ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року

м.Суми

Справа №592/4110/20

Номер провадження 22-ц/816/1436/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 травня 2020 року в складі судді Фоменко І.М., постановленого у м. Суми, повний текст якого складений 04 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дітей повноліття.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 травня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований у Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції 18 січня 2003 року, актовий запис № 29.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 27.03.2020 року і до досягнення дітьми повноліття, та вказано про те, що аліменти мають сплачуватись на користь ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині розірвання шлюбу щодо часу припинення шлюбних відносин, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду в мотивувальній частині змінити, встановивши, що сторони фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства з 01 червня 2019 року.

Відповідач в доводах апеляційної скарги зазначив про те, що суд безпідставно не встановив, з якого саме часу сторони фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, а також помилково вказав, що він ніде не працює. При цьому, на підтвердження місця роботи ОСОБА_3 надав довідку від 12 травня 2020 року за № 239, з якої вбачається, що він з 02 лютого 2019 року працює на ТОВ «Топаз». Крім того, на думку відповідача, той факт, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства з 01 червня 2019 року підтверджується тими обставинами, що з вказаної дати і по 30 червня 2019 року він перебував у відрядженні у м. Ічня, а з 01 липня по 31 липня 2019 року - у м. Глухів. Крім того, з 01 серпня до 31 серпня 2019 року він мав відрядження до м. Конотоп. Таким чином, заявник апеляційної скарги вважає, що саме з 01 червня 2019 року його спільне життя з позивачкою не налагодилось, шлюб фактично припинився, як і припинилось ведення спільного господарства також.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, рішення суду в частині стягнення аліментів не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_4 про задоволення апеляційної скарги та позивача ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_2 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 18 січня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 11).

За час їх перебування у шлюбі 26 липня 2003 року та 08 липня 2014 року у них народилися дочка ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_4 , відповідно, що вбачається з свідоцтв про народження дітей (а.с. 12 - 13).

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У ч. 3 ст. 105 СК України йдеться про те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11 роз`яснено, що

рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що подружні стосунки між сторонами припинені у зв`язку з втратою почуття любові та поваги, відсутністю взаєморозуміння та через різні погляди на життя.

Цей висновок суду узгоджується з обставинами справи, що вбачається з метеріалів справи.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що, вирішуючи позов у частині вимог щодо розірвання шлюбу, суд належним чином не встановив обставин, що мають значення для справи, а саме: не зазначив дату фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами та ведення спільного господарства з 01 червня 2019 року, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів враховує ту обставину, що у Зарічному районному суді м. Суми знаходиться справа за № 591/2407/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, провадження у якій відкрито ухвалою суду від 30 квітня 2020 року та призначено судове засідання на 13 липня 2020 року. Таким чином, відповідач не позбавлений можливості довести обставини, що мають значення для правильного вирішення справи про поділ майна подружжя, зокрема, і час фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами та ведення спільного господарства для з`ясування обсягу спільно нажитого майна.

Крім того, вказані відповідачем обставини щодо часу припинення шлюбних відносин суд позбавлений був можливості встановити, так як про них ОСОБА_1 у позові не конкретизувала, а в судовому засіданні суду першої інстанції 04 травня 2020 року з приводу розгляду даної цивільної справи сторони участі не приймали, оскільки відповідно до їх заяв від 04 травня 2020 року вони просили розглянути справу без їх участі. При цьому, відповідач вказав, що проти позовних вимог він не заперечує (а.с. 22, 23).

Твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що він перебував у відрядженні з 01 червня по 31 серпня 2019 року за межами м. Суми не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки вказана обставина не свідчить про те, що сторони не проживали однією сім`єю та не вели спільне господарство. При цьому, колегія суддів враховує обставини того, що з даним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду у березні 2020 року, тобто майже через сім місяців після повернення відповідача з відрядження, а 26 грудня 2019 року ОСОБА_3 придбав гараж за АДРЕСА_1 за договором купівлі - продажу, який укладався за згодою дружини покупця ОСОБА_1 , викладеній в заві (п. 10 договору купівлі - продажу).

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд помилково вказав, що він не працює не спростовують правильність висновків суду в частині щодо задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду про задоволення позову в частині розірвання шлюбу також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для скасування чи зміни рішення суду.

Відтак, колегія суддів вважає, що судом з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, його висновки відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування законного і обгрунтованого рішення суду першої інстанції в оскарженій частині з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому таке судове рішення в оскарженій частині необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 травня 2020 року в оскарженій частині у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 10 серпня 2020 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя - доповідач)

Судді: О.І. Собина

Т. А. Левченко