РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась у суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути одноразово з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , що пов`язані з оплатою її навчання у сумі 7200 грн.

В обґрунтування позову позивачка зазначає, що сторони перебували у шлюбі, шлюб розірваний, від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає разом з позивачкою. Відповідач мешкає окремо та коштів на утримання дитини не надає, в наслідок чого позивач просить стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму. Крім того, позивач просить стягнути одноразово додаткові витрати на утримання доньки в сумі 7200 грн., які пов`язанні з оплатою навчання дитини.

Ухвалами суду провадження у справі було відкрито та призначено до судового розгляду.

Позивач та представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав до суду відзив на позов, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає частково та просить призначити аліменти в розмірі 1/6 частини доходів оскільки він не працює та має на утриманні ще двох малолітніх дітей від іншого шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що сторони перебували у шлюбі, шлюб розірваний рішенням суду, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів громадян про шлюб.

Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Донька мешкає разом з позивачкою, що відповідачем не заперечується.

Згідно наданої довідки позивачка ОСОБА_1 працює в ФОП «ОСОБА_7».

З наданих відповідачем документів вбачається, що від іншого шлюбу він має двох дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно наданого відповідачем акту обстеження матеріально-побутових умов відповідач мешкає разом з дружиною та двома дітьми в АДРЕСА_1 .

Згідно наданої відповідачем довідки в центрі зайнятості на обліку він не перебуває.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище відповідача та наявність на його утриманні двох інших малолітніх дітей, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стосовно вимог позивача про стягнення одноразово додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , що пов`язані з оплатою її навчання у сумі 7200 грн. суд зазначає наступне.

В обґрунтування заявленої вимоги позивач посилається на те, що ОСОБА_3 навчається у Харківській гімназії №46 та витрати на її навчання склали 7200 грн.

Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов (висновок Верховного суду постанова № 201/15248/16-ц від 22.05.2019року).

На підтвердження додаткових витрат позивач надала довідку благодійної організації «НАТХНЕННЯ» відповідно до якої ОСОБА_1 надає безповоротну фінансову допомогу кожного місяця з вересня по травень на виконання статутної програми за ученицю 8-А класу Харківської гімназії №46 ОСОБА_3 , допомога надається у розмірі 150 грн. в місяць. Також позивачем надано довідки Харківської гімназії № 46 ім. М.В. Ломоносова, відповідно до яких ОСОБА_3 є ученицею 8-А класу зазначеної гімназії та ОСОБА_1 сплачувала та сплачує за додаткові платі освітні послуги за ОСОБА_3 .

Однак, судом не приймаються зазначені довідки, оскільки з них не вбачається, що витрати в сумі 7200 грн., які позивач просить стягнути є додатковими та викликані особливими обставинами.

Враховуючи недоведеність позивачем додаткових витрат в сумі 7200 грн., позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Судовий збір суд стягує відповідно до ст.141 ЦПК УКраїни.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 133,137, 141, 258, 263,265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд,

вирішив :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий Дубровицьким РВ УМВС України в рівненській області 04.02.2003 року, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частина усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 07.10.2019р. до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 19.06.2020 року.

Суддя Н.М. Бородіна