Справа № 201/2661/20
У х в а л а
"11" червня 2020 р. м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Хоруженко Н.В.,
за участю секретаря Харченко О.М.,
заявника - ОСОБА_1 , його представника - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, ОСОБА_3 , на дії приватного виконавця,-
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. незаконними; визнати неправомірними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О.у виконавчому провадженні №61424818 про: відкриття виконавчого провадження від 02.03.2020 року; стягнення з боржника основної винагороди від 02.03.2020 року; стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 02.03.2020 року.
18.05.2020 року на адресу суду надійшло заперечення від представника ОСОБА_3 адвоката Андрусенко В.В. на скаргу боржника на дії приватного виконавця, згідно яких вважає, що скарга не може бути задоволена, оскільки в ній взагалі не наведені будь-які доводи та обґрунтування того, у чому полягає зазначене в скарзі порушення. Зокрема, у скарзі не наведено, чому саме місцем виконання судового рішення має бути місто Апостолове, де проживає боржник, враховуючи, що згідно ч.2 ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження» в поєднанні з ч.1, 2 ст.25 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» - приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи за місцем проживання боржника в межах області, у якій розташований його виконавчий округ. Скарга боржника є необґрунтованою, оскаржувані рішення та дії приватного виконавця були прийняті та вчиненні відповідно до закону і в межах його повноважень, а право боржника не було порушено. Тому, просить відмовити у задоволенні скарги боржника ОСОБА_1
22.05.2020 року на адресу суду надійшов відзив приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. на скаргу ОСОБА_1 , згідно якого приватний виконавець вважає зазначену скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню та вважає, що при здійсненні дій у зведеному виконавчому провадженні №61431116 відсутні будь-які порушення з його боку, оскільки виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до ст..5 ЗУ «Про виконавче провадження», віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувану. Зазначив, що скаржник помилково тлумачить чинне законодавство, а право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання належить виключно стягувану. Також, скаржник не вказує до яких саме негативних наслідків для нього призвели дії та рішення приватного виконавця. Отже, жодних доказів на підтвердження порушення прав боржника, на підтвердження настання будь-яких негативних наслідків для нього, скаржник не надав. Тому, дії приватного виконавця вважає правомірними і такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. у повному обсязі.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 доводи скарги підтримали та проси суд їх задовольнити з підстав зазначених в ній.
Заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, за наявними у справі матеріалами.
Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, вважають що скарга є необґрунтованою, оскаржувані рішення та дії приватного виконавця були прийняті та вчинені відповідно до закону і в межах його повноважень, а право боржника не було порушено.
Вислухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 12.02.2020 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 171/110/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3% річних від простроченої суми в розмірі 6 789,41 грн., інфляційні втрати в розмірі 30 890,26 грн., судовий збір в сумі 376,9 грн., всього в сумі 38 056,57 грн.
Виконавчий лист по справі №171/110/19 містить реквізити боржника - АДРЕСА_1 .
02.03.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 171/110/19 виданого 12.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3% річних від простроченої суми в розмірі 6 789,41 грн., інфляційні втрати в розмірі 30 890,26 грн., судовий збір в сумі 376,9 грн., всього в сумі 38 056,57 грн.
За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Пункт 6 частини 1 статті 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" і пункт 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.
Цей принцип полягає, зокрема, у наданні стягувачеві права вибору - пред`явити виконавчий документ для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців (абзац 2 частини 1 статті 19 цього Закону).
Тобто, зазначені положення надають стягувачу право на власний розсуд обрати орган, що буде здійснювати примусове виконання, обираючи при цьому між державною виконавчою службою та приватними виконавцями.
Частина 1 статті 27 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" і частина 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" також передбачають право фізичних або юридичних осіб вільно обирати приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".
Залежно від вибору стягувача та після пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця у відповідного виконавця виникають передбачені статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" права та обов`язки, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Статтею 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Відповідно до статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Частинами першою, третьою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Як встановлено судом, виконавчий лист по справі 171/110/19 містить реквізити боржника, в тому числі адресу боржника ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , що за адміністративно-територіальним розподілом відноситься до Дніпропетровської області, у зв`язку з чим, стягувач ОСОБА_3 , скористався своїм правом на пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до приватного виконавця, та пред`явив виконавчий лист саме до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О., у зв`язку з чим в останнього виникли передбачені статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" права та обов`язки, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Оскільки, виконавчим документом було стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у приватного виконавця були наявні правові підстави для прийняття виконавчого документа до виконання, як такого, що подано за місцем проживання боржника на території Дніпропетровської області, що відноситься до виконавчого округу приватного виконавця Лисенко Ю.О.
За таких обставин, судом не встановлено дій або ж бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. при прийнятті до виконання виконавчого листа №171/110/19 виданого 12.02.2020 року, які були б вчинені з порушеннями вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Таким чином, дії приватного виконавця Лисенко Ю.О. є правомірними, вичиненими згідно норм діючого законодавства та в межах його повноважень. Обставини неправомірності дій приватного виконавця, вказані в скарзі не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, в зв`язку з чим, в задоволенні скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича та на постанову приватного виконавця від 02.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження слід відмовити.
Що стосується скарги на постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. про стягнення з боржника основної винагороди від 02.03.2020 року та про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 02.03.2020 року, то суд вважає, що розгляд скарги відноситься до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Постановою ВП №61424818 від 02.03.2020 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. про стягнення з боржника основної винагороди, стягнуто з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 3805,66 грн.
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Згідно із ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Отже, імперативною нормою - ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
В той же час, рішення приватного виконавця щодо виконання судового рішення, можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ.
В даному випадку ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із скаргою на постанову приватного виконавця, прийняту з приводу виконання постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди та про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження.
Отже, скарга в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними та скасування постанов приватного виконавця від 02.03.2020 року про стягнення основної винагороди, та про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадженняпідлягають закриттю, оскільки розгляд скарги в цій частині відноситься до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
На підставі викладеного, ст.ст. 260, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд-
У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича та на постанову приватного виконавця від 02.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження - відмовити.
Провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця від 02.03.2020 року про стягнення основної винагороди, на постанову приватного виконавця від 02.03.2020 року про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження - закрити. Повідомити скаржнику, що розгляд скарги в цій частині віднесено до юрисдикції адміністративного суду.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцять днів з дня складання повного тексту до апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області.
Повний текст складено о 09-00 годині 16.06.2020 року.
Суддя Н. В. Хоруженко