ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1119/20 Справа № 712/3442/20
УХВАЛА

09 червня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі головуючої судді Василенко Л. І., суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Василенко Л. І., у цивільній справі за апеляційною скаргою Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 до державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2020 року скаргу задоволено. Постанову державного виконавця Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Постоєнка М. В. від 06 квітня 2020 року про закінчення виконавчого провадження № 61523781 скасовано та відновлено виконавче провадження.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) подало апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2020 року в зазначеній справі визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Василенко Л. І. та суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.

09 червня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Василенко Л. І. підстави якої обґрунтовані посиланням на п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 36 ЦПК України, ч. 2 ст. 39, ст. 40, ст. 41 ЦПК України та зазначено, що наявні підстави стверджувати, що упереджене та необ`єктивне ставлення судді ОСОБА_2 проявляється у кожній справі де він є стороною.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді, та ознайомившись з матеріалами справи, а також з мотивами, наведеними у заяві про відвід судді, суд приходить до наступного висновку.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Обставини, що виключають участь судді в розгляді цивільної справи, передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 ст. 37 ЦПК України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим, обставини, вказані в пунктах 1 4 ст. 36 цього Кодексу мають бути доведеними та встановленими.

З поданого відводу вбачається, що обґрунтування підстав відводу зводяться до сумніву в об`єктивності та неупередженості судді Василенко Л. І., тобто п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, хоча ОСОБА_1 також посилався на п. 3 та п. 4 ст. 36 ЦПК України, при цьому не мотивує підстави для їх застосування.

В обґрунтування наявності сумніву в об`єктивності та неупередженості судді Василенко Л. І., вказує лише на ту обставину, що суддя Василенко Л. І. була головуючою і доповідачем у справі № 712/13781/18, провадження № 2/712/2824/18 Соснівського районного суду м. Черкаси, де сторонами був ОСОБА_1 та КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» та розглянувши її на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частина 1 ст. 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» («De. Belgium»), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

З огляду на викладене та враховуючи зазначені підстави для відводу у поданій заяві, суд дійшов висновку, що заявлений ОСОБА_1 відвід судді Василенко Л. І. є необґрунтованим, тому вирішення питання про відвід слід передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Василенко Л. І. визнати необґрунтованою.

Цивільну справу за скаргою Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 до державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на дії державного виконавця, передати для визначення єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді щодо розгляду заяви про відвід судді Черкаського апеляційного суду Василенко Л. І.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко