У Х В А Л А

27 травня 2020 року

м. Київ

справа № 136/68/15-ц

провадження № 61-2985ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Воронцовою Ольгою Валентинівною, на постанову Вінницького апеляційного суду від 01 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Турбівська селищна рада Липовецького району Вінницької області, про встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою.

Позов обґрунтований тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 липня 2004 року він є власником 3/5 часток будинковолодіння на АДРЕСА_1 , співвласником інших 2/5 часток є відповідач ОСОБА_3 . Між співвласниками встановився фактичний порядок користування будинком, згідно з яким ОСОБА_2 користується сіньми?1;- І площею 5,9 м?; кухнею - 2-1, площею 12,5 м?; кімнатою - 2-2, площею 16,4 м?. Відповідач ОСОБА_3 користується прихожою - 1-1, площею 8,4 м?; коморою-1-2, площею 5,2 м?;кухнею - 1-3, площею 9,6 м?; кімнатою, площею 17,1 м?. Крім будинку на земельній ділянці розташовані господарські будівлі та споруди, позивач користується хлівом (В), хлівом «Б), хлівом (б), погребом (п/б). ОСОБА_3 користується - хлівом (Ж), хлівом (Д), навісом (к).

Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,12 га по фактичному користуванню. З набуттям права власності на 3/5 частки будинковолодіння, до нього перейшло право користування 3/5 частками земельної ділянки, яку він має намір приватизувати, передумовою чого є встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою.

Правовими підставами позову ОСОБА_2 зазначав статтю 30 ЗК України у редакції 2000 року та частину четверту статті 120 ЗК України, згідно з якими у разі набуття права власності на будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 14 вересня 2018 року позов задоволено.

Встановлено порядок користування спірним житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 ), передавши ОСОБА_2 у користування наступні приміщення: сіни-І площею 5,9 м?; кухню - 2-1, площею 12,5 м?; кімнату - 2-2, площею 16,4 м?, а ОСОБА_3 передано у користування наступні приміщення: прихожу - 1-1, площею 8,4 м?; комору-1-2, площею 5,2 м?;кухню - 1-3, площею 9,6 м?; кімнату, площею 17,1 м?.

Встановлено порядок користування господарськими будівлями і спорудами, що є приналежністю житлового будинку та розташовані на одній з ним земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 ), виділивши ОСОБА_2 - хлів (В), хлів (Б), хлів (б), погріб (п/б), а ОСОБА_3 передано у користування хлів (Ж), хлів (Д), навіс (к). Огорожу (п1-п2) залишено у спільному користуванні.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0,1202 га (по фактичному обміру), розташованою за адресою: АДРЕСА_2 ) між сторонами у справі відповідно до часток у праві власності у домоволодінні (3/5 та 2/5) відповідно до другого варіанту плану-схеми, наданого експертом, виділивши ОСОБА_2 у користування земельну ділянку під забудовою та двором площею 721 м? блакитного кольору, а ОСОБА_3 виділено у користування земельну ділянку під забудовою та двором площею 481 жовтого кольору, у спільне користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 24 м? сірого кольору.

Задовольнивши позов у цій частині суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини четвертої статті 120 ЗК України Мельник В. І., як співвласник будинковолодіння, має право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщене пропорційно до частки у праві власності на будинок.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 01 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 14 вересня 2018 року в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою скасовано, а провадження у справі в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою закрито. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про те, що позивач ОСОБА_2 , як співвласник будинковолодіння, мав право на встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розміщений цей будинок, відповідні споруди, а також частиною, яка необхідна для їх обслуговування пропорційно до своєї частки у праві власності на будинок та визначив, що варіант № 2 поділу земельної ділянки, зазначений у додатку №4 експертизи від 15 квітня 2016 року № ОС-226 найбільше відповідає розміру часток співвласників у будинковолодінні та забезпечує вільне користування власниками належним їм майном. Правовстановлюючі документи, які підтверджують надання права на земельну ділянку саме з таким цільовим призначенням на АДРЕСА_1 у матеріалах справи відсутні.

Водночас, з наявних у матеріалах справи доказів апеляційний суд встановив, що земельна ділянка площею 0,12 га на АДРЕСА_1 надавалася для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд згідно з пунктом «г» статті 121 ЗК України.

Проте, правильно встановивши обставини справи, визначивши коло спірних правовідносин та норми матеріального права, які їх регулюють, суд першої інстанції, встановлюючи порядок користування земельною ділянкою площею 0,12 га, виділив сторонам у справі в особисте та спільне користування земельні ділянки, загальна площа яких перевищує загальну площу земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні сторін та не відповідає розмірам земельних ділянок, запропонованих експетром у додатку №4 варіанту №2 експертизи.

Так, судом виділено в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 721 м?, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 481 м? та в спільне користування сторін земельну ділянку площею 24 м?, що в загальній сумі становить 1226 м? і не відповідає розміру земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні сторін - 1202 м?.

Разом з тим, згідно із запропонованим експертом варіантом №2 поділу земельної ділянки, площа земельної ділянки, яка пропонується для надання ОСОБА_2 - під забудовою та двором 697 м?, ОСОБА_3 - 457 м?, а площа земельної ділянки спільного користування 48м?, що в загальній сумі становить 1202 м?.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою не відповідає обставинам справи, суперечить зібраним у справі доказам, в зв`язку з чим не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до актового запису про смерть № 79 від 28 вересня 2018 року, складеного виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року апеляційне провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 .

На запит Вінницького апеляційного суду 29 березня 2019 року завідувач Липовецької державної нотаріальної контори направив інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 26 березня 2019 року про те, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_2 не заводилася.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 квітня 2019 року провадження у справі було поновлено без залучення правонаступника.

Апеляційний суд дійшов висновку, що незважаючи на те, що спірні правовідносини у цій справі допускають правонаступництво, проте відомості про прийняття будь-ким спадщини у визначеному законом порядку після смерті ОСОБА_2 відсутні і апеляційний суд позбавлений можливості залучити правонаступника в інший спосіб, ніж встановлений законом.

11 лютого 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Воронцова О. В., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 01 листопада 2019 року.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження, заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції прийняв та дослідив нові докази у справі в порушення вимог статті 367 ЦПК України, ОСОБА_1 послалась на те, що апеляційний суд не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 521/6903/17, від 12 березня 2020 року у справі № 738/172/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 346/5603/17, від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 щодо застосування статті 367 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права та встановив обставини у справі на підставі недопустимих доказів.

Таким чином, підставами касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій є пункт 1 частини другої статті 389 та пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати із Липовецького районного суду Вінницької області цивільну справу № 136/68/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Турбівська селищна рада Липовецького району Вінницької області, про встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 26 червня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко