Справа № 331/748/20
Провадження № 2 /331/840/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

за участю секретаря Качан К.К.

позивача- ОСОБА_1

представника позивача- ОСОБА_2

представника відповідача ТОВ «Енергомашкомплекс» - Єлисеєва С.С.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплекс» про визнання недійсним частково рішення зборів учасників ТОВ «Віра-2» від 05.05.2014 року, оформленого протоколом № 4-14, в частині передачі нерухомого майна , визнання недійсними свідоцтв про право власності на приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплекс» про визнання недійсним частково рішення зборів учасників ТОВ «Віра-2» від 05.05.2014 року, оформленого протоколом № 4-14, в частині передачі майна , визнання недійсними свідоцтв про право власності на приміщення.

В позовній заяві позивач просив суд визнати недійсними та скасувати:

- рішення зборів учасників ТОВ „Віра-2 від 13.03.2014 р., оформлене протоколом № 2-14, про передачу ОСОБА_4 нерухомого майна: приміщення АДРЕСА_1 НОМЕР_1 та зменшення статутного капіталу товариства;

- рішення зборів учасників ТОВ „Віра-2 від 05.05.2014 р., оформлене протоколом № 4-14, в частині виділення та передачі ОСОБА_3 нерухомого майна: приміщень № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 5, АДРЕСА_1 НОМЕР_4 за АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 та зменшення статутного капіталу товариства;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно: приміщення АДРЕСА_4 , видане в 2014 р. ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно: приміщення АДРЕСА_5 АДРЕСА_3 , видане в 2014 р. ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно: приміщення АДРЕСА_6 АДРЕСА_3 , видане в 2014 р. ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області ;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно: приміщення АДРЕСА_7 АДРЕСА_3 , видане в 2014 р. ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області;

- рішення зборів учасників ТОВ „Енергомашкомплекс про передачу ОСОБА_3 до статутного капіталу товариства нерухомого майна: приміщень № НОМЕР_2 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 АДРЕСА_3 ;

- рішення зборів учасників ТОВ „Енергомашкомплекс про передачу Луніним Віталієм ОСОБА_5 до статутного капіталу товариства нерухомого майна: приміщення АДРЕСА_8 ;

-свідоцтво про право власності на нерухоме майно: приміщення АДРЕСА_1 НОМЕР_9 : АДРЕСА_3 , видане 18.07.2014 р. ТОВ „Енергомашкомплекс, , реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, індексний номер: 24447107;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно: приміщення АДРЕСА_9 : АДРЕСА_3 , видане 18.07.2014 р. ТОВ „Енергомашкомплекс, , реєстраційною службою Запорізького міська управління юстиції Запорізької області, індексний номер: 24445319 ;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно: приміщення АДРЕСА_5 : АДРЕСА_3 , видане 18.07.2014 р. ТОВ „Енергомашкомплекс, , реєстраційною службою Запорізького міської управління юстиції Запорізької області, індексний номер: 24451029 ;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно: приміщення АДРЕСА_6 : АДРЕСА_3 , видане 18.07.2014 р. ТОВ „Енергомашкомплекс, , реєстраційною службою Запорізького міської управління юстиції Запорізької області, індексний номер: 24449390;

Під час підготовчого судового засідання представником відповідача ТОВ «Енергомашкомплекс» адвокатом Єлисеєвим С.С. було подано клопотання про закриття провадження по справі з тих підстав, що позовні вимоги обґрунтовані захистом корпоративних прав позивача, що виключає розгляд справи в порядку цивільного судочинства.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на те, що ними оспорюються укладені правочини , рішення зборів учасників товариств та видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно як фраудаторні( вчинені боржником на шкоду кредиторам).

Інші учасники справи надали клопотання про розгляд справи у їх відсутність та підтримали клопотання про закриття провадження по справі.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом п.2 ч.2 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 4.5 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Віра-2" (із змінами та доповненнями), затвердженого загальними зборами учасників ТОВ "Віра-2" протоколом від 07.02.03 р. № 2 та зареєстрованим у відділі реєстрації та Єдиного реєстру Запорізької міської ради 16.12.03 за № 0030019), ОСОБА_1 , був одним з учасників товариства з 21 часткою в статутному фонді.

02.12.2011 р. він звернувся з нотаріально посвідченою заявою до ТОВ "Віра-2" про вихід зі складу учасників товариства.

Загальними зборами учасників ТОВ "Віра-2" від 02.12.2011 р. вирішено виключити ОСОБА_1 з учасників товариства, розрахунки з ним провести згідно із законодавством.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.01.2016р. у справі №908/881/13-г стягнуто з ТОВ "Віра-2" на користь ОСОБА_1 446 170.00 грн. вартості частки у статутному капіталі товариства.

Згідно матеріалів позовної заяви у відповідності до протоколу № 4-14 загальних зборів учасників ТОВ „Віра-2 від 05.05.2014 р. та акту приймання-передачі нерухомого майна від 07.05.2014 р., 05.05.2014 р. з ТОВ „Віра-2 вийшла його учасник ОСОБА_3 , яка отримала при виході нерухоме майно: приміщення № НОМЕР_2 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 : АДРЕСА_3 .

Позивач пред`явив позов про недійсним частково рішення зборів учасників ТОВ «Віра-2» від 05.05.2014 року, оформленого протоколом № 4-14, в частині передачі майна , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що оспорювані рішення зборів участиків ТОВ порушують його право на отримання вартості частини майна товариства, пропорційно його частці у статутному капіталі, яка стягнута на його користь судовим рішенням, що набрало законної сили.

Решта заявлених вимог є похідними.

За ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Так, наприклад, ст. 1 ГПК України визначено, що господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 ГПК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

За ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Зміст п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України та ст. 167 ГК України вказує на те, що сторонами у корпоративному спорі є: юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Вирішуючи питання про те, чи є корпоративним спір про визнання частково недійсними рішень зборів учасників ТОВ «Віра-2» суду необхідно врахувати суб`єктний склад учасників спору та підстави, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Статтею 10 Закону України «Про господарські товариства», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що учасники товариства мають право, зокрема, вийти в установленому порядку з товариства. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства. Крім того, ст. 54 цього ж Закону було передбачено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі; учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Отже, спори за участю товариства та його учасника, який вибув, про захист порушеного товариством права учасника на отримання грошової компенсації частки в майні товариства належать до корпоративних і підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

Звертаючись до суду з позовом про недійсними рішень зборів учасників ТОВ «Віра-2» , позивач обґрунтовував свою вимогу тим, що ТОВ «Віра-2» та його учасники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушили його майнові права , як колишнього учасника товариства на отримання вартості частини майна товариства у статутному капіталі, яка складає 446 170,00 гривень ( п.7 позовної заяви) .

Інші позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ТОВ «Енергомашкомплекс» є похідними від заявлених позовних вимог про недійсними рішень зборів учасників ТОВ «Віра-2».

Враховуючи суб`єктний склад цієї справи, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дана справа належить до юрисдикції господарських судів.

Доводи позивача про те, що ним оспорюються укладені правочини , рішення зборів учасників товариств та видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно як фраудаторні( вчинені боржником на шкоду кредиторам), судом не приймаються виходячи з наступного.

В чинному законодавстві фраудаторні правочини регулюються тільки в певних сферах, зокрема у банкрутстві (стаття 20 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом»); при неплатоспроможності банків (стаття 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; у виконавчому провадженні (частина четверта статті 9 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»).

Загальної норми, яка б безпосередньо встановлювала нікчемність або можливість бути визнаними недійсними договорів, які мають такий юридичний дефект, цивільне законодавство не містить.

Разом з тим, судом встановлено, що рішення зборів учасників ТОВ „Віра-2 від 13.03.2014 р., оформлене протоколом № 2-14, про передачу ОСОБА_4 нерухомого майна: приміщення АДРЕСА_1 НОМЕР_1 та зменшення статутного капіталу товариства та рішення зборів учасників ТОВ „Віра-2 від 05.05.2014 р., оформлене протоколом № 4-14, в частині виділення та передачі ОСОБА_3 нерухомого майна: приміщень № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 5 , АДРЕСА_1 НОМЕР_4 за АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 та зменшення статутного капіталу товариства прийняті до набрання чинності рішенням господарського суду Запорізької області від 27.01.2016 р. у справі №908/881/13-г та до відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 908/1152/17 , виданого 30.10.2017 року Господарським судом Запорізької області про стягнення з ТОВ «Віра 2» на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 456 860,66 гривень, тобто ч. 4 ст. 9 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» на вищезазначені правовідносини не розповсюджується , а доводи позивача щодо оспорювання ним фраудаторних правочинів є безпідставними , оскільки матеріалами позовної заяви підтверджено , що предметом позову є захист порушеного права ОСОБА_1 ,як колишнього учасника товариства, на отримання вартості частини майна товариства у статутному капіталі ТОВ "Віра-2".

Таким чином , оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплекс» про визнання недійсним частково рішення зборів учасників ТОВ «Віра-2» від 05.05.2014 року, оформленого протоколом № 4-14, в частині передачі нерухомого майна , визнання недійсними свідоцтв про право власності на приміщення , оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк щодо подання заяви про апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складений 11 червня 2020 року.

Суддя: О.Є. Жукова

11.06.2020