Провадження №2/760/1712/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі
у складі головуючої судді Усатової І.А.,
при секретарі: Омелько Г.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Бородянської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною та встановлення способів участі батька у вихованні дитини, -
У жовтні 2018 року на адресу Солом`янського районного суду міста Києва надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Бородянської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною та встановлення способів участі батька у вихованні дитини.
В обґрунтування позову вказано наступне.
Позивач ОСОБА_1 , перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 з 30.10.2010 до 26.05.2016 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 та Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 трав справі № 760/4426/16-ц.
Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після припинення подружніх відносин син залишився проживати з матір`ю - ОСОБА_2 в належній батькові позивача квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а позивач переїхав проживати окремо в інше помешкання.
У березні 2018 року ОСОБА_2 , забравши сина, виїхала з квартири АДРЕСА_2 , не повідомивши позивача про місце проживання, у зв`язку із чим позивач звернувся до Солом`янського УП ГУНП в м. Києві, з метою розшуку дитини та встановлення адреси, за якою вона проживає.
Позивачем встановлено, що ОСОБА_2 переїхала проживати в смт. Немішаєве, Бородянського району Київської області, де проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
У зв`язку із цим позивач звернувся до Служби у справах дітей Бородянської районної державної адміністрації Київської області з заявою про встановлення графіку зустрічей з сином.
У ході розгляду питання встановлення графіку зустрічей з сином, сторони пройшли психологічне обстеження в Міському центрі дитини Служби у справах дітей та сім`ї КМДА.
Психологами встановлено, що в ОСОБА_4 визначається надійна форма емоційної прив`язаності до батька. Незважаючи на те, що періодично він відмовлявся обирати батька в певних методиках та проявляв амбівалентність висловлювань (що може бути зумовлено ставленням батьків один до одного, дитячою образою за дереалізацію певних бажань й потреб та самим відношенням до психологічного обстеження як процедури, яка була у його сприйманні механізмом впливу на справу, що розглядається), він почував себе комфортно та безпечно при безпосередньому контакті з ним (за результатами спільної зустрічі). ОСОБА_4 визначає батька як значиму людину, хоче бути ближчим з ним, отримує відчуття задоволення від спілкування з батьком.
Визначено сформовану надійну форму емоційної прив`язаності як до матері, до якої він проявляє почуття любові, ніжності та радості; так і до батька, до якого він хоч і обирає емоції злості і провини, визначає й емоції щастя та бажання проводити з ним час.
Психологом встановлено, що ОСОБА_4 має бажання отримувати постійну увагу від батька і для хлопчика одна зустріч з батьком на тиждень є недостатньою, враховуючи незадоволеність потреби дитини у наявності об`єкта чоловічої статі в своєму житті, що підтверджується Висновком психологічного обстеження № 075 від 23.04.2018.
Вказує, що не дивлячись на те, що психологи встановили глибоку емоційну прив`язаність ОСОБА_4 до позивача, Орган опіки та піклування Бородянської районної державної адміністрації в Київській області врахував виключно інтереси та заперечення матері ОСОБА_2 та надав позивачу максимально звужений графік для зустрічей з сином ОСОБА_4 : перша декада кожного місяця щосуботи з 10 години до 20 години, для спільного відпочинку під час канікул за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 , у випадку, якщо побачення не відбулось у визначений день та час повністю або частково, то цей час переноситься на інший зручний для дитини і батька час та день.
Зазначає, що протягом тривалого часу відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні позивача з сином, незважаючи на встановлений Бородянською районною державною адміністрацією Київської області час та місце зустрічей з дітьми.
Вважає, що вказаний висновок органу опіки та піклування абсолютно не врахував потреб дитини у спілкуванні з батьком, визначених психологом. Крім того, графік визначений органом опіки та піклування є абсолютно довільним, не імперативним, дозволяє відповідачці маніпулювати та щоразу вигадувати різні відмовки.
Вказує, що знає і розуміє потреби та інтереси свого сина, має навички догляду за ним, забезпечення виховного та навчального процесу, матеріально та житлом забезпечений, працює, не має шкідливих звичок та не хворіє жодними захворюваннями, які б несли загрозу для сина чи перешкоджали б батьку брати участь у вихованні сина.
Просить врахувати, що відповідачка фактично порушила право позивача на спілкування з сином та на участь у вихованні, розвитку та оздоровленні дитини, чим змусила позивача звернутись до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.
У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити, зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні і спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді систематичних побачень за наступним графіком:
з 16 год. 00 хв. кожної першої та третьої п`ятниці місяця до 20 год. 00 хв. кожної першої та третьої неділі місяця (без присутності матері);
щорічно по три дні поспіль в період шкільних весняних та осінніх канікул (без присутності матері);
щорічно по сім днів поспіль в період шкільних зимових канікул (без присутності матері);
щорічно 45 днів поспіль в період шкільних літніх канікул (без присутності матері);
щорічно 05 квітня з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. (без присутності матері).
Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.
Відповідачка відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні, призначеному на 03.06.2020 позовну заяву підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Вказав, що протягом тривалого часу відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні позивача з сином, незважаючи на встановлений Бородянською районною державною адміністрацією Київської області час та місце зустрічей з дітьми.
Відповідачка у судове засідання призначене на 03.06.2020 року не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 03.06.2020 подала до суду заяву про перенесення судового засідання у зв`язку зі станом здоров`я та відсутністю адвоката. Вказала, що лікарняний надасть у наступному судовому засіданні.
При цьому, суд зазначає, що у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У підготовчі засідання, призначені на 25.02.2019, 24.06.2019, 27.09.2019, 05.02.2020 та у дане судове засідання, призначене 03.06.2020 відповідачка не з`явилась, однак судові повістки, що направлялась на адресу за місцем її реєстрації - отримала.
Оскільки відповідачка жодного разу не з`явилась у підготовчі засідання та не з`явилась у дане судове засідання, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за її відсутності, оскільки вважає, що відповідачка не з`явилася до суду без поважних причин, зловживаючи своїми правами.
Представник третьої особи у судове засідання призначене на 03.06.2020 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 27.05.2020 подав до суду заяву від 15.05.2020 № 01-18-221, в якій просив розгляд справи, призначений на 03 червня 2020 року о 15 годині 15 хвилин проводити без участі представника органу опіки та піклування Бородянської райдержадміністрації.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази та пояснення позивача, суд приходить до наступного.
З наявних в матеріалах справи копій свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.10.2010 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 7) та рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року у справі № 760/4426/16-ц (а.с. 8-9) вбачається, що позивач ОСОБА_1 , перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 з 30.10.2010 до 26.05.2016 року.
Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20 квітня 2012 року серія НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с.10)
Після розірвання шлюбу малолітній син сторін ОСОБА_3 залишився проживати разом із матір`ю та на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_4 .
Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Бородняської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.07.2018 року за № 249 «про встановлення порядку спілкування ОСОБА_5 з його малолітньою дитиною ОСОБА_3 », вбачається, що за результатами розгляду даного питання на черговому засіданні комісії з питань захисту прав дитини та враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 157. 158 Кодексу, керуючись пунктом 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», служба у справах дітей та сім`ї Бородянської районної державної адміністрації вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини спілкування батька ОСОБА_1 з його малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перша декада кожного місяця, щосуботи з 10 години до 20 години для спільного відпочинку під час канікул за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 , у випадку, якщо побачення не відбулось у визначений день та час повністю або частково, то цей час переноситься на інший зручний для дитини і батька час та день. (а.с. 18)
Розпорядженням Бородянської районної державної адміністрації Київської області від 03.07.2018 № 249 затверджено висновок служби у справах дітей та сім`ї райдержадміністрації про встановлення порядку спілкування батька ОСОБА_1 з його малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с. 19)
З матеріалів позовної заяви вбачається, що з боку відповідача ОСОБА_2 чиняться перешкоди у спілкуванні позивача з малолітнім сином, незважаючи на вказане розпорядження, вбачається, що відповідач без повідомлення позивача змінила місце проживання з адреси: АДРЕСА_1 на адресу: АДРЕСА_4 . (а.с. 32)
Згідно ст. 19 СК України Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до висновку психологічного обстеження № 075 від 23.04.2018 року наданого психологом Міського центру дитини служби у справах та сім`ї Київської міської державної адміністрації, визначено сформовану надійну форму емоційної прив`язаності, як до матері, до якої він проявляє почуття любові, ніжності та радості; так і до батька, до якого він хоч і обирає емоції злості і провини, визначає й емоції щастя та бажання проводити з ним час.
За результатами спільної зустрічі сина та батька, психолог зауважив, що дитина була дуже рада його бачити. Спочатку ОСОБА_4 не очікував зустріти тата, однак коли побачив його, почав обіймати та одразу сів до нього на руки.
Рекомендовано батькам гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 скористатися сімейною медіацією з метою налагодження конструктивної комунікації між собою та вирішення питань щодо визначення способів участі батьків у вихованні сина; встановити стабільний графік зустрічей батька із сином, із завчасно обумовленим місцем та часом зустрічей, який враховуватиме бажання, інтереси та вікові потреби дитини; збільшити емоційний та тілесний контакт сина з батьком з метою задоволення потреби дитини у наявності об`єкта чоловічої статі у своєму житті (спілкування, проведення спільного часу); батькам усвідомити власну відповідальність за фізичний та психічний розвиток дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Згідно із ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Частинами 1, 2 статті 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.
Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Конвенція про права дитини у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.
З наведених вище норм діючого законодавства можна зробити висновок, що сторони по справі зобов`язані здійснювати свої батьківські обов`язки щодо дітей, мають право на спілкування з ними, їх виховання.
Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Стаття 141 Сімейного кодексу України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Тобто права та обов`язки матері та батька щодо дитини є рівними навіть тоді, коли вони не є подружжям. На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини.
Інтереси дитини захищаються передусім, і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Слід звернути увагу на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, ч. 3 ст. 9 Конвенції проголошує правило про те, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Як зазначено у Загальному коментарі Комітету з прав дитини № 14 (2013 рік) щодо права дитини на першочергове врахування її найкращих інтересів (п. 1 ст. 3), з метою довести, що право дитини на оцінювання та першочергову увагу до її найкращих інтересів було дотримане, усі рішення стосовно дитини або дітей мають бути вмотивовані, обґрунтовані та пояснені. У мотивації рішення необхідно чітко вказати усі фактичні обставини, що стосуються дитини, які елементи було визнано необхідними під час оцінювання найкращих інтересів, склад таких елементів у кожній справі, а також яким чином їх було оцінено для визначення найкращих інтересів дитини. Якщо рішення не збігається з поглядами дитини, слід чітко вказати причину для цього. У виключних випадках, коли обране рішення не відповідає найкращим інтересам дитини, слід вказати підстави для такого рішення і таким чином показати, що найкращі інтереси дитини було враховано, незважаючи на результат. Недостатньо вказати у загальних формулюваннях, що інші міркування переважають над найкращими інтересами дитини. Слід чітко перерахувати такі міркування у зв`язку з розглянутою справою та надати причини для їхньої першочергової важливості. В обґрунтуванні також має бути доведено, що найкращі інтереси дитини не були достатньо вагомими, щоб переважити інші міркування. Слід визначити обставини, за яких найкращі інтереси дитини мають бути найвагомішим міркуванням.
У даній ситуації суд звертає увагу на те, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).
Тобто, у даному випадку вирішення питання про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням в їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.
Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
У силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори», стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).
Враховуючи особливості правовідносин, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне з однієї сторони розглянути правомірність втручання в їх право на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції, з іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітніх дітей не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини).
Згідно із ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.
При вирішенні даного спору, суд бере до уваги рішення Органу опіки та піклування щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини та вважає за доцільне визначити порядок участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак вважає за доцільне, в інтересах малолітнього ОСОБА_3 відступити від запропонованого органом опіки та піклування порядку.
Суд приходить до встановлення наступного графіку побачень та участі у вихованні дитини:
з 10 год. 00 хв. кожної першої та третьої суботи місяця до 18 год. 00 хв. першої та третьої неділі місяця без присутності матері;
щорічно по три дні поспіль в період шкільних весняних та осінніх канікул без присутності матері;
з 25 грудня по 30 грудня включно щорічно, під час зимових шкільних канікул без присутності матері;
щорічно 25 днів у серпні в період шкільних літніх канікул без присутності матері, виходячи з інтересів насамперед малолітньої дитини.
Так, зменшення побачень у дні п`ятниця-неділя необхідне з врахуванням того, що неможливо буде без шкоди малолітньому забрати його відразу після школи у п`ятницю та повернути у 20:00 год. неділі.
Що стосується зимових канікул, суд також враховує інтереси матері.
Виходячи з наявних матеріалів справи та досліджених судом письмових доказів, а також того, що позивач має позитивні характеризуючи дані, має можливість та бажання приймати активну участь у вихованні малолітнього сина, а також те, що таке спілкування не перешкоджатиме розвитку дитини, наявність між сторонами суперечок щодо участі позивача у спілкуванні та вихованні дітей, суд вважає, що судом повинен бути визначений порядок участі позивача у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині встановлення способу участі батька у вихованні дитини підлягають частковому задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 157, 159, 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді систематичних побачень за наступним графіком:
з 10 год. 00 хв. кожної першої та третьої суботи місяця до 18 год. 00 хв. першої та третьої неділі місяця без присутності матері;
щорічно по три дні поспіль в період шкільних весняних та осінніх канікул без присутності матері;
з 25 грудня по 30 грудня включно щорічно, під час зимових шкільних канікул без присутності матері;
щорічно 25 днів у серпні в період шкільних літніх канікул без присутності матері.
В іншій частині - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: І. А. Усатова