Справа № 369/4471/20
Провадження №4-с/369/72/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді -Дубас Т.В.,

за участю секретаря - Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ігнатенко Костянтин Едуардович, заінтересована особа ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною скаргою, в якій просила суд визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ігнатенка Костянтина Едуардовича, які полягають у відкритті виконавчого провадження № 61110365 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.01.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 273 313,88 грн., моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. та судові витрати у розмірі 2753, грн.

Свої вимоги скаржник обґрунтувала тим, що вона не отримувала ні вимоги, ні постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому не знала про існування виконавчого напису та відкритого виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 06.05.2020 було відкрито провадження у справі та призначено скаргу до розгляду.

27.05.2020 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ігнатенко Костянтин Едуардович подав до суду заперечення на скаргу разом з копіями матеріалів виконавчого провадження № 61110365, в яких зазначив, що виконав всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належим чином, причини такої неявки суду не повідомили.

З огляду на ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

19.11.2019 Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/562/18 було ухвалено заочне рішення, яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 273 313,88 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. та судові витрати у розмірі 2753,14 грн. На виконання вищевказаного судового рішення судом було видано відповідний виконавчий лист № 369/562/18, в якому в графі інформації про боржника зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

У подальшому, 29.01.2020 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ігнатенко Костянтин Едуардович прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 61110365 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.01.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 273 313,88 грн., моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. та судові витрати у розмірі 2753,14 грн.

30.01.2019 вищевказана постанова була направлена боржнику за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за тією адресою, що вказана у виконавчому листі Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.01.2020 № 369/562/18.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З урахуванням викладених положень законодавства та наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ігнатенко Костянтин Едуардович направив боржнику ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження на наступний день після її прийняття рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у виконавчому листі, виданому Києво-Святошинським районним судом Київської області від 24.01.2020 № 369/562/18.

Таким чином, приватним виконавцем не було порушено вимог законодавства щодо належного повідомлення боржника, а тому його дії є правомірними.

ОСОБА_1 також просить суд скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ігнатенка Костянтина Едуардовича від 29.01.2020 про відкриття виконавчого провадження № 61110365, на що суд зазначає наступне.

Частино 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Приписами ч.ч. 1, 3, 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

З огляду на викладене суд зазначає, що скаржником не доведено існування будь-яких обставин, за яких приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ігнатенко Костянтин Едуардович повинен був повернути виконавчий лист Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.01.2020 № 369/562/18 без виконання, а тому у суду, відповідно, відсутні будь-які підстави для скасування вищевказаної постави про відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, порушення приватним виконавцем порядку повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, якби таке і мало місце, не є підставою для скасування самої постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, з огляду на низку тверджень скаржника, що не стали предметом аналізу в даній ухвалі, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 259-261, 268, 447-451 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ігнатенко Костянтин Едуардович, заінтересована особа ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В.Дубас