Справа № 171/1409/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2020 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Семенової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Титаренко Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Апостолівської районної державної адміністрації, Апостолівської міської ради, третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права власності на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

31.07.2019 року позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) розміром 7,3 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що він був членом КСП «ім. Куйбишева», працював на даному КСП з 11.07.1984 року по 24.10.1996 р., трактористом.

30 жовтня 1995 року було видано державний акт на право колективної власності на землю Колективному сільськогосподарському підприємству імені Куйбишева Апостолівського району Дніпропетровської області І-ДП № 000053, згідно рішення виконкому Кам`янської сільської ради народних депутатів від 30.10.1995 р.

На момент видачі КСП «Куйбишева» державного акту на право колективної власності на землю він був включений у список, що додається до державного акту, під порядковим номером 63, однак сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, зазначивши, що позивач дізнався про наявність у нього права на земельну частку (пай) у 2019 року, коли отримав відповідь з відділу в Апостолівському районі Голоіного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про те, що на його ім`я сертифакт не виготовлявся. У зв`язку з чим звернувся до виконавчого комітету Апостолівської міської ради та отримав відповідь, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.12.2018 року № 4-5227/15-18 СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну, передано 222 земельні ділянки у комунальну власність Апостолівській ОТГ та згідно з додатком до приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну від 21.12.2018 р. зазначена земельна ділянка не перейшла у власність Апостолівської ОТГ. Було запропоновано звернутися до розпорядника земель сільськогосподарського призначення державної форми власності. Він є у списках громадян, що додаються до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «ім. Куйбишева». Право позивача на земельний пай не посвідчено відповідним сертифікатом, на даний час отримання цього сертифікату неможливо. Тому позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай).

Представники Виконавчого комітету Апостолівської міської ради просить провести судовий розгляд зазначеної справи та прийняти рішення по суті за відсутності представника Апостолівської міської ради, проти позову не заперечують. представник Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, у судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення відповідно до яких просив застосувати строк позовної давності, вважають, що заявлені позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку частку (пай) за ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

З матеріалів цивільної справи видно, що ОСОБА_1 з 11.07.1984 р. по 24.10.1996 рік був членом КСП «Куйбишева».

Згідно листа відділу в Апостолівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, на імя ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) земель колишнього КСП ім.. Куйбишева не виготовлявся, запис про видачу такого сертифіката в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) відсутній.

Вартість земельної частки (паю) розміром 7,3 в умовиних кадастрових гектарах земель колишнього КСП ім.. Куйбишева станом на 2019 р. становить 218282,87 грн.

Позивач не отримував сертифікат на право на земельну частку (пай), цей факт ні ким не оспорений.

Відповідно до п. 2Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 2 Закону України від 05 червня 2003 року «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормамиЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Пунктом 17 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу Українипередбачено, щосертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Статтею 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно з абзацом першим пункту 17розділу X «Перехідні положення» ЗК України вважається правовстановлюючим документом при реалізації права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства, - таке право повинно бути реалізовано відповідним державним органом.

Наведені норми права дають підстави для висновку про те, що на час виникнення спірних правовідносин у земельному законодавстві не визначалися будь-які строки для звернення за отриманням сертифіката на право на земельну частку (пай) і для виділення земельної ділянки в натурі.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 року №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності передано у комунальну власність об`єднаних територіальних громад.

Такою територіальною громадою є Апостолівська міська об`єднана територіальна громада Апростолівського району Дніпропетровської області, до якої входить с. Кам`янка.

Отже, на час вирішення спору належним суб`єктом, який наділений правом розпорядження землями сільськогосподарського призначення, розташованими на території громади, є Апостолівська міська рада.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був включений до списку членів КСП ім. Куйбишева, Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.

Тобто, з урахуванням наведених норм земельного законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, з моменту видачі 30 жовтня 1995 року Державного акта на право колективної власності на землю цьому колективному сільськогосподарському підприємству, ОСОБА_1 набув право на земельну частку (пай), мав право отримати відповідний сертифікат і звернутися до уповноваженого органу для виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та оформити документ, що посвідчує право власності на нього.

Таке право позивача відповідно до закону припинене не було, ніким не заперечувалось, не оспорювалось і не було обмежене будь-яким строком для його реалізації.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в квітні 2019 р. звернувся до відділу в Апостолівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за видачею сертифіката на земельну частку (пай) і йому було відмовлено у зв`язку з неможливістю видачі такого документа, так як він не виготовлявся на його ім`я.

Право ОСОБА_1 на земельну частку (пай) не може ставитися в залежність від зміни органу, який повинен забезпечити реалізацію цього права, від вчинення дій для його належного оформлення у зв`язку зі зміною законодавства, або неможливістю видати певний вид правовстановлюючого документа у зв`язку із затвердженням іншої його форми.

Саме з цього часу право позивача було не визнане (порушене) і почався перебіг строку позовної давності, який на момент звернення з позовом до суду не закінчився.

Зазначені висновки стосуються вимоги визнати право власності на земельну частку (пай) у разі не внесення особи до списку членів колективного сільськогосподарського товариства, що з урахуванням наведених вище норм законодавства, є перешкодою для реалізації особою права на таку частку.

За даними відділу в Апостолівському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропертровській області, розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП «Куйбишева» складає 7,3 умовних кадастрових гектарів.

Таким чином позивачу належить право на земельну частку (пай) розміром 7,3 умовних кадастрових гектарів із земель, переданих у колективну власність для сільськогосподарського використання колишньому КСП «Куйбишева», розташованих на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.

Зазначене право не було підтверджене отриманням відповідного сертифікату, відсутність правовстановлюючого документу, що посвідчує право на земельну частку (пай), перешкоджає позивачу у реалізації його права на виділення йому земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Тому суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай).

Керуючись ст. 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у розмірі 7,3 умовних кадастрових одиниць із земель, переданих у колективну власність для сільськогосподарського використання колишньому КСП «Куйбишева» згідно державного акту на право колективної власності на землю, серії НОМЕР_1 ДП № 000053 виданого 30.10.1995 року, розташовану на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Семенова Н. М.