Номер провадження: 22-ц/813/4334/20
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.

розглянувши в порядку письмового провадженняцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року про передачу справи на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просив суд виключити оспорювані відомості з актового запису №10053 від 10.11.2012 року в Книзі про народження дитини, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 рокупередано цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про оспорювання батьківства, на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до Суворовського районного суду м. Одеси.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про передачу справи на розгляд іншому суду (п.9 ст.353 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Передаючи цивільну скаргу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси, Суворовський районний суд м.Одеси виходив з того, що в даному випадку зареєстроване місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 , з 21 вересня 2018 року значиться за адресою: АДРЕСА_3 , що не відноситься до Суворовського району м. Одеси, а тому дана справа підсудна Малиновському районному суду м.Одеси. При цьому, судом також встановлено, що підстав для застосування приписів ст. 28 ЦПК України в частині вибору позивачем підсудності справи не встановлено, а тому по даній категорії справ застосовуються приписи ст. 27 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За загальним правилом ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року в редакції від 16 квітня 2017 року, місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місцем проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані спеціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 зазначив місцем проживання відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_4 .

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відповіді Відділу адресно довідкової роботи Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 17.10.2019 року № ЕП-4302/19ВХ, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21 вересня 2018 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що знаходиться поза межами юрисдикції Суворовського районного суду м.Одеси.

Правила виключної підсудності та підсудності за вибором позивача на позов про оспорювання батьківства не застосовуються.

З урахуванням наведеного, на момент звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про оспорювання батьківства, місце проживання відповідача ОСОБА_1 було зареєстровано в Малиновському районі м.Одеси, що за територіальною юрисдикцією (підсудністю) відноситься до юрисдикції Малиновського районного суду м.Одеси, тому висновок суду першої інстанції щодо направлення справи за підсудністю для розгляду справи іншим судом, а саме до Малиновського районного суду м.Одеси є правильним.

У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що вона дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , однак у теперішній час перебуває за адресою: АДРЕСА_5 , тобто на території Суворовського району м.Одеси, а тому з огляду на адресу її проживання, вважає, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність підстав для передачі справи на розгляд до Малиновського районного суду м.Одеси.

Проте, апеляційний суд вважає вказані доводи безпідставними, з огляду на те, що відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Однак, доказів реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 , матеріали справи не містять.

Крім того, твердження апелянта про те, що розгляд справи на території іншого району міста створить суттєві перешкоди для можливої її участі у судових засіданнях, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказані доводи не ґрунтуються на положеннях процесуального права.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, за таких обставин справи, суддя зробив правильний висновок про підсудність справи Малиновському районному суду м. Одеси і обґрунтовано, з урахуванням положень п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, передав її на розгляд до належного суду.

Інші доводи апеляційних скарг не містять посилань, які б стверджували про те, що оскаржувану ухвалу суду 1-ї інстанції постановлено без додержання норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 13, 367, 368, ч.2 ст. 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року про передачу справи на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 04.06.2020 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

С.М. Сегеда