Провадження 2-п/127/51/20
У Х В А Л А

14 серпня 2020 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.,

з участю секретаря судових засідань Максимчука Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 12.12.2016 року по справі за позовом Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

30.06.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2016 року в цивільній справі № 127/15588/16-ц за позовом Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова до ОСОБА_1 про стягнення коштів (а.с. 51-56).

Мотивувала тим, що на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2016 року в цивільній справі № 127/15588/16-ц з неї на користь Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова стягнуто суму боргу за навчання в розмірі 132 154 грн., збитки від інфляції в розмірі 16 651,40 грн., 3% річних від простроченої суми 3 293,23 грн., а також судові витрати в сумі 2 281,47 грн.

Заявник, зокрема, зазначила, що з 01.09.2009 року її було зараховано на перший курс денної форми навчання (на місце державного замовлення) на медичний факультет № 2 за спеціальністю «Педіатрія» та укладено угоду № 2009/51 про підготовку лікаря, згідно з якою після навчання ВУЗУ вона зобов`язалась прибути за місцем направлення і відпрацювати не менше 3-х років, а в разі відмови їхати за призначенням відшкодувати вартість навчання у встановленому законом порядку.

24.06.2015 року ОСОБА_1 отримала диплом Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова спеціаліста НОМЕР_1 про закінчення в 2015 році університету та отримання вищої освіти за спеціальністю «Педіатрія» і здобуття кваліфікації «лікар».

30.01.2015 року ОСОБА_1 було ознайомлено із пропозицією щодо працевлаштування лікарем загальної практики сімейної медицини в Летичівському Центрі ЦМСД ДОЗ Хмельницької ОДА і вона погодилась на таку пропозицію, підтвердивши свою згоду 24.06.2015 року.

Разом з тим, 30.12.2015 року за сімейними обставинами вона змушена була виїхати до Німеччини, оскільки її чоловік працював в клініці «Іннклініка» в Альтеттінг та Мюльдорф.

Факт її виїзду підтверджений довідкою від 24.06.2020 про те, що ОСОБА_2 перебувала за кордоном: 30.12.2015 року перший в`їзд з візою, що діє до 27.03.2016 року; 11.01.2016 року 10.01.2017 року посвідка на проживання; 24.11.2016 року 10.01.2019 року посвідка на проживання; 13.12.2018 року 10.01.2021 року посвідка на проживання.

В зв`язку з цим в судовому засіданні вона не була з поважних причин.

В серпні 2018 року ОСОБА_2 повернулась в Україну і 06.08.2018 року звернулась до директора Департаменту охорони здоров`я Хмельницької облдержадміністрації з проханням зарахувати її в інтернатуру за спеціальністю «Педіатрія» на базі Летичівської центральної районної лікарні. По закінченні інтернатури вона зобов`язалась відпрацювати встановлений термін відповідно до трудової угоди.

Згідно наказу № 251-к від 06.08.2018 року Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації головному лікарю Летичівської ЦРЛ Зьомку В.В. наказано зарахувати ОСОБА_1 на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «Педіатрія» на базу Летичівської ЦРЛ з 06.08.2018 року до 30.06.2020 року та заключити трудову угоду.

Згідно наказу № 83-к від 10.08.2018 року Хмельницької обласної дитячої лікарні ОСОБА_3 зараховано на посаду лікаря-інтерна з 10.08.2018 року по 30.06.2020 року для проходження заочної частини інтернатури за спеціальністю «Педіатрія» за бюджетною формою навчання.

Вона повністю пройшла навчання в інтернатурі і виконала своє зобов`язання, тому вважає, що у Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова були відсутні підстави для звернення з позовом про стягнення вартості навчання, тому просила заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2016 року в цивільній справі № 127/15588/16-ц скасувати, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Куйдан О.П. заяву ОСОБА_1 підтримав та просив її задоволити.

В судове засідання представник Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова не з`явився з невідомих причин, про день розгляду даної справи був повідомлений завчасно рекомендованою кореспонденцією, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України скасування заочного рішення можливе лише за наявності двох обставин: 1) відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Судом встановлено, що із позовом до ОСОБА_4 . Вінницький національний медичний університет ім. М.І. Пирогова звернувся 20.07.2016 року (а.с. 2).

Провадження у справі № 127/15588/16-ц було відкрите 29.07.2016 року (а.с. 25). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2016 року в цивільній справі № 127/15588/16-ц позов університету було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова суму боргу за навчання в сумі 132 154 грн., збитки від інфляції в розмірі 16 651,40 грн., 3% річних від простроченої суми 3 293,23 грн., а також судові витрати в сумі 2 281,47 грн. (а.с. 44-45).

Відповідач викликалась в судові засідання на 05.08.2016 року, 07.10.2016 року, 01.11.2016 року, 23.11.2016 року, 12.12.2016 року повістками, надісланими рекомендованими листами з повідомленням за адресою реєстрації - АДРЕСА_1 (а.с. 24). Конверти повертались за закінченням терміну зберігання.

В силу ст. 74 ЦПК України (в редакції, чинній на день ухвалення рішення) повістка вважалась врученою відповідачу, тому відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення.

Крім того, до заяви про перегляд заочного рішення доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, відповідач ОСОБА_2 також не подала.

01.09.2009 року між ВНМУ ім. М.І. Пирогова та студентом медичного факультету № 2, спеціальності «Педіатрія» ОСОБА_5 перед початком навчального курсу укладено угоду про підготовку лікаря № 2009/51, згідно з якою студент зобов`язується після закінчення вищого навчального закладу прибути на місцем направлення і відпрацювати не менше трьох років; у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати до державного бюджету вартість навчання у встановленому порядку (а.с. 8).

24.06.2015 року ОСОБА_2 отримала диплом ВНМУ ім. М.І. Пирогова спеціаліста НОМЕР_1 про закінчення в 2015 році університету та отримання вищої освіти за спеціальністю «Педіатрія» і здобуття кваліфікації «лікар» (а.с. 12).

30.01.2015 року ОСОБА_3 було ознайомлено з пропозицією щодо працевлаштування лікарем загальної практики сімейний лікар в ДОЗ Хмельницької ОДА Летичівського Центру ЦМСД (зворот а.с. 13) і вона підтвердила свою згоду 24.06.2015 року.

Згідно листа Департаменту охорони здоров`я та курортів Вінницької обласної державної адміністрації від 25.08.2015 року ОСОБА_3 проінформовано про наслідки неприбуття до місця призначення на роботу. Разом з тим, ОСОБА_2 не виконала своїх зобов`язань за угодою з вищим закладом освіти і не прибула за направленням до Летичівського ЦПМСД, без поважної причини не приступила до роботи та не відпрацювала три роки за направленням на роботу (а.с. 14-15).

Такі обставини були встановлені на час розгляду справи на підставі наданих суду доказів, тому враховуючи норми ЦПК щодо доказування, п.2 Указу Президента України від 23.01.1996 року №77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», п.14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 року, статті 525, 526, 530 ЦК України, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки ОСОБА_2 зобов`язана була відшкодувати до державного бюджету вартість навчання.

Проходження ОСОБА_1 інтернатури протягом 2018 - 2020 років не є обставиною, що має істотне значення для правильного вирішення справи і підставою для скасування заочного рішення від 12.12.2016 року. ОСОБА_2 не подала суду доказів того, що з 2015 року вона з поважних причин не прибула за направленням до Летичівського ЦПМД і не приступила до роботи.

В силу ст. 60 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, суд вважає необхідним роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 , що відповідно до вимог частини 4 статті 287 ЦПК України заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 12.12.2016 року у справі № 127/15588/15-ц за позовом Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Роз`яснити відповідачу, що рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку відповідно до вимог ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 17.08.2020 року.

Суддя: