Провадження № 2/686/3272/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

за участю секретаря Антосєва В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного Управління національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування шкоди, -

встановив:

08 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного Управління національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування майнової шкоди в сумі 60 023 грн. 90 коп. та моральної шкоди в сумі 1 000 000 000 грн. 00 коп.

Позов мотивовано тим, що всупереч чинному законодавству держави Україна та в порушення статті 19 Конституції України і чинного КПК держави Україна слідчий СВ ЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області Данкулинець А.В. не вніс відомості в ЄРДР згідно поданої ОСОБА_1 заяви, чим вчинив бездіяльність, яка встановлена рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року в справі № 686/3038/17. Внаслідок цієї незаконної бездіяльності йому було завдано майнової та моральної шкоди.

Позивач вказує, що завдана йому моральна шкода полягає у моральних стражданнях, які він переніс під час усвідомлення бездіяльності слідчого СВ ЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області Данкулинець А.В., яка породила для нього негативні переживання, почуття тривоги, душевного болю, страху і занепокоєння за своє психологічне здоров`я та часткову втрату стресостійкості. Раптове хвилювання і душевні страждання викликали високий рівень емоційної напруги, а відчуття образи та приниженої гідності змусило ОСОБА_1 витрачати свій дорогоцінний час з мого безцінного життя задля поновлення його прав. Розмір відшкодування завданої йому моральної шкоди позивач оцінює у 1 000 000 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування завданої матеріальної шкоди, ОСОБА_1 зазначив, що був змушений витрачати свій час на написання скарги; витратив кошти на проїзд до суду і проїзд назад додому та десять гривень на проїзд маршруткою № 30, всього на суму 20 грн.; витратив свій дорогоцінний час на участь у засіданнях, який оцінює у 60 000 грн. 00 коп.; витрачав власний папір та електроенергію і фарбу картриджа лазерного принтера, собівартість кожного надрукованого листочка складає 1,3 гривні, а всього - 3 грн. 90 коп. В загальному, ОСОБА_1 розмір відшкодування завданої йому матеріальної шкоди оцінює у 60 023 грн. 90 коп.

Ухвалою суду від 12 травня 2020 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

26 травня 2020 року представник відповідача Держави Україна в особі Головного Управління національної поліції в Хмельницькій області подав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Ухвалою суду від 02 червня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача Держави Україна в особі Головного Управління національної поліції в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані докази суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що 13 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до ХВП ГУНП в Хмельницькій області. Проте, процесуальне рішення за вказаною заявою не було прийнято. Відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 внесені не були.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурки С.В. від 21 лютого 2017 року (справа № 686/3038/17) скаргу ОСОБА_1 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР було задоволено, зобов`язано начальника СВ ХВП ГУНП в Хмельницькій області організувати внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 13 лютого 2007 року про кримінальне правопорушення, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України .

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 обгрунтував його тим, що бездіяльністю слідчого СВ ЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області Данкулинець А.В., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 від 13 лютого 2017 року, йому було завдано матеріальну та моральну шкоду.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 того ж кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктами 2-3 ч. 2 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується: незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим,органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

При цьому, існує законодавчо визначений механізм контролю за законністю прийнятих процесуальних рішень відповідною посадовою особою органу досудового слідства при здійсненні кримінального провадження. Заінтересована особа має право в порядку, передбаченому КПК України звернутися зі скаргою на процесуальні рішення, дії або бездіяльність уповноваженої особи органу досудового слідства (слідчого), вчинені нею під час кримінального провадження, зокрема, до суду.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) слідчих, вчинених при проведенні досудового слідства у конкретній справі, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

У випадку, якщо помилки посадової особи органу досудового слідства (в даному випадку слідчого) неможливо виправити в такий спосіб, такі порушення повинні вирішуватися поданням позову незадоволеної особи проти держави.

Враховуючи зміст вищевказаних норм ЦК України, у цьому виді деліктних зобов`язань необхідно довести як наявність шкоди так і її заподіяння, причинний зв`язок внаслідок протиправного рішення дії або бездіяльності конкретно визначеної посадової особи.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

За змістом ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з того, що позивачем не доведено заподіяння йому шкоди внаслідок невнесення відомостей в ЄРДР про кримінальне правопорушення за його заявою від 13 лютого 2017 року, а наявність судового рішення про зобов`язання начальника СВ ХВП ГУНП в Хмельницькій області організувати внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за вказаною заявою ОСОБА_1 не свідчить про заподіяння останньому шкоди та наявність підстав для її відшкодування, оскільки чинним законодавством, а саме нормами КПК України передбачено механізм захисту порушеного права особи шляхом оскарження рішень, дій та бездіяльності посадової особи органу досудового розслідування, яке позивачем було реалізовано і яким було відновлено його порушене право.

На підставі викладеного та керуючись ст. 56 Конституції України, ст. ст. 15, 23, 1167, 1174, 1176 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного Управління національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 червня 2020 року.

Суддя О.М. Палінчак