Справа № 661/3664/19
Провадження № 2/661/63/20
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Пилипенка С.В.
за участю: секретаря судового засідання Яковлєвої М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нова Каховка Херсонської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
У серпні 2019 року року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, який 13.11.2015 року зареєстрований між нею та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, дата видачі 13.11.2015 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони втратили почуття поваги та любові, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Спір про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, між ними відсутній.
В судове засідання позивачка не з`явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не звперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу вказану в позові йому надсилалась ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками. 23.03.2020 року на адресу суду надійшло підтвердження про вручення документів посвідченого суддею Латвійської Республіки Я. Гринбергс, з якого вбачається, що документи відповідачу не вдалося за можливе вручити, оскільки останній не з`являвся за їх одержанням, на телефоні дзвінки не відповідав.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу по суті у відсутність сторін та, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши докази по справі, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Так, згідно із ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначається правовий статус та закріплюються основні права, свободи та обов`язки іноземців, які проживають або тимчасово перебувають в Україні.
Відповідно до ст.18 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено права у шлюбних і сімейних відносинах та зазначено, що іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України, а також вказано, що іноземці мають рівні з громадянами України права і обов`язки у шлюбних і сімейних відносинах.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 58 ЗУ "Про міжнародне приватне право ", шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
При цьому, згідно зі ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. В свою чергу, згідно з ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, тобто, в даному випадку правом України.
Відповідно до статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції.
Відповідно до частини 2 статті 28 ЦПК України за домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
Підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, відповідно до статті 29 ЦПК України визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.
У відповідності до ухвали Верховного Суду від 06 вересня 2018 року по справі № 755/8272/18 тлумачення статті 29 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства визначається ухвалою Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є громадянкою України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є громадянином республіки Латвія, отже, у суду відсутні правові підстави для визначення підсудності цивільної справи за її позовом про розірвання шлюбу відповідно до статті 29 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 13.11.2015 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, на час винесення рішення між ними також немає, разом вони не проживають, спільне господарство не ведуть.
Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим, в зв`язку з цим подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
На підставі ст.ст. 24, 114, ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 81,82, 89, 259 263-265, 273 ЦПК України, суд
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 408.
Залишити позивачці прізвище обране нею під час реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 ».
Копію заочного рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Шлюб вважається розірваним після набрання рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Новокаховський міський суд Херсонської області.
Заочне рішення може бути переглянуте Новокаховським міський судом Херсонської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С. В. Пилипенко