Провадження № 2/263/2964/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.Л.,

за участю секретаря Кирилюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментиів шляхом зміни способу їх стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 05 травня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментиів шляхом зміни способу їх стягнення.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем. Під час шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовим наказом Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2020 року на користь ОСОБА_1 стягнуті з ОСОБА_2 аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 14 квітня 2010 року і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки відповідач офіційно не працює та не має офіційного фіксованого доходу, вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею трирічного віку, то аліменти, які будуть стягуватись з відповідача по судовому наказу не буде вистачати та утримання дітей. У зв`язку з чим, керуючись ст. ст. 183,184 СК України, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, стягнутих на підставі судового наказу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2020 року (справа № 263/4575/2020) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши їх у розмірі 10 000 грн щомісячно, і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого продовжувати стягувати аліменти в сумі 5 000 грн, щомісячно на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повноліття.

Від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач визнав позовні вимоги.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд вказаної цивільної справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, оскільки відповідач визнав позовні вимоги.

Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначив, що відзив поданий підтримує, не заперечує проти ухвалення рішення з урахуванням доводів викладених у відзиві.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є зміна розміру аліментів.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18 червня 2009 року, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що вчинений актовий запис № 482, батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12 липня 2018 року, ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що вчинений актовий запис № 191, батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Судовим наказом Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2020 року на користь ОСОБА_1 стягнуті з ОСОБА_2 аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 14 квітня 2010 року і до досягнення дітьми повноліття.

У квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою головою ОСББ «Шевченко 240» 06 квітня 2020 року.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду позовну заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У той же час, як зазначено вище, суд при вирішенні спору про збільшення розміру аліментів повинен з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Положеннями статей 12, 81 ЦПК України передбачений обов`язок кожної із сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається кожна із сторін як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ч. 3 ст. 3 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судовим наказом вже присуджено стягнення аліментів з відповідача від дня пред`явлення з 14.04.2020. Суд вирішує питання про збільшення розміру аліментів. Рішення про збільшення розміру аліментів виконується з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивач звільнена від сплати судового збору в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», необхідно дійти висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь держави половини судового збору, тобто 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 3, 12, 13, 76-80, 89, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментиів шляхом зміни способу їх стягнення, задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 на підставі судового наказу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 квітня 200 року (справа № 263/4575/2020), шляхом стягнення із ОСОБА_2 , НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , аліментів утримання малолітніх дітей- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 10 000 грн щомісяця, і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого продовжувати стягувати аліменти в сумі 5 000 грн щомісячно на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 420,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Л.Соловйов