Провадження № 2-н/537/887/2020
Справа № 537/2777/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2020 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Фадєєва С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, де просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати пред`явлення заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 59 ЦПК України передбачено, що права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 4 частини 3 статті 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Тобто, чинним законодавством чітко визначено, що з заявою про стягнення аліментів може звернутися той з батьків, з ким проживає дитина, ця ж особа матиме і право вимоги на підставі заяви про видачу судового наказу.

З матеріалів заяви вбачається, що заявниця ОСОБА_1 відбуває покарання за вироком суду у ДУ «Качанівська виправна колонія ( № 54)». Малолітня ОСОБА_4 , на яку заявниця просить стягувати аліменти, проживає за адресою: АДРЕСА_1 з батьком заявниці - ОСОБА_5 . Тобто, вбачається, що заявниця та її малолітня дитина не проживають разом.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно п. 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заява не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Таким чином, беручи до уваги те, що з заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки та наданих до неї документів не вбачається виникнення права грошової вимоги (стягнення аліментів), заявнику слід відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.161,165,166,167 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя : С.О.Фадєєва