Справа № 2-5256/11
Провадження № 2-п/201/26/2020
У Х В А Л А

28 травня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 - Маньковського Володимира Петровича про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення від 09.03.2011р. по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Шелестова К.О. знаходилась цивільна справа за позовом ПАТ АКБ «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

09.03.2011р. по справі було постановлено заочне рішення суду, яким позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, і рішення винесено у відсутність відповідача.

14.04.2020р. до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Маньковського В.П., який діє на підставі ордеру Серія ДП № 1019/010 від 24.02.2020р., про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення і його скасування. В обґрунтування вимог щодо поновлення строку, представник відповідача посилався на те, що заочне рішення було отримано представником 26.03.2020р., а до цього, в порушення норм ЦПК України, відповідач не отримував ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та судових повісток. У зв`язку з цим, відповідачу не було відомо про те, що в провадженні суду розглядалася дана цивільна справа. Внаслідок неналежного повідомлення про дату та час слухання справи, відповідач не мав змоги подати докази, які мають істотне значення для розгляду справи. Судом не було враховано, що в 2010р. було звернуто стягнення на автомобіль відповідача, та отримані від продажу кошти були спрямовані на погашення заборгованості перед банком. Таким чином, заявлена банком сума заборгованості є необґрунтованою. Представник відповідача просив поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення, переглянути заочне рішення, скасувавши його.

В судове засідання 28.05.2020р. представник ОСОБА_1 - адвокат Маньковський В.В. надав заяву, в якій підтримав вимоги щодо поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення та вимоги про скасування заочного рішення, просив заяву задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення, про причини неявки суд не сповістив.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 287, ч.2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи (згідно довідки архіваріуса суду від 14.04.2020р., матеріали справи знищені за закінченням терміну зберігання та залишені в справі лише процесуальні рішення судів), вважає за необхідне відмовити в поновленні строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення та залишити без розгляду заяву про перегляд заочного рішення, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення і учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до положень ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

В обґрунтування вимог про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, представник відповідача посилається на те, що відповідач не був обізнаний про наявність в провадженні суду цивільної справи за позовом ПАТ АКБ «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви та судових повісток не отримував. Про винесене рішення представник відповідача дізнався 26.03.2020р., коли отримав копію заочного рішення.

Разом з тим, суд критично оцінює такі посилання представника відповідача, з огляду на те, що відповідач в 2010році оскаржував в апеляційному порядку ухвалу судді Шелестова К.О. про відкриття провадження від 07.07.2010р. та ухвалою судді судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області Куценко Т.Р. від 30.11.2010р., апеляційна скарга ОСОБА_1 повернута у зв`язку з неусуненням недоліків.

Таким чином, в 2010році відповідач був обізнаний про наявність в провадженні суду вищевказаної цивільної справи, мав можливість звертатися до суду із запитами, заявами щодо надання інформації про рух справи (у разі неотримання судових викликів), а також мав змогу знайомитись з матеріалами справи.

Таким чином, відсутні поважні причини для поновлення відповідачу строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення та в задоволенні заяви про поновлення строку слід відмовити.

Відмовляючи в поновленні строку, судом врахована практика Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), по якій Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Так, представник відповідача не наводить в своїй заяві про поновлення строку будь-яких поважних причин, чому більше дев`яти років відповідач (обізнаність якого, про наявність в суді справи, підтверджена наявними в матеріалах справи доказами) не здійснював жодних дій щодо ознайомлення з рішенням суду та подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Посилання представника відповідача, що відповідач не знав про винесене рішення, недостатньо для поновлення строку на подачу заяви про скасування заочного рішення, в контексті Правової позиція ВСУ від 16.11.2016р. у справі № 6-2469цс16, оскільки відповідач був обізнаний про наявність в суді справи проти нього, та маючи обсяг прав, встановлених ЦПК України, скористався лише правом апеляційного оскарження ухвали про відкриття провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити представникові ОСОБА_1 в поновленні строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, а саму заяву про перегляд заочного рішення залишити без розгляду з огляду на положення ст. 126 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись практикою Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), рішенням ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, ст.ст. 126, 127, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 260, 287-288, 353 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Маньковського Володимира Петровича про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 09.03.2011р. по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заяву представника ОСОБА_1 - Маньковського Володимира Петровича про перегляд заочного рішення від 09.03.2011р. по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.