КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/1459/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Іванченка М.М., Сержанюка А.С.,

при секретарі - Перебитюку А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни, Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни, про визнання недійсним правочину щодо дострокового розірвання договору оренди, визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

В Білоцерківський міськрайонний суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» (далі - ТОВ Агрофірма «Матюші», позивач, апелянт) з позовом до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук С.В., Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (далі - ТДВ «Шамраївський цукровий завод»), Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю., про визнання недійсним правочину щодо дострокового розірвання договору оренди, визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

На обґрунтування позовних вимог зазначило, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,1051 га., з кадастровим номером :03:004:0017, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Відповідач ОСОБА_1 , 09 липня 2014 року уклала з ТОВ Агрофірма «Матюші» договір оренди землі № б/н, за яким передала Товариству в оренду спірну земельну ділянку.

В подальшому, 27 січня 2015 року, державний реєстратор Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Бурімська Н.І. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за позивачем за індексним номером 18878066.

Наприкінці грудня 2017 року позивач отримав від ОСОБА_1 повідомлення про розірвання Договору оренди в односторонньому порядку за вих. № б/н від 26 грудня 2017 року.

Повідомлення про розірвання договору було мотивоване тим, що ТОВ Агрофірма «Матюші» не виконало належним чином зобов`язання щодо сплати ОСОБА_1 орендної плати за 2016 - 2017 роки.

Позивач вважає, що підстав для розірвання Договору оренди в односторонньому порядку у орендодавця не було, оскільки ТОВ Агрофірма «Матюші» належним чином сплатило відповідачу орендну плату за 2016 та 2017 роки.

В лютому 2018 року з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ Агрофірма «Матюші» стало відомо, що 28 грудня 2017 року на підставі повідомлення ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі, державний реєстратор Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук С.В. прийняла рішення про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Матюші» на земельну ділянку з індексним номером 39028656.

Крім того, 29 грудня 2017 року, ОСОБА_1 уклала з ТДВ «Шамраївський цукровий завод» договір оренди № б/н, за яким передала останньому в оренду вказану земельну ділянку, на підставі чого, 23 лютого 2018 року державний реєстратор Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на цю земельну ділянку за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» з індексним номером 39847568.

Позивач зазначив, що внаслідок розірвання відповідачем ОСОБА_1 . Договору оренди з ТОВ Агрофірма «Матюші» в односторонньому порядку за відсутності правових підстав і передачі земельної ділянки в оренду ТДВ «Шамраївський цукровий завод» за оспорюваним договором, його незаконно було позбавлено права оренди земельної ділянки.

Посилаючись на вказані обставини, ТОВ Агрофірма «Матюші» просило суд:

- визнати недійсним вчинений ОСОБА_1 односторонній правочин щодо розірвання в односторонньому порядку Договору оренди № б/н від 09 липня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Матюші», оформлений повідомленням ОСОБА_1 за вих. № б/н від 26 грудня 2017 року;

- скасувати рішення Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук С.В. про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди, індексний номер: 39028656 від 28 грудня 2017 року;

- визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 29 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,1051 га з кадастровим номером :03:004:0017;

- скасувати рішення Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер: 39847568 від 23 лютого 2018 року та стягнути солідарно з відповідачів понесені ним судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2019 року позов ТОВ Агрофірма «Матюші» задоволено частково.

Визнано недійсним вчинений ОСОБА_1 односторонній правочин щодо розірвання в односторонньому порядку Договору оренди № б/н від 09 липня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Матюші», оформлений повідомленням ОСОБА_1 за вих. № б/н від 26 грудня 2017 року.

Визнано недійсним Договір оренди землі № б/н від 29 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,1051 га., з кадастровим номером :03:004:0017.

В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ Агрофірма «Матюші» оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просило скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування рішення Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук С.В. про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди індексний номер: 39028656 від 28 грудня 2017 року, скасувати рішення Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер: 39847568 від 23 лютого 2018 року та ухвалити у справі нове судове рішення, яким вказані вимоги задовольнити.

Також, просило змінити рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2019 року в частині мотивів задоволення позовних вимог про визнання недійсним вчиненого ОСОБА_1 одностороннього правочину щодо розірвання в односторонньому порядку Договору оренди № б/н від 09 липня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Матюші», оформленого повідомленням ОСОБА_1 за вих. № б/н від 26 грудня 2017 року.

Надати правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам та встановити відсутність підстав для дострокового розірвання договору оренди № б/н від 09 липня 2014 року орендодавцем в односторонньому порядку. Здійснити новий розподіл судових витрат.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги Товариство вказало, що суд першої інстанції формально відмовився надати правову оцінку наданим доказам та встановити в межах розгляду даної справи ті обставини, які мали значення для правильного вирішення спору по суті.

Також зазначило, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо невірно обраного способу захисту в частині вимог про скасування рішень державних реєстраторів.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу, учасники справи не скористалися.

Відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи за адресами, які були зазначені в матеріалах справи.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, представник ТОВ Агрофірма «Матюші» - адвокат Тетеря С.І. апеляційну скаргу підтримала з підстав викладених в ній та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про дату час та місце розгляду справи, за таких обставин, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції своє рішення обґрунтовував тим, що повідомлення ОСОБА_1 про розірвання договору в односторонньому порядку від 26 грудня 2018 року не може вважатися правомірним одностороннім правочином, оскільки в договорі не прописана процедура його реалізації, ОСОБА_1 діяла на власний розсуд, так як п. 33 договору не обумовлено порядку дій у разі розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку. Враховуючи те, що між сторонами існує спір щодо належного виконання орендарем своїх зобов`язань, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Щодо вимог позивача в частині скасування рішень державних реєстраторів, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту.

Судом встановлено, що 09 липня 2014 року між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 укладено Договір оренди землі №б/н (том І а.с. 10-11), за умовами якого ОСОБА_1 передала товариству в оренду земельну ділянку площею 2,1051 га з кадастровим номером: :03:004:0017 строком на 10 років, зі сплатою орендної плати, яка нараховується та видається орендарем в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки у грошовій, натуральній та відробітковій формах за добровільним рішенням власника земельної ділянки, що становить 1 913,84 грн.

За додатковими умовами: оранка, культивація , збір зернових на присадибній ділянці орендодавця площею до 0,30 га буде проводитись безкоштовно,, надання автомобіля для доставки хворого до лікувального закладу, надання допомоги на лікування, при наявності документа та заяви, в розмірі 200 грн., в разі смерті орендодавця допомога на поховання в розмірі 500 грн. або продукти на дану суму на підставі заяви особи, що займається похованням.

Обчислення розміру орендної плати на землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації вартості землі, без врахування індексів інфляції.

Орендна плата видається у строк до 31 грудня поточного року. Видача грошей, продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відомістю на видачу грошей, продукції та послуг. Розмір орендної плати переглядається 1 раз на 5 років за взаємною згодою сторін.

Пунктом 32 цього договору встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін ; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором ; внаслідок випадкового знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, передбачених законом.

У п. 33 договору вказано, що допускається розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є несплата в повному обсязі орендної плати в строки, встановлені договором.

Згідно умов договору, Державний реєстратор Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Бурімська Н.І., 27 січня 2015 року прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за позивачем за індексним номером 18878066 (том 1 а.с. 18).

На підставі повідомлення ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, Державний реєстратор Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук С.В., 28 грудня 2017 року прийняла рішення про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Матюші» на земельну ділянку з індексним номером 39028656 (том 1 а.с. 24).

Окрім цього, 29 грудня 2017 року ОСОБА_1 уклала з ТДВ «Шамраївський цукровий завод» договір оренди землі б/н, за яким передала останньому в оренду вищевказану земельну ділянку.

Також, Державний реєстратор Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю., 23 лютого 2018 року прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» з індексним номером 39847568 (том 1 а.с. 23).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За своєю правовою природою, договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним Кодексом України та Законом України «Про оренду землі», який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини з оренди земельних ділянок.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У ч. 4 ст.124 ЗК України вказано, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Положеннями ст. 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 792 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про оренду землі» за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності з ч.ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За правилами ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Пунктом 9 Договору оренди, визначено, що видача грошей, продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відомістю на видачу продукції та послуг.

У п. 8 Договору оренди вказано, що орендна плата видається у такі строки - до 31 грудня поточного року.

Відповідно до п. 32 Договору оренди, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є несплата в повному обсязі орендної плати в строки, встановлені договором (п. 33 Договору оренди).

ТОВ Агрофірма «Матюші» належним чином виконувало свої зобов`язання за Договором оренди як в частині повної та своєчасної виплати орендної плати Орендодавцю, так і в частині належного користування земельною ділянкою за призначенням.

Як вбачається із первинних бухгалтерських документів, ОСОБА_1 протягом 2016-2017 років було видано орендну плату за користування земельною ділянкою: грошовими коштами у наступному розмірі: згідно із відомістю на виплату грошей в рахунок орендної плати №75 за жовтень 2016 року - 10 990 грн. (том 1 а.с. 209); згідно із відомістю на виплату грошей в рахунок орендної плати за серпень 2017 року - 14 000 грн. (том 1 а.с. 212).

Протягом всього строку дії Договору оренди із позивачем жодних заперечень чи претензій щодо неналежного виконання орендарем своїх зобов`язань на адресу ТОВ Агрофірма «Матюші» від ОСОБА_1 не надходило. Починаючи з 2014 року позивач користувався орендованою земельною ділянкою, здійснював її обробіток та сплачував орендну плату у відповідності до досягнутих сторонами домовленостей.

Вказані відомості не спростовані відповідачем, а відтак є належними, допустимими та достовірними доказами, у розумінні ст. 77-80 ЦПК України, які підтверджують факт виплати орендної плати.

Таким чином у ОСОБА_1 були відсутні підстави для розірвання договору оренди з підстав не виконання ТОВ Агрофірма «Матюші» умов договору оренди.

З врахуванням наведеного, односторонній правочин вчинений ОСОБА_1 про дострокове розірвання Договору оренди від 09 липня 2014 року підлягає визнанню недійсним на підставі норм частини першої статті 203, частин першої та третьої статті 215 ЦК України не лише з огляду на порушення ОСОБА_1 процедури такого розірвання, але і у зв`язку з відсутністю фактичних обставин, які свідчили б про наявність підстав для такого розірвання.

У разі наявності будь - яких претензій з боку орендодавця щодо порядку та строків виконання орендарем умов договору оренди та наміру орендодавця розірвати такий договір, останній зобов`язаний у встановленому законом порядку звернутися до суду з відповідною вимогою та довести наявність підстав для дострокового розірвання договору за рішенням суду.

При цьому, умовами даного Договору оренди від 09 липня 2014 року, а також положеннями закону передбачено, що вимога про дострокове розірвання такого правочину повинна бути предметом судового розгляду, за наслідками якого і приймається відповідне рішення про задоволення вимоги однієї із сторін щодо дострокового розірвання договору, або про відмову у задоволенні заявленої вимоги з огляду на відсутність для цього правових підстав.

В частині відмови у задоволенні позову ТОВ ТОВ Агрофірма «Матюші» щодо скасування рішення Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук С.В. про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди індексний номер: 39028656 від 28 грудня 2017 року та скасування рішення Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди індексний номер: 39847568 від 23 лютого 2018 року колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом першої інстанції було безпідставно залишено поза увагою положенням ч. 1 ст. 236 ЦК України, згідно з яким нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Тобто такий правочин не міг породжувати жодних правових наслідків, окрім тих, які пов`язані з його недійсністю, а відповідно до приписів ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Зауваження про те, що оскаржені рішення вичерпали свою дію у даних спірних правовідносинах є недоречним, адже у даній справі порушено питання про недійсність правочину (з моменту його вчинення), на підставі якого державними реєстраторами прийняті оскаржені рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх припинення, а також порушено питання про грубі порушення вимог чинного законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, допущені державними реєстраторами.

За таких обставин, такий спосіб захисту, як звернення до суду з позовом, є ефективним з огляду на потенційну можливість відновити порушені права ТОВ Агрофірми «Матюші» у зв`язку із скасуванням таких рішень Державного реєстратора та відповідає приписам ст. 216 ЦК України, з огляду на те, що недійсність правочинів, на підставі яких було прийнято оскаржені рішення Державного реєстратора, встановлюється з моменту вчинення таких правочинів.

Щодо висновків порушення реєстратором порядку вчинення реєстраційних дій, колегія суддів виходить з таких міркувань.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється на підставі документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно та повинні відповідати вимогам, встановленим законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Суд першої інстанції залишив поза увагою доводи позивача про те, що у Державного реєстратора об`єктивно не було можливості встановити наявність/відсутність обставин, на які посилалась ОСОБА_1 у своєму повідомленні про розірвання договору, адже жодного іншого документу до такого повідомлення не додано, і про наявність будь-яких інших документів, які могли підтверджувати обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог про припинення державної реєстрації права оренди позивача на спірну земельну ділянку, державним реєстратором у Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не зазначено.

На підставі самого лише повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку державний реєстратор з об`єктивних причин не мав можливості встановити наявність чи відсутність обставин, якими було мотивоване право на розірвання договору оренди в односторонньому порядку. Жодних доказів звернення до орендаря із претензіями, вимогами, листами з приводу неналежного виконання умов договору оренди від 09 липня 2014 року ОСОБА_1 ані державному реєстратору, ані суду не надала.

Крім того, умовами договору оренди від 09 липня 2014 року не передбачено можливості його розірвання в односторонньому порядку шляхом надсилання орендодавцем відповідного повідомлення орендарю, а, отже, згідно з умовами договору оренди з позивачем повідомлення про розірвання не може бути документом, що підтверджує припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Матюші» на земельну ділянку.

В порушення норм абзацу 1 п. 1 ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор Яенгчук С.В. не перевірила належним чином, чи підтверджує повідомлення про розірвання припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Матюші» на спірну земельну ділянку відповідно до норм чинного законодавства України та умов договору оренди з позивачем, і не встановив, що вказане повідомлення не підтверджує припинення цього права, тобто не відповідає вимогам, встановленим абзацом 1 ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону є підставою для відмови у державній реєстрації прав.

З наведеного вбачається, що дії Державного реєстратора Янчук С.В. при проведенні державної реєстрації припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Матюші» на спірну земельну ділянку явно виходили за межі наданих йому повноважень під час внесення відповідного запису до Державного реєстру прав на нерухоме майно та прямо суперечили вимогам чинного законодавства, яким регулюються підстави та порядок вчинення дій щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Агрофірма «Матюші» про скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, оскільки така вимога позивача не є похідною від позовних вимог про визнання недійсними оскаржуваних правочинів.

Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне.

Згідно з ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог здійснюється новий розподіл судових витрат.

На дату звернення до суду з позовною заявою, а також за подачу апеляційної скарги позивач поніс такі судові витрати:

судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 7 048,00 грн.;

судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у даній справі у розмірі, 881,00 грн.;

судовий збір у розмірі 1 921,00 грн., за подання апеляційної скарги на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 січня 2019 року про відмову у задоволенні заяви ТОВ Агрофірми «Матюші» про забезпечення позову;

витрати на професійну правничу допомогу адвокатів «АО «ЕВЕРЛІҐАЛ» відповідно до ст. 137 ЦПК України, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у розмірі 26 463,32 грн., за розгляд справи у суді першої інстанції;

судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 10 572,00 грн.;

витрати на професійну правничу допомогу адвокатів АО «ЕВЕРЛІҐАЛ» у розмірі 15 795,82 грн.

На підтвердження цих обставин суду були надані договір про надання правової допомоги, додаткова угода № 63 рахунок наданих послуг та платіжні доручення, детальний опис виконаних робіт.

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

За таких обставин, з відповідачів на користь ТОВ «Агрофірма «Матюші» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 15 670,00 грн. з кожного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду повністю та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Враховуючи вище зазначене, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2019 року підлягає частковому скасуванню з ухваленням у відповідній частині нового рішення про задоволення позову ТОВ Агрофірма «Матюші».

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування рішення Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди індексний номер: 39028656 від 28 грудня 2017 року та скасування рішення Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди індексний номер: 39847568 від 23 лютого 2018 року, а також в частині розподілу судових витрат - скасувати.

Ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни, Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни, про скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - задовольнити.

Скасувати рішення Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди, індексний номер: 39028656 від 28 грудня 2017 року.

Скасувати рішення Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер: 39847568 від 23 лютого 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» (ідентифікаційний код 03755348) судові витрати в розмірі 15 670 (п`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят) гривень.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (ідентифікаційний код 13737989) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» (ідентифікаційний код 03755348) судові витрати в розмірі 15 670 (п`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят) гривень.

Стягнути з Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни (01054, м. Київ, вул. Гоголівська, 6-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» (ідентифікаційний код 03755348) судові витрати в розмірі 15 670 (п`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят) гривень.

Стягнути з Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни (07442, Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Соборна, 15) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» (ідентифікаційний код 03755348) судові витрати в розмірі 15 670 (п`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: М.М. Іванченко

А.С. Сержанюк