Справа № 657/2110/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 Каланчацький районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Максимович І. В.

за участю секретаря судового засідання Сайшичиної В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , представник позивача: адвокат Шахов Володимир Анатолійович, адреса: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 про визнання відмови від спадщини недійсною та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить:

- Визнати відмову від спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , у спадкові справі 134/2018, номер у спадковому реєстрі 284, від Ѕ частки спадщини на земельну з кадастровим номером :17:0025:0010 - недійсною та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченим та виданий Державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори 30.03.2019 у спадковій справі 134/2018, за номером у спадковому реєстрі 284.

- Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , право власності на спадщину - земельну ділянку з кадастровим номером :17:005:0010.

Мотивуючи вимоги, представник позивача Шахов В.А. ( діє згідно ордеру серія ХС № 194182, договір про надання правової допомоги від 25.09.2019 року, витяг з договору про надання юридичної допомоги по цивільній справі від 25 вересня 2019 року) в позові зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , яка приходиться матір`ю позивачу та відповідачу. За попередньою усною домовленістю сторони по справі досягли згоди про поділ спадкового майна, зокрема земельних ділянок з кадастровим номером :17:005:0010 та :17:004:0029, таким чином, що земельну ділянку за кадастровим номером :17:004:0029 отримає у спадщину відповідач, а позивач отримає у спадщину земельну ділянку з кадастровим номером :17:005:0010.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який приходиться батьком позивачу та відповідачу. Відповідно до попередніх домовленостей позивача з відповідачем про поділ спадкового майна, за умови яких земельна ділянка, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_3 за кадастровим номером :17:005:0010, мав отримати у спадщину позивач.

11 жовтня 2018 року сторони по справі прибули до нотаріуса для оформлення всіх необхідних документів та вчинення відповідних дій. При цьому позивач в котре пояснив нотаріусу, яких домовленостей досягнуто з відповідачем, зокрема про те, що за результатом оформлення спадкового майна, земельна ділянка з кадастровим номером :17:004:0029 має перейти у власність відповідачу, а земельна ділянка з кадастровим номером :17:005:0010 відповідно позивачу, але обидві земельні ділянки надійшли у вланість відповідачу, про що внесено запис за №30674008 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Про те, заяву про відмову в отриманні частки спадкового майна - земельної ділянки з кадастровим номером :17:005:0010, на користь позивача, мала подати нотаріусу відповідач відповідно до домовленостей досягнутих раніш, які в свою чергу добросовісно було виконано позивачем.

Згодом позивач зрозумів, що заявою, яку він подав нотаріусу, фактично відмовився від належної йому частки спадкового майна земельної ділянки з кадастровим номером :17:005:0010. При цьому позивач в дійсності не мав наміру відмовлятися від частки спадкового майна земельної ділянки з кадастровим номером :17:005:0010, та підписуючи документи підготовлені нотаріусом, вважав що приймає спадщину. Позивач, вчиняючи правочин, не правильно сприймав обставини, що відповідно тягне не відповідність волі і волевиявленню. За обставин що виникли, при відсутності помилки, заява про відмову від частки спадкового майна земельної ділянки з кадастровим номером :17:005:0010 позивачем не була б подана.

Звернувшись до відповідача з метою врегулювання даного питання про поділ спадкового майна згідно домовленостей, досягнутих раніш, останнім було вимоги позивача проігноровано. Зрозумівши про вчинення помилки та її наслідків, позивачем було спрямовано до нотаріуса заяви від 26.09.2019 року про відкликання заяви про відмову від спадщини після смерті матері ОСОБА_5 та заяви про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 . За результатом розгляду вказаних заяв нотаріусом було повідомлено позивача листом від 021.10.2019 року за № 670/02 -14, яким відмовлено у вчиненні відповідних дій з підстав спливу строку, встановленого законом для їх вчинення.

Представник позивача зазначив, що наведені обставини достатньо свідчать про те, що відповідачем було помилково вчинено правочин, зокрема складена заява про відмову від належної йому частки спадщини земельної ділянки з кадастровим номером :17:005:0010 і така помилка має істотне значення оскільки за її наслідків позивач втратив право на майно, яке має достатньо значну цінність та здатність постійно приносити прибуток.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , а також його представник - адвокат Шахов В.А. не з`явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги, заявлені позивачем визнає у повному обсязі.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст. 1220 ч.1, 1223 ч.3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , яка приходиться матір`ю позивачу та відповідачу. За попередньою усною домовленістю сторони по справі досягли згоди про поділ спадкового майна, зокрема земельних ділянок з кадастровим номером :17:005:0010 та :17:004:0029, таким чином, що земельну ділянку за кадастровим номером :17:004:0029 отримає у спадщину відповідач, а позивач отримає у спадщину земельну ділянку з кадастровим номером :17:005:0010.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який приходиться батьком позивачу та відповідачу. Відповідно до попередніх домовленостей позивача з відповідачем про поділ спадкового майна, за умови яких земельна ділянка, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_3 за кадастровим номером :17:005:0010, отримує у спадщину позивач.

11 жовтня 2018 року, сторони по справі прибули до нотаріуса для оформлення всіх необхідних документів та вчинення відповідних дій. При цьому, позивач в котре пояснив нотаріусу, яких домовленостей досягнуто з відповідачем, зокрема про те що за результатом оформлення спадкового майна, земельна ділянка з кадастровим номером :17:004:0029 має перейти у власність відповідачу, а земельна ділянка з кадастровим номером :17:005:0010 має перейти у власність позивачу, але про що внесено запис за №30674008 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Про те, заяву про відмову в отриманні частки спадкового майна - земельної ділянки з кадастровим номером :17:005:0010, на користь позивача мала подати нотаріусу відповідач відповідно до домовленостей досягнутих раніш, які в свою чергу добросовісно було виконано позивачем.

Згідно ст. 1296 ЦК України (в редакції Закону, чинного на час видачі оспорюваного свідоцтва) спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу).

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (ст. 1299 ЦК України).

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як зазначено в абз. 3 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.

Разом з тим, зі змісту абз. 5 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» можна зробити висновок, що у разі порушення права спадкоємців на частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, у якій це право порушене, а не про визнання недійсним такого свідоцтва в цілому.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Шахов Володимир Анатолійович до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

З огляду на вище викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81,247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Шахов Володимир Анатолійович до ОСОБА_2 про визнання відмови від спадщини недійсною та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом - задовольнити.

Визнати відмову від спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , у спадкові справі 134/2018, номер у спадковому реєстрі 284, від Ѕ частки спадщини на земельну з кадастровим номером :17:0025:0010 - недійсною та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом посвідченим та виданим Державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори 30.03.2019 у спадковій справі 134/2018, за номером у спадковому реєстрі 284.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , право власності на спадщину - земельну ділянку з кадастровим номером :17:005:0010.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Максимович І. В.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Шахов Володимир Анатолійович, адреса: АДРЕСА_2 , ІПН - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ІПН - НОМЕР_3