Провадження № 2/127/5760/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі позивача - відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача - відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача - позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача - позивача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що у відповідності до Державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради № 1391 від 25.12.1997 року було передано у приватну власність земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0492 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Вінницької міської ради, товариства садівників «Яблунька», Сабарівський масив. Землю передано для ведення садівництва і огородництва. Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1/866 03.02.1998 року. 08.02.2011 року виконкомом Вінницької міської ради видано свідоцтво на право власності на дачний будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який розташований в АДРЕСА_1 . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 03.02.2011 року №264 взамін свідоцтва про право власності на дачний будинок з господарськими будівлями та спорудами від 17.03.2010 року. Право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 набув на підставі приватизації земельної ділянки, яка була раніше передана йому в користування.

Відповідно до державної реєстрації прав, «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 11.03.2011 року прийняло рішення про державну реєстрацію дачного будинку з господарськими будівлями та спорудами, номер запису 220 в книзі № 2. 23.11.1997 року топографом ОСОБА_5 було складено акт про встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі. Суміжними землекористувачами ніяких претензій при встановленні меж землекористування не заявлено.

В 2016 році сусідка ОСОБА_3 на межі побудувала паркан, висотою 2,5 м. та довжиною 4.5 м., який закриває вікно позивача, в наслідок чого частково закривається доступ до світла та створює незручності. Дані обставини встановлено актом від 11.05.2017 року, паркан побудовано без згоди позивача. Добровільно ОСОБА_3 відмовляється усунути створені перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

Просив суд, зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою належної йому на праві власності, шляхом зносу паркана.

ОСОБА_3 звернулась з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, яку мотивувала тим, що вона є власницею земельної ділянки № НОМЕР_2 , площею 0,0503га, яка розташована у товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив, від 11.02.2010 року виданого Вінницькою міською радою. Її сусідом є ОСОБА_1 , якому належить на праві приватно власності земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,0492 га у товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив, та садовий будинок із господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорта на садовий будинок від 20.02.2013 року у будинку ОСОБА_1 є самочинно збудовані частини будинку та господарської побудови, а саме на першому поверсі ним самочинно збудовано коридор 1-1 площею 9,5 кв. м., на другому поверсі - комора 1-9 площею 9,3 кв. м та кімната площею 27,4 кв. м., а також у подвір`ї самочинно збудований душ літ. Д.

Первинно ОСОБА_1 належав будинок без санвузла 1-4 площею 6,0 кв. м. та кухні 1-5 площею 21.1 кв. м (прибудова літ. А1). ОСОБА_1 самовільно переніс межі свої земельної ділянки, побудувавши свою двоповерхову прибудову до свого будинку, приблизно у 2010 році, другий поверх якої обліковується досі як самочинно збудований. Прибудова ОСОБА_1 стоїть на спільній межі та частково на земельній ділянці ОСОБА_3 , порушуючи її право власності на її земельну ділянку.

ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право власності від 08.02.2011 року видане виконкомом Вінницької міської ради, де санвузол 1-4 площею 6,0 кв. м. та кухня 1-5 площею 21,1 кв.м. входять у будинок літ. А. Тобто, ОСОБА_1 побудував частково на земельній ділянці ОСОБА_3 прибудову та у подальшому її узаконив. Вищезазначена двоповерхова прибудова містить три вікна: два на першому поверсі та 1 на другому, вікна виходять у подвір`я ОСОБА_3 , порушуючи її приватне життя, так як ОСОБА_1 та вся його родина може дивитись на подвір`я ОСОБА_3 , кидають камені у її подвір`я, завдаючи шкоду паркану та господарським спорудам, які розташовані недалеко від паркану. Також у її подвір`я виходить витяжка з даної прибудови, так як у даній прибудові відповідач зробив санвузол та кухню, сморід з витяжки також іде на її подвір`я. Дах двоповерхової прибудови знаходиться над подвір`ям ОСОБА_3 тому для захисту своїх прав, вона вимушена була відмежуватися від ОСОБА_1 та його сім`ї парканом висотою 2,5 м.

Просила суд, зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належній їй земельній ділянці № НОМЕР_2 , площею 0,0503 га, яка розташована у товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив шляхом знесення прибудови літ. А1 та надбудови літ. н/А1 , які розташовані на її земельній ділянці.

В судовому засіданні позивач - відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнав.

Представник позивача - відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зустрічні позовні вимоги не визнала.

Відповідачка - позивачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зустрічні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідачки- позивачки ОСОБА_4 в судовому засіданні первинний позов не визнала, зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши зібрані докази, дослідивши матеріали інвентарної справи № 69094, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою не підлягають до задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою теж слід залишити без задоволення.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 08.02.2011 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради, ОСОБА_1 належить дачний будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єкт в цілому складається з:дачного будинку літ. «А» загальною площею 86,2 кв. м.; погріб літ «п/А»; сарай літ. «В»; душ літ. «Г»; криниця № 1; огорожа № 2- №3. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 03.02.2011 року № 264, взамін свідоцтва про право власності на дачний будинок з господарськими будівлями та спорудами від 17.03.2010 року (Т.1а.с.4).

23.11.1997 року топографом ОСОБА_5 було складено акт про встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі. Суміжними землекористувачами ніяких претензій при встановленні меж землекористування не заявлено (Т.1а.с.5).

ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради № 1391 від 25.12.1997 року було передано у приватну власність земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0492 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Вінницької міської ради, товариства садівників «Яблунька», Сабарівський масив. Землю передано для ведення садівництва і огородництва. Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1/866 03.02.1998 року (Т.1а.с.6).

Згідно технічного паспорта на садовий будинок від 20.02.2013 року у будинку ОСОБА_1 є самочинно збудовані частини будинку та господарської побудови, а саме на першому поверсі ним самочинно збудовано коридор 1-1 площею 9,5 кв. м., на другому поверсі - комора 1-9 площею 9,3 кв. м та кімната площею 27,4 кв. м., а також у подвір`ї самочинно збудований душ літ. Д. Первинно ОСОБА_1 належав будинок без санвузла 1-4 площею 6,0 кв. м. та кухні 1-5 площею 21.1 кв. м (прибудова літ. А1) (Т.1а.с.7-9).

В 2016 році ОСОБА_3 на межі побудувала паркан, висотою 2,5 м. та довжиною 4.5 м., який закриває вікно позивача, в наслідок чого частково закривається доступ до світла та створює незручності. Дані обставини встановлено актом від 11.05.2017 року, паркан побудовано без згоди позивача (а.с.11).

ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки № НОМЕР_2 , площею 0,0503га, яка розташована у товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив, від 11.02.2010 року виданого Вінницькою міською радою (Т.1а.с.61-63).

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної земельно - технічної та будівельно - технічної експертизи № 3322/3323/3342/19-21 від 25.10.2019 року Вінницького відділення Київського науково - дослідного інституту встановлено, що:

1.не відповідає правовстановлюючим документам фактичне користування земельною ділянкою НОМЕР_1 у товаристві садівників « Яблунька», Сабарівський масив , площею 0,0492 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , що графічно відображено на план - схемі в додатку 4.

2.На підставі вище проведеного дослідження та наданих матеріалів встановлено, що має місце порушення межі земельної ділянки № НОМЕР_2 у Товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив, плщею0,0503 га яка належить ОСОБА_3 , відповідно до правовстановлюючих документів земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 , що перебуває в фактичному користуванні ОСОБА_1 , що графічно відображено на план - схемі в додатку 5 до висновку. Дане порушення входить в межі середньоквадратичної похибки - 0,10 метрів, зазначено в п.3.10 Інструкції № 376.

3. На підставі проведеного дослідження, враховуючи наявні матеріали, вимоги нормативно правових актів з питань будівництва та результати отриманні під час натурного обстеження, встановлено, що під час будівництва прибудови літ «А1» та надбудови літ «н/А1» житлового будинку літ. «А», домоволодіння АДРЕСА_1 , були порушені архітектурно - планувальні та конструктивні вимоги наведені у п.2.9, п. 2.10, . 2.12, п. 2.30 ДБН В 2.2 - 15-2005 «житлові будинки. Основні положення», а саме: п.2.9. - щодо висоти житлових приміщень (повинна бути не менше - 2,5 м.), п. 2.10,п.2.30 - щодо ширини коридорів (повинна бути не менше - 1.1 м), п.2.12 - щодо ширини внутрішніх сходів (повина бути не менше - 0,9 м).

Також розташування прибудови літ. «А1» та надбудови літ «н/А1» житлового будинку літ «А», домоволодіння АДРЕСА_1 , порушує вимоги п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», щодо мінімальної відстані від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку до межі суміжної земельної ділянки, яка необхідна для догляду і здійснення поточного ремонту, і повинна складати не менше ніж - 1.0 м.(фактична мінімальна відстань від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку прибудови літ. «А1» до суміжної межі земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 складає - 0,25 м. (Т.1а.с.210-232).

Відповідно до вимого ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимозі на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст. 386 ЦК України власник, має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення.

Згідно до вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до вимог п. 7 Постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

ОСОБА_1 просив суд, зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою належної йому на праві власності, шляхом зносу паркана.

Однак, згідно вище вказаного висновку експерта № 3322/3323/3342/19-21 від 25.10.2019 року, не відповідає правовстановлюючим документам фактичне користування земельною ділянкою НОМЕР_1 у товаристві садівників « Яблунька», Сабарівський масив , площею 0,0492 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , що графічно відображено на план - схемі в додатку 4 (а.с.227). Спірний паркан ОСОБА_3 знаходиться на земельній ділянці, яка належить останній відповідно до правовстановлюючих документів, що чітко вбачається з додатку № 5 до експертизи (а.с.228).

Тому, відповідно позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до Акту №785-ПП перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17.07.2015 року, при виході на місце головним державним інспектором інспекційного відділу у м. Вінниці Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Максимчуком В.В. було встановлено та відображено в даному Акті, що ОСОБА_3 на належній їй земельній ділянці № НОМЕР_2 Сабарівського масиву СТ "Яблунька" м. Вінниці виконуються роботи з будівництва паркану.

Влаштування останніх по межам приватних земельних ділянок нормативно-правовими актами не регламентується і оформлення дозвільних документів від забудовника- не передбачено. Конкретних вимог, щодо архітектурного вирішення огорож в населеному пункті або його окремих районах ( висоти, конструкції, матеріалу) не встановлено. Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об"єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. №127, зведення на земельній ділянці парканів не належать до самочинного будівництва ( т.1 а.с.73).

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 , остання просила суд, зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належній їй земельній ділянці № НОМЕР_2 , площею 0,0503 га, яка розташована у товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив шляхом знесення прибудови літ. А1 та надбудови літ. н/А1 , які розташовані на її земельній ділянці.

Однак, згідно до висновку експерта, має місце порушення межі земельної ділянки № НОМЕР_2 у Товаристві садівників «Яблунька», Сабарівський масив, плщею 0,0503 га, яка належить ОСОБА_3 , відповідно до правовстановлюючих документів земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 , що перебуває в фактичному користуванні ОСОБА_1 , що графічно відображено на план - схемі в додатку 5 до висновку. Дане порушення входить в межі середньоквадратичної похибки - 0,10 метрів, зазначено в п.3.10 Інструкції № 376, тобто ОСОБА_1 порушив межі земельної ділянки ОСОБА_3 в межах похибки (Т.1а.с.210-232).

Так дійсно, відповідно до висновку експертизи прибудова літ. А1 та надбудова літ. н/А1 були побудовані ОСОБА_1 з порушенням архітектурно - планувальних та конструктивних вимог, однак, порушення меж земельної ділянки ОСОБА_1 відбулось в межах похибки.

Тому, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позовів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первинного та зустрічного позовів.

Керуючись ст. ст. 13, 15, 16, 23, 386, 387 ЦК України, ст. 152 ЗК України, ст.ст.4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою- залишити без задоволення.

Судові витрати віднести за рахунок сторін.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 29.05.2020 року.

Суддя: