Дата документу 15.06.2020 Справа № 330/2362/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 330/2362/19 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1912/20 Федорець С.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 06 березня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.11.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 05.09.2019 року має заборгованість 13 992 грн. 01 коп., яка складається з наступного: 4 639,63 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2 983,42 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4 287,41 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 939,07 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 642,48 грн. - штраф (процентна складова).

Зазначає, що відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплачує.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.11.2010 року у загальному розмірі 13 992 грн. 01 коп. та стягнути судові витрат по справі.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 06 березня 2020 року у задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Крилова О.Л.зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд при вирішенні справи неправильно визначив характер правовідносин, в повному обсязі не дослідив обставини справи. Судом допущено однобічність та неповнота судового розгляду. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове у випадку неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 25 листопада 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилася у письмовому вигляді та зобов`язалася регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку www.рrіvаtbаnk.uа, що підтверджується її особистим підписом у анкеті-заяві. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість у сумі 13 992 грн. 01 коп., яка складається з наступного: 4 639 грн. 63 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2 983 грн. 42 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4 287 грн. 41 коп. нараховано пені за прострочене зобов`язання; 939 грн. 07 коп. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень; 500 грн. штраф (фіксована частина); 642 грн. 48 коп. штраф (процентна складова), та судові витрати у розмірі 1 921 грн. судового збору.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив з того, що вважав їх необґрунтованими та недоведеними, зокрема вважав недоведеним факт отримання відповідачкою кредиту.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції в частині відмови банку в стягненні з відповідачки заборгованості за тілом кредиту.

Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 отримала від банку кредит, який зобов`язалася повернути банку. Відповідно до розрахунків, наданих банком, заборгованість за фактично використаним кредитом тілом кредиту складає 4 639 грн. 63 коп.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про недоведеність банком факту наявності заборгованості у відповідачки за кредитним договором передчасними.

Разом з тим, відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання та його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Із матеріалів справи вбачається, що Умови та правила надання банківських послуг, надані позивачем,ОСОБА_2 не підписані, а отже колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що банком не доведено належними доказами з якими саме умовами погоджувалась відповідачка.

Також, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені Умови та правила надання банківських послуг мають мінливий характер, а тому їх редакцію, надану позивачем, не можна вважати частиною спірного кредитного договору. А отже підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір пені, що підлягає стягненню з відповідачки відсутні.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17.

Окрім того, колегія суддів не бере до уваги довід скаржника про погодження відповідачкою умов кредитування, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Проте, умови, на які посилається позивач, як на частину кредитного договору мають назву «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку», у зв`язку з чим колегія суддів не має можливості встановити щодо яких Умов було видано підписану відповідачем Довідку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість вимог банку в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за тілом кредиту.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з частковим задоволенням позовних вимог банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК Українисудовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви у розмірі 1 921 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 2 881 грн. 50 коп., підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни задовольнити частково.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 06 березня 2020 року в цій справі скасувати та ухвали постанову наступного змісту:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 4 639 (чотири тисячі шістсот тридцять дев`ять) гривень 63 копійки, що складається з заборгованості за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 592 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто дві) гривні 47 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 15 червня 2020 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко