Провадження №2/235/931/20
Справа №235/1655/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Комарової О.С.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Страхова Компанія «Аско Донбас» про стягнення матеріальної і моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: СК «Аско Донбас» про стягнення матеріальної і моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 24.12.2019 року о 14 годині водій ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , у дворі будинку № 142 , керуючи автомобілем «Chevrolet Tacuma» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 10.9 ПДР України, під час руху заднім ходом, не впевнився в безпеці, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль « Skoda Rapid» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , та після скоєного ДТП, в порушення вимог п. 2.10 а Правил дорожнього руху України, залишив місце пригоди. Своїми діями відповідач порушив вимоги п. 10.9, 2.10 а ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст.ст. 124,122-4 КУпАП. Внаслідок такого наїзду їй яке власнику автомобіля« Skoda Rapid» реєстраційний номер НОМЕР_3 , завдано матеріальних збитків в сумі 2190 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК Аско-Донбас Північний» полісом цивільно-правової відповідальності АО /1273407 від 03.06.2019 року та сума франшизи була передбачена договором страхування в розмірі 1000 грн.

Страховою компанією на її картковий рахунок було перераховано страхове відшкодування в розмірі 1190 грн. Вважає, що діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 10000 грн. Оскільки відповідач відмовився у добровільному порядку відшкодувати розмір франшизи, моральну шкоду, позивачка просить стягнути з його на свою користь 10000 грн. моральної шкоди, 1000 грн. франшизи згідно договору цивільно-правової відповідальності АО № НОМЕР_4 та судові витрати, які на час подачі позову складають 5000 грн, витрати за надання правової допомоги і сплату судового збору у розмірі 1681,80 грн.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що сума моральної шкоди, яку просить стягнути позивачка на свою користь, за його думкою, є завищеною. Подряпина на її бампері машини розміром 1 мм х 40 мм не може привести до розвитку остено-невротичного синдрому, або ВСД. Позивачкою не надано доказів на сплату гонорару адвокату. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивачка, представник позивачки підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, підтримали наданий відзив на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача,, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Позивач по справі ОСОБА_1 є власником транспортного засобу « Skoda Rapid» реєстраційний номер НОМЕР_3 ( а.с. 11).

Судом встановлено, що 24.12.2019 року о 14.00 годині водій ОСОБА_3 в АДРЕСА_3 , керуючи автомобілем «Chevrolet Tacuma» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 10.9 ПДР України, під час руху заднім ходом, не впевнився в безпеці, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль « Skoda Rapid» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. ( а.с. 13-15).

Постановою Красноармійського міськрайонного суду від 09.01.2020 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4,124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. ( а. с. 13-15).

Відповідачем визнано свою вину у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди , що підтверджується постановою від 09.01.2020 року.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано шкоду у вигляді пошкоджень транспортного засобу, в розмірі 2190 грн., що підтверджено розрахунком-фактурою від 14.01.2020 року ( а. с. 18).

Як встановлено судом, цивільна відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ «СК Аско-Донбас Північний» ( а. с. 20).

15.01.2020 року між ПрАТ «СК Аско-Донбас Північний» та ОСОБА_1 укладено угоду щодо розміру страхового відшкодування, відповідно до умов якої сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи 1000 грн., становить 1190 грн. ( а. с. 19).

Третьою особо «СК Аско Донбас Північний» на рахунок позивача перераховано сума страхового відшкодування 1190 грн., за вирахуванням франшизи. ( а. с. 21).

Відповідно до ст..22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки).

Згідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода , завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі , грошову суму ( страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст..9, ч.1 ст.25 Закону України « Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.03.2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.03.2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» з огляду на презумпцію вини завдача шкоди ( частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду ( у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереробної сили або умислу потерпілого ( частина друга статті 1187 ЦК, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

( стаття 3 Закону № 1961-1У « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону N 1961-IV).

Згідно умов страхового полісу № АО /1273407 ПрАТ СК АСКО ДС від 03.06.2019 року застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача за даною справою ОСОБА_3 та визначена сума франшизи у розмірі 1000 грн.

Встановлення франшизи за договором страхування цивільно-правової відповідальності передбачено п. 12.1 ст..12. Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». А відповідно до ч.2 п.12.1 цієї статті Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У зв`язку з тим, що автомобіль позивача отримав механічні ушкодження, але у зв`язку з тим, що була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , ПрАТ С КАСКО ДВ виплатило позивачці суму страхового відшкодування, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1000 грн. франшизи, встановленою умовами полісу від 03.06.2019 року.

Відповідно до ст. ст. 23,1167 ЦК України , особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушенням її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача суд враховує глибину фізичних і душевних страждань позивачки, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, що узгоджується з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " від 31 березня 1995 року № 4 ( зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5), де вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження доказами заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу в результаті противоправних дій ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п. 10.9, 2.10 а ПДР України та знаходились у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань з урахуванням ступеня вини відповідача.

Так, з урахуванням характеру та тривалості страждань позивачки, її стану здоров`я , істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, можливість відновлення його психологічного стану , розміру спричиненого матеріального збитку, суд вважає, що достатнім та розумним розміром відшкодування моральної шкоди в рахунок компенсації моральних страждань позивача буде грошова сума у розмірі 1000 грн., яка належить стягненню з відповідача ОСОБА_3 , дії якого знаходились у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи представника відповідача про недоведеність позивачкою моральних страждань суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема медичними документами.( а.с. 22-23).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує у тому числі, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічні позиції викладені в постанові ВСУ від 02.07.2019 року в справі за № 810/795/18.

Як вбачається з матеріалів справи адвокатом в обґрунтування своїх вимог щодо стягнення витрат за надання правової допомоги надані договір про надання правової допомоги від 27.01.2020 року ( а. с. 24), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ( а. с. 28), ордер( а. с. 29), квитанція про сплату витрат на правову допомогу ( а. с. 29 а), актом виконаних робіт від 09.03.2020 року ( а. с. 30).

Представник позивача просив зменшити розмір судових витрат на оплату правової допомоги у зв`язку з тим, що витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., не співмірні зі складністю справи.

З урахуванням принципу пропорційності суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 909 грн. ( 5000 грн х 18,8%:100%=909 )

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 924 грн. ( 840 грн. + 84 грн.(840 х10%:100=84).

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 909 грн., понесені судові витрати в сумі 924 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16,22, 23, 1166 , 1167,1187 ЦК України, ст. ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Страхова Компанія «Аско Донбас», про стягнення матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування франшизи - 1000 грн., моральної шкоди- 1000 грн., витрат на правову допомогу - 909 грн., судовий збір в розмірі 924 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Приватне Акціонерне Товариство «Страхова Компанія Аско-Донбас Північний» код ЄРДПОУ 13494943, місцезнаходження: м. Дружківка, вул. Соборна, 37.

Повний текст рішення виготовлено 11 .06.2020 року.

Суддя: