Номер провадження: 22-ц/813/3091/20
Номер справи місцевого суду: 492/1030/14-ц
Головуючий у першій інстанції Варгаракі С. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ» про визнання недійсним договору поруки, на рішення Арцизького районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Варгаракі С.М 31 липня 2019 року у м. Арциз Одеської області, -

встановила:

У червні 2014 року представник позивача ТОВ "Агросфера" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поруки.

В обґрунтування позову зазначено, що 18 травня 2012 року між позивачем та ПП «Париж» було укладено договір купівлі-продажу № 9980, відповідно до умов якого ТОВ «Агросфера» надало ПП «Париж» товарний кредит з відстрочкою платежу. Одночасно, з укладенням вказаного договору, в забезпечення виконання зобов`язань між позивачем та відповідачем, який є директором ПП «Париж», 18 травня .2014 року було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач зобов`язався перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне погашення позичальником основного зобов`язання. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2013 року позов ТОВ «Агросфера» до ПП «Париж» та ТОВ «Гран Інвест» про стягнення заборгованості був задоволений. Заборгованість перед ТОВ «Агросфера» не погашена, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просив суд стягнути заборгованість сумі 34 713,35 грн. із відповідача, як поручителя за кредитним договором.

21 вересня 2015 року ухвалою Арцизького районного суду Одеської області у якості правонаступника ТОВ «Агросфера» було залучено ІП «БЕСТ».

22 січня 2019 року ухвалою Арцизького районного суду Одеської області у якості правонаступника ІП «БЕСТ» було залучено ТОВ «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ».

30 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Агросфера» про визнання недійсним договору поруки, оскільки договір поруки № 9980-ПОР від 18 травня 2014 року ОСОБА_1 не підписував.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 31 липня 2019 року позов ТОВ «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поруки було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ» (, адреса: м. Дніпро, вул. Собінова, 1, кімати 515, 517-519), в рахунок стягнення заборгованості, суму у розмірі 34713 (тридцять чотири тисячі сімсот тринадцять) грн. 35 коп., а також судовий збір в сумі 347 (триста сорок сім) грн. 13 коп.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ» про визнання недійсним договору поруки відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні первісного позову відмовити, посилаючись необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що умовами договору купівлі-продажу від 15 травня 2012 року, укладеного між ТОВ «Агросфера» та ПП «Париж» не визначено кількості та вартості товару, що постачається. Вид та асортимент товару, його вартість тощо, визначаються у специфікаціях. Таким чином, як вважає апелянт, підписання кожної специфікації після підписання договору купівлі-продажу та договору поруки збільшує обсяг відповідальності підприємства та поручителя, а тому договір поруки є припиненим.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2012 року між позивачем та ПП «Париж» було укладено договір купівлі-продажу № 9980, відповідно до умов якого ТОВ «Агросфера» надав ПП «Париж» товарний кредит з відстрочкою платежу.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, згідно ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 654 ЦК України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Відповідно до ч. 4 ст. 654 ЦК України, якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару.

Відповідно до ч. 5 ст. 654 ЦК України якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає?ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Відповідно до ч. 6 ст. 654 ЦК України з моменту передання товару, проданого в кредит, і до його оплати продавцю належить право застави на цей товар.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2013 року позов ТОВ «Агросфера» до ПП «Париж» та ТОВ «Гран Інвест» про стягнення заборгованості був задоволений та стягнуто заборгованість у розмірі 34 713,35 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 81?ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором №9980 від 18 травня 2014 року, у той же день було укладено договір поруки між позивачем та відповідачем № 9980-ПОР, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати за своєчасне та повне погашення позивальником основного зобов`язання.

Відповідно до п.п. 1.4, 5.1 договору поруки сторони погодили, що у випадку невиконання позичальником основного зобов`язання кредитор має право вимагати виконання цього зобов`язання у поручителя та/або позичальника, як у солідарних боржників.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Таким чином, договір поруки є таким способом забезпечення виконання зобов`язання, який полягає у залученні третьої особи - поручителя до основного зобов`язання, яке виникло між боржником та кредитором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо?договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до пункту 4.1 Договору поруки сторонами узгоджено, що у разі порушення зобов`язання Боржником Кредитор має право, на власний вибір, направити Поручителю письмову вимогу виконати зобов`язання або пред`явити до Поручителя позов.

Пунктом 5.1 Договору поруки передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник.

Відповідно до п. 14.1.245. ст. 14 Податкового кодексу України, товарний кредит - товари (роботи, послуги), що передаються резидентом або нерезидентом у власність юридичних чи фізичних осіб на умовах договору, що передбачає відстрочення остаточних розрахунків на визначений строк та під процент. Товарний кредит передбачає передачу права власності на товари (роботи, послуги) покупцеві (замовникові) у момент підписання договору або в момент фізичного отримання товарів (робіт, послуг) таким покупцем (замовником), незалежно від часу погашення заборгованості.

Таким чином, поручитель є солідарним боржником з позичальником, а в силу ч. 1 ст. 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи вище наведене, суд першої інстанції дійшо обгрунтованого висновку, що позовна заява ТОВ «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягала задоволенню у повному обсязі.

Щодо зустрічної?позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «БЕСТ АГРОКЕМІКАЛ» про визнання недійсним договору поруки, судом вірно зазначено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 207 ЦК України договір є правочином, спрямованим на набуття позивачем цивільних прав та обов`язків з поруки і вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Положеннями ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

У відповідності до частини 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 вказаної статті Кодексу).

Так, з матеріалів справи вбачається, що за клопотаннями представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , та самого ОСОБА_1 , судом першої інстанції неодноразово призначалося проведення судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи:

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 18 лютого 2015 року було призначено відповідну експертизу, яка відповідно до повідомлення №2406/03 від 06 липня 2015 року та повідомлення №2338/02 від 13 липня 2015 року не була проведена у зв`язку із несплатою та ненаданням оригіналів документів та вільних зразків.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 21 жовтня 2015 року було призначено відповідну експертизу, яка відповідно до повідомлення №7003 від 03 серпня 2016 року не була проведена у зв`язку із ненаданням оригіналів документів та вільних зразків, та відповідно до повідомлення №7002/03 від 19 жовтня 2016 року не була проведена у зв`язку із тим, що надані копії документів не є придатними для ідентифікації.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 02 березня 2017 року було призначено відповідну експертизу, яка відповідно до повідомлення №17-2004/01 від 18 липня 2017 року не була проведена у зв`язку із ненаданням оригіналів документів та вільних зразків.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 28 грудня 2017 року було призначено відповідну експертизу, яка відповідно до листа ОНДІСЕ МЮУ №18-187 від 16 квітня 2018 року не була проведена у зв`язку з несплатою.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Таким чином, проаналізувавши зібрані докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позовні вимоги про визнання договору поруки недійсними не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, адже не є доведеними існування обставин, з якими закон пов`язує недійсність правочину, а відтак, суд обґрунтовано не знайшов підстав для задоволення зустрічного позову.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що умовами договору купівлі-продажу від 15 травня 2012 року, укладеного між ТОВ «Агросфера» та ПП «Париж» не визначено кількості та вартості товару, що постачається. Вид та асортимент товару, його вартість тощо, визначаються у специфікаціях. Таким чином, як вважає апелянт, підписання кожної специфікації після підписання договору купівлі-продажу та договору поруки збільшує обсяг відповідальності підприємства та поручителя, а тому договір поруки є припиненим.

Колегія суддів враховує, що з наявних у матеріалах справи копій рішень Господарського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2013 року та 03 жовтня 2013 року, які набрали законної сили, за вищевказаними договорами було прийняте рішення щодо стягнення коштів з ПП «Париж», директором якого є ОСОБА_1 , який також є поручителем відповідно до договору поруки, та вказані рішення були частково виконані. Таким чином, ОСОБА_1 визнавався факт укладання вказаних угод, та частково виконувались їх умови.

Звернення апелянта у 2019 році до суду із зустрічними позовними вимогами про визнання недійсним договору поруки від 2012 року через тривалий час після укладення спірного договору (більше сьомі років), враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про існування такого договору, часткове виконання умов договору купівлі-продажу та поруки, свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань за вказаними правочинами, і вказані обставини не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 31 липня 2019 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 31 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 червня 2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе