Справа № 703/1664/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 травня 2020 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» про захист прав споживача та визнання правочину нікчемним

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2020 року поштовим відправлення на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить визнати нікчемним договір кредиту №/115413, укладений між ним та ТОВ «ГОУФІНГОУ» від 06 серпня 2019 року.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі за вищевказаним позовом встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Так, відповідно до п.6, 7, 8, 9 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Однак, у порушення вищевказаної норми ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 не містить: відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, позивач ОСОБА_1 як на підставу звернення з даною позовною заявою саме до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області а також як на підставу звільнення його від сплати судового збору посилається на ч.5 ст.28 ЦПК України та Закон України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч.5 ст.28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно ст.1-1 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

У позовній заяві ОСОБА_1 , вказує, що жодних договірних правовідносин із ТОВ «ГОУФІНГОУ» він не має. Ніякого договору з відповідачем він не отримував. Вважає, що підписаного договору між ним та ТОВ «ГОУФІНГОУ» взагалі не існує, в зв`язку з чим між ними не було укладено ніяких договорів.

Таким чином, ОСОБА_1 категорично заперечує наявність будь-якого укладеного між ним та відповідачем правочину, та зокрема договору кредиту №/115413 від 06 серпня 2019 року.

Будь-яких доказів наявності такого правочину між позивачем та відповідачем до позовної заяви не додано.

При цьому, походження роздруківки з назвою «Відкритий кредит» невідоме та з неї неможливо встановити особу, якої стосуються викладені в ній відомості, з ким саме укладено договір №/115413 від 06 серпня 2019 року.

Таким чином, на даному етапі, немає жодних підстав вважати, що між позивачем та відповідачем існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», та визнавати позивача споживачем, в розумінні п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» .

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що позивачем не наведено підстав та не надано доказів для застосування до правовідносин, які виникли між ним та відповідачем, норм Закону України «Про захист прав споживачів», в зв`язку з чим визначення підсудності даної позовної заяви на підставі ч.5 ст.28 ЦПК України а також твердження про звільнення позивача від сплати судового збору, є необґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, розмір судового збору становить 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлено в розмірі 2102 гривні.

Отже, позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом повинен сплати судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок та надати відповідні докази або документи, що підтверджують підстави його звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивачем ОСОБА_1 доказів сплати судового збору, у визначеному Законом України «Про судовий збір», або документи, що підтверджують підстави його звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, не надано.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, суддя приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху до усунення вищевказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.175, 177, 185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» про захист прав споживача та визнання правочину нікчемним - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк для усунення зазначених у даній ухвалі недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Ігнатенко