Справа № 444/2496/19
Провадження № 2/444/199/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Галина Ігорівна

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.05.2015 року ухвалою Сихівського районного суду м.Львова по справі №464/985/15-к було відсторонено підозрюваного ОСОБА_1 з посади завідувача складу сировини Рава-Руського МПД ДП «Урспирт» строком на два місяці.

З 06.05.2015 року ДП «Укрспирт» припинило йому виплачувати заробітну плату.

Після закінчення двохмісячного строку відсторонення від роботи з 07.09.2015 року ДП «Укрспирт» не допустило його до виконання посадових обов`язків та незаконно припинило йому нараховувати заробітну плату, крім того 30 серпня 2018 року за наказом №11/11-к т.в.о. директора Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» ОСОБА_4 його було звільнено з посади завідувача складу сировини Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» з 30.08.2018 року за прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України).

А тому вказує, що ДП «Укрспирт» в період з 01.10.2015 року по 30.08.2018 року йому не виплачувалась заробітна плата, що становить 772 робочих дня.

Відповідно до п. 3 розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 розділу 4 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Звертає увагу, що з довідки про доходи за 2015 року вбачається, що останніми повними відпрацьованими місяцями є вересень 2015 року та серпень 2015 року. Заробітна плата становить за ці два місяці 4189,94 гривень, кількість робочих днів за серпень і вересень 2018 року становить 42 дні, а відтак середньоденна заробітна плата позивача становить 99,76 грн. (4189,94 грн./ 42 дні = 99,76).

А тому зазначає, що середній заробіток невиплаченої заробітної плати становить та який підлягає стягненню з відповідача на його користь становить 77014 грн. 72 коп. (99,76 грн. х 772 дні).

Вважає, що викладені обставини підтверджуються наступними доказами: ухвалою Сихівського районного суду міста Львів у справі №464/985/15, довідкою про доходи за 2015 рік, довідкою про доходи за 2016 рік, довідкою про доходи за 2017 рік, довідкою про доходи за 2019 рік, наказом про звільнення від 30.08.2019 року.

Як наслідок просить стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на його, ОСОБА_1 , користь, заборгованість по заробітній платі у сумі 77014 грн. 72 коп.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Чернявський Руслан Іванович в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві. Просять такі задовольнити.

ОСОБА_1 додатково пояснив, що його не впускали на територію Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», а тому він не працював не з своєї вини.

Вказує, що ним в судовому порядку було оскаржено його звільнення з посади завідувача складу сировини Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» та постановою Львівського апеляційного суду його було поновлено на роботі, його звільнення було визнано незаконним.

А тому просить стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на його користь заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу.

Додатково вказав, що йому ніхто не надав документ для того, щоб пройти на територію заводу.

Представник відповідача Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" Хомич Вікторія Віталіївна в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Просить відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення на користь ОСОБА_1 з ДП «Укрспирт» заборгованості по заробітній платі повністю.

Зокрема, у відзиві на позовну заяву зазначають, що з метою контролю за використанням робочого часу на підприємстві ведуть табельний облік. До завдань табельного обліку входять контроль за своєчасною явкою робітників та службовців на роботу і виявлення всіх, хто не з`явився і запізнився, контроль за використанням робочого часу протягом дня (зміни), своєчасне встановлення причин неявки на роботу або запізнень, виявлення порушень трудової дисципліни і пов`язаних з ними втрат робочого часу, одержання даних про час, фактично відпрацьований працівниками підприємства.

Для первинного обліку робочого часу робітників та інших категорій працівників застосовують форму № П-5 "Табель обліку використання робочого часу", затверджену наказом № 253.

Згідно табелів обліку робочого часу починаючи з 2015 року ОСОБА_1 не виконував своїх посадових обов`язків, не з`являвся на роботу, а відтак вважають, що вимагати сплату заборгованості по заробітній платі немає правових підстав , оскільки такої не існує. ДП «Укрспирт» виконало свій обв`язок та провело розрахунок при звільненні ОСОБА_1 повністю.

Вказують, що знову ж таки ОСОБА_1 в позові констатує, що з 07.09.2015 року ДП «Укрспирт» не допустило його до виконання обов`язків, про те не надає жодних доказів недопуску, а також вводить суд в оману оскільки, згідно наказу №243-к з котрим ОСОБА_1 ознайомлений під підпис, був відсторонений ще на два місяці.

Проведення розрахунку при звільненні підтверджується відомостями про розподіл виплат та відомістю про видачу банківської платіжної картки з котрою ОСОБА_1 ознайомлений під підпис, котрий був згідний з усіма виплатами, також добровільно після поновлення його на посаді, написав заяву на звільнення та отримав розрахунок при звільненні.

Вважають, що вимога вказана ОСОБА_1 в позовній заяві є необгрунтованою та такою, що не відповідає дійсності та не підлягає задоволенню.

Заслухавши думку позивача та його представника, думку представника відповідача, покази свідків, вивчивши позовну заяву позивача, відзив на позовну заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд враховує, що позивач ОСОБА_1 працював завідувачем складу сировини МПД ДП «Укрспирт», про що зазначає сам позивач та що визнає відповідач.

А тому дані обставини доказуванню не підлягають.

Із ухвали слідчого судді Сихівського районного суду міста Львова від 06.02.2015 року вбачається, що клопотання слідчого задоволено, відсторонено підозрюваного ОСОБА_1 від посади завідувача зернового складу Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» строком на два місяці (аркуш справи № 9).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Крім того суд бере до уваги, що наказом № 545 від 26.12.2014 року в. о. генерального директора-заступника генерального директора з юридичних питань Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» В. А. Панкова на виконання ухвали Сихівського районного суду міста Львова від 14.11.2014 року відсторонено від посади завідуючого складу сировини Рава-Руського місця провадження діяльності ДП «Укрспирт» ОСОБА_1 з 14 листопада 2014 року строком на два місяці без збереження заробітної плати (аркуш справи № 3).

Із наказу т. в. о. директора-радника директора Рава-Руського місця провадження діяльності та зберігання спирту Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Міністерства аграрної політики та продовольства України від 30.08.2018 року № 11/11-к, вбачається, що наказано звільнити ОСОБА_1 , завідувача складу сировини Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» 30 серпня 2018 року за прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України) (аркуш справи № 4).

В той же час даний наказ був оскаржений ОСОБА_1 , а саме він звертався в суд із позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22.03.2019 року у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконними та скасування наказу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 30 серпня 2018р. №11/11-к "Про звільнення ОСОБА_1 "-відмовлено.

У задоволені позовної вимоги ОСОБА_1 про поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача складу сировини Рава-Руського місця провадження діяльності Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» з 03.08.2015 року- відмовлено.

У задоволені позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення із Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» середнього заробітку в користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу-відмовлено.

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 07.11.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 березня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 30 серпня 2018 року №11/11-к про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача складу сировини Рава-Руського місця провадження діяльності Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» з 31 серпня 2018 року.

Стягнуто з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» 21484 грн. 98 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без урахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

На виконання постанови Львівського апеляційного суду від 07.11.2019 року наказом заступника директора Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Л. П. Шиби № 191-к від 14.11.2019 року скасовано наказ ДП «Укрспирт» від 30.08.2018 року № 11/11-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача складу сировини Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» з 31.08.2018 року. Наказано провідному інженеру з кадрів Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» внести відповідний запис до трудової книжки та довести даний наказ до відома ОСОБА_1 під підпис.

Старшому бухгалтеру Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» згідно чинного законодавства наказано виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 21484 гривні 98 копійок (аркуш справи № 86).

Суд враховує, що позивач ОСОБА_1 в позовній заяві стверджує, що з 06.05.2015 року ДП «Укрспирт» припинило виплачувати йому заробітну плату, а після закінчення двохмісячного строку відсторонення від роботи з 07.09.2015 року ДП «Укрспирт» не допустило його до виконання посадових обов`язків та незаконно припинило йому нараховувати заробітну плату.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Таке поняття заробітної плати, передбачене і у частині першій статті 94 Кодексу законів про працю України і частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці», як винагороди, обчисленої, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Наведений зміст поняття заробітної плати узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці, який дістав відображення у пункті 4 частини І Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)», за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень.

Суд враховує, що наказом заступника директора Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Щиби Л. П. № 614 від 27.11.2017 року додатково до ведення табелів обліку робочого часу в тому числі і на МПД ДП «Укрспирт» наказано провести експеримет з впровадженням електронного сервісу «Облік робочого часу», який функціонує на базі банківських карт ПАТ КБ «Приват Банк». Наказано затвердити Інструкцію з табелювання за допомогою сервісу «Облік робочого часу» (аркуш справи № 21).

ОСОБА_1 мав банківську платіжну картку для виплат ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується відомостю на видачу банківської платіжної картки для виплат ПАТ КБ «ПриватБанк»», з якої вбачається, шо старший бухгалтер ОСОБА_5 здав банківську платіжну картку, а ОСОБА_1 таку прийняв (аркуш справи № 29).

Із журналу реєстрації вихідної кореспонденції, а саме табелю обліку робочого часу вбачається, що ОСОБА_1 був відсутній на роботі з 01.10.2015 року по 30.08.2018 року.

Позивач стверджує, що ДП «Укрспирт» після закінчення двохмісячного строку відсторонення від роботи не допустило його до виконання своїх посадових обов`язків.

В той же час судом було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що працює контролером КПП Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт».

Керівництвом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» йому не надавалися накази не пропускати ОСОБА_1 на територію Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт».

Самого ОСОБА_1 він не бачив на території заводу і останній під час перебування його як контролера на зміну на територію заводу не приходив.

Вказує, що є пропускний режим, відбувається електронне табелювання входу та виходу на територію заводу на прохідній.

Ствердив, що не бачив, чи ходив ОСОБА_1 в адмінкорпус заводу.

Те, що ОСОБА_1 не прибував на територію заводу він фіксував в журналі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що була вказівка не впускати сторонніх осіб.

Пропуск на територію заводу здійснювався за допомогою перепуски.

Однак ОСОБА_1 він ні разу не бачив, щоб він прибував на територію заводу.

Суд не надає віри поясненням позивача про те, що керівництвом Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» було заборонено впускати його на територію підприємства позивача, він не був допущений до місця праці за наказом керівника, його не пропускали на прохідній підприємства, оскільки позивач не надав жодних доказів на підтвердження цього, і суд розцінює такі покази як такі, що надані на свою користь.

Дані його покази спростовуються показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В свою чергу суд не має підстав не вірити показам свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оскільки такі надані суду під присягою з роз`ясненням кримінальної відповідальності за ст. 384, 385 КК України, такі позивачем жодними доказами не спростовані та об`єктивно підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає такі поясненнями правдивими.

Представник відповідача в запереченнях також зазначила, що ні керівником Рава-Руського МПД, ні інспекторами з охорони Рава-Руського МПД не вчинялось жодних перешкод щодо допущення до виконання трудових обов`язків ОСОБА_1 . Не видавалось будь-якого наказу чи усних вказівок про недопущення даного працівника до роботи.

Працівник ОСОБА_1 не з`являвся на роботу, що підтверджується електронним табелем та паперовим табелем обліку робочого часу, а також визнається самим позивачем в поясненнях, наданих суду.

ОСОБА_1 не надав жодних доказів того, що його було недопущено до роботи.

А тому враховуючи те, що він був відсутній на роботі з 01.10.2015 року по 30.08.2018 року, беручи до уваги те, що відомостей про те, що у ОСОБА_1 був вимушений прогул з матеріалів справи не вбачається та позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що у нього були непереборні обставини, які викликали вимушений прогул роботи з 01.10.2015 року по 30.08.2018 року суду не надано, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог позивача немає.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що взадоволені позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Нормою пункту 2 частини 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому питання стягнення судового збору з позивача судом не вирішується.

Відповідачем не заявлено вимог про стягнення із позивача в їх користь інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а тому незважаючи на те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, питання стягнення інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи судом не вирішується, оскільки про стягнення таких не заявлено.

Керуючись статтею 23, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 77014 (сімдесят сім тисяч чотирнадцять) грн. 72 коп.- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені для апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.

Повне рішення складено 22 червня 2020 року.