Справа № 242/1651/20
Провадження № 2-о/242/231/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 червня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді: Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 16 квітня 2020 року звернулась до суду із заявою, про встановлення факту належності трудової книжки її померлому чоловіку, яка було заведена 28 травня 1975 року та видана на ім`я російською мовою « ОСОБА_2 », яка належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки при заповненні вказаного документу було зазначено прізвище російською мовою « ОСОБА_4 », відповідно до свідоцтва про смерть прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ». Так як, вона бажає отримувати пенсію по втраті годувальника, після смерті чоловіки, вона звернулась до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з відповідною заявою, однак їй було відмовлено у переводі з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальник, оскільки було встановлено невідповідність прізвища померлого годувальника, зазначеного у трудовій книжці заведеної 28 травня 1975 року. Зазначене має для неї юридичне значення, оскільки вона позбавлена можливості оформити документи для отримання пенсії по втраті годувальника. Просить суд встановити факт належності трудової книжки її чоловіку, яка було заведена 28 травня 1975 року та видана на ім`я російською мовою « ОСОБА_2 », яка належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17 квітня 2020 року цивільну справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження.

Заявник, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила встановити факт належності документів, розглянути справу без її участі.

Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника, просив вирішити справу відповідно до чинного законодавства на розсуд суду.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 26 вересня 1979 року, ОСОБА_3 26 лютого 1957 року уклав шлюб з ОСОБА_1 , про що було зроблено актовий запис за № 2179.

Згідно копії трудової книжки видана 28 травня 1975 року на ім`я російською мовою « ОСОБА_2 », 1957 року народження.

Згідно копії рішення № 1396 від 20 липня 2018 року ухваленого Селидовським об`єднаним управління Пенсійного фонду України Донецької області та яким ОСОБА_1 було відмовлено у переводі з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальник ОСОБА_3 , оскільки було встановлено невідповідність прізвища померлого годувальника, зазначеного у трудовій книжці заведеної ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме у трудовій книжці зазначено прізвище російською « ОСОБА_2 », тоді як відповідно до свідоцтва про смерть годувальника його прізвище зазначено ОСОБА_3 .

Згідно копії атестата про середню освіту виданого 26 червня 1974 року Бакінською морехідною школою, зазначений атестат видано на ім`я ОСОБА_3 (російською мовою ОСОБА_2 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та який зареєстровано у реєстрі за № 476.

Згідно до копії воєнного білета серії № НЗ № 3324064 виданого Шаумяновським (м. Баку) районним військовим комісаріатом Азерб ССР 1975 року на ім`я російською мовою « ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Відповідно до копії свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № видане Пенсійним фондом України 25 січня 2002 року на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області від 19 квітня 2005 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 про, що було зроблено відповідний актовий запис № 149.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його оскарження, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пленум Верховного Суду України п.12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 зазначає, що відповідно до ст. ст. 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Цивільним Кодексом України, Конституцією України та іншими законами України можливе лише у випадках передбачених ними.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Судом встановлено, що при заповненні трудової книжки, заведеної 28 травня 1975 року, було допущено описки, а саме у прізвищі чоловіка заявника, зазначено російською мовою « ОСОБА_2 », коли його прізвище, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області від 19 квітня 2005 року є ОСОБА_3 .

Юридичний факт щодо належності правовставнолюючого документу має місце та доведений з боку заявника належними документами, а підтвердження його наявності має значення для створення умов здійснення заявником особистих немайнових та майнових прав, що відповідає положенням ст. 293 ЦПК України.

При цьому, в межах даного судового розгляду спору про право немає, тому встановлення даного факту має значення тільки для заявника для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Таким чином, враховуючи визначені правові положення, на основі аналізу доказів у даному провадженні в їх сукупності, суд вважає подану заяву обґрунтованою, в зв`язку з чим подана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст., ст. ст. 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт того, що трудова книжка, заведена 28 травня 1975 року, видана на ім`я російською мовою « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15 червня 2020 року.

Суддя Н.О. Хацько