , актовий запис № 25, про що повторно, 09.04.2019 року, видано Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області свідоцтво про народження, серії НОМЕР_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 10.02.2015 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського управління юстиції у Донецькій області, батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис №125 (а.с.68).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 15.09.2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.69).

Таким чином судом встановлено, що позивачка та третя особа в справі ОСОБА_4 є бабою та дідом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження батька дітей.

Відповідно до ч. 8, 9, 10 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно вимог ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За змістом ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, іншими родичами. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).

У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Раду Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. ст. 6, 27 названої Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини; визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, чинним законодавством України, з однієї сторони, закріплено право позивачів, як баби та діда, на спілкування зі своїми онуками та право брати участь у їх вихованні, а з іншої сторони передбачено обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні бабою чи дідом прав щодо виховання онуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні.

Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

У висновку Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області від 06.08.2019 року №13-31-104 про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні баби ОСОБА_1 з онуками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено, що 10.07 ІНФОРМАЦІЯ_4 року питання про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні баби з онуками, було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини. Розглянувши всі матеріали справи та заслухавши думку присутніх членів комісії, запрошених та керуючись вимогами статті 257,258 СК України, приймаючи до уваги фактично доказаний правовий та родинний зв`язок між вищезазначеними учасниками сімейних відносин, поважаючи регламентоване право бабки та діда на виховання онуків, безпосередньо звертаючи увагу на вік дітей, вважає за можливе клопотати перед судом про встановлення порядку та способів у часті у вихованні бабусі по лінії батька - ОСОБА_1 з онуками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за наступним графіком: щомісяця з 10.00 години кожної суботи до 20.00 години без примітності матері та батька за місцем проживання позивача; з онукою ОСОБА_7 : щорічно з 10.00 години 01 липня до 20.00 години 15 липня для літнього відпочинку та оздоровлення без присутності матері та батька за місцем проживання позивача.

Суд вважає зазначений висновок достатньо обґрунтованим.

З висновку вбачається, на підставі яких фактичних обставин орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність встановлення участі позивачки у вихованні онуків відповідно, а тому суд погоджується з ним.

Оцінуючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які загострили взаємовідносин між позивачкою та відповідачами, і така ситуація в їх особистих відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування баби з онуками, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання онуків визначений сімейним законодавством у разі його порушення.

При цьому суд при вирішення спору по суті відхиляє посилання відповідачів та представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Лафазан О.О. на висновок спеціаліста психолога за результатами психологічного обстеження дітей, та сам висновок, який було надано відповідачами, в якому зазначено, що для гармонійного та психічного та фізичного розвитку дітей, які прив`язані одна до одної, доцільні зустрічі баби та діда за місцем проживання дітей в присутності батьків, оскільки дане обстеження було проведено в присутності матері, яка проживає постійно з дітьми та в ранньому віці ступінь прихильності дитини до будь кого з рідних схиляється до того, з ким малюк проживає або проводить більше свого часу, що зазначено у висновку органу опіку та піклування Маріупольської міської ради Донецької області, який судом визнаний обґрунтованим.

Крім того суд зауважує, що висновок органу опіку та піклування Маріупольської міської ради Донецької області визначений також з урахуванням проведеної роботи спеціалістами Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з родиною Сумських, та у висновку зазначено, що під час проведення зустрічі діти йшли на контакт зі спеціалістом з обережністю, контактували лише з матір`ю, запропоновані психологом завдання виконували з направляючою допомогою матері.

Оскільки висновок психолога, який було надано суду відповідачами, було зроблено в присутності матері, без участі інших спеціалістів, тому суд при вирішення спору по суті відхиляє даний висновок, та приймає при вирішенні спору по суті до уваги висновок органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області.

Враховуючи вищевикладені норми права, а також проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачка має право на спілкування та виховання онуків, має на це бажання, а спілкування між нею, як бабою, та онуками не буде перешкоджати їх нормальному розвитку, та судом не встановлено, що позивачка якось негативно впливає на виховання та розвиток дітей, тому суд, з урахуванням інтересів дітей, їх віку, висновку органу опіки та піклування, вважає доцільним визначити наступний порядок спілкування: з онукою ОСОБА_9 щомісячно з 10 години 00 хвилин кожної суботи до 20 години 00 хвилин без присутності матері та батька за місцем проживання ОСОБА_1 ; щорічно з 10 години 00 хвилин 01 липня до 20 години 00 хвилин 30 липня - для літнього відпочинку та оздоровлення без присутності матері та батька; з онукою ОСОБА_10 щомісяця з 10 години 00 хвилин кожної суботи до 20 години 00 хвилин без присутності матері та батька за місцем проживання позивача, чим будуть усуненні перешкоди позивачці у спілкуванні та вихованні онуків, внаслідок чого частково задовольняє позовні вимоги позивачки.

При цьому суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у спілкуванні з онуками, оскільки визначення порядку спілкування та виховання баби з онуками є способом усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, який закріплений нормами діючого Сімейного Кодексу України, а такий спосіб захисту, як зобов`язання відповідачів не чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми не визначений нормами СК України.

Суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує з Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 гривень, по 384,20 гривень с кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст. 257 СК України, ст.ст. 141, 265, 263, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області, ОСОБА_4 про усунення перешкод у вихованні та спілкування баби з онуками, задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні онуків ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення порядку спілкування ОСОБА_1 з онуками за наступним : з онукою ОСОБА_9 щомісячно з 10 години 00 хвилин кожної суботи до 20 години 00 хвилин без присутності матері та батька за місцем проживання ОСОБА_1 ; щорічно з 10 години 00 хвилин 01 липня до 20 години 00 хвилин 30 липня - для літнього відпочинку та оздоровлення без присутності матері та батька; з онукою ОСОБА_10 щомісяця з 10 години 00 хвилин кожної суботи до 20 години 00 хвилин без присутності матері та батька за місцем проживання позивача.

В частині позовних вимог про зобов`язання відповідачів усунути перешкоди позивачу у спілкуванні та вихованні онуків, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 гривень, по 384,20 гривень с кожного.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, яке було постановлено під час дії карантину, набуде чинності лише після закінчення строку карантину, та після закінчення строку на апеляційне оскарження, перебіг якого починається з наступного дня після закінчення карантину.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивачка ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

представник позивачки адвокат Литвин Людмила Петрівна, ордер ДН № 008926 від 25.04.2019 року, договір про надання юридичних послуг від 25.04.2019 року, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Лафазан Олена Олексіївна, ордер серія ДН № 078072 від 9 січня 2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 002373, місцезнаходження: 87555, м. Маріуполь, вулиця Троїцька 43,офіс 16;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

третя особа Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області, юридична адреса: 87555, м.Маріуполь, пр.Миру, 70;

третя особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 01.06.2020 року.

Суддя Костромітіна О.О.