29 травня 2020 року м.Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Чальцевої Т.В.,
за участю секретаря судового засідання - Сєрих І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №221/2031/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Позивач звернувся до Волноваського районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що йому на праві індивідуальної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 від 17.11.2008 року. Відповідач його колишня дружина. У 2010 році вона за його згодою була зареєстрована у належному йому будинку і він проти цього не заперечував. У січні 2019 року сімейні стосунки з дружиною було припинено і вона від нього пішла, а 02.12.2019 року шлюб між ними розірвано.
Позивач зазначає, що з січня 2019 року відповідач мешкає в іншому населеному пункті. У будинку він проживає з сином ОСОБА_3 , 2002 року народження. У позивача виникла необхідність оформити субсидію на будинок, але реєстрація відповідача у будинку позбавляє його цієї можливості, у зв`язку з чим, він звернувся до суду з позовом і просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом.
В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Волноваського районного суду Донецької області судової влади України, заяву про причину неявки суду не надала, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відзив відповідача на позовну заяву до суду не надходив.
Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВМА НОМЕР_2 від 17.11.2008 року посвідченого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є. та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №17302796 від 17.11.2008 року, позивач ОСОБА_1 є власником жилого будинку АДРЕСА_1 (а.с. 7-10).
Про те, що позивач та відповідач розірвали шлюбу вбачається, з копії рішення Волноваського районного суду Донецької області від 02.12.2019 року (а.с. 12).
Із наявної у матеріалах справи довідки №307 від 05.03.2020 року виданої виконкомом Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області ОСОБА_1 в тім, що він дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 , і має такий склад сім`ї: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишня дружина - ОСОБА_2 , яка зареєстрована, але не проживає з 10.01.2019 року (а.с. 5).
Із наявного у матеріалах справи акту обстеження проживання громадян від 05.03.2020 року складеного депутатом Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області Смертюк В.Г. у присутності сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вбачається, що під час обстеження будинку АДРЕСА_1 дійсно проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає з 10.01.2019 року про теперішній час (а.с. 6).
Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частина 2 статті 405 ЦК України визначає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Отже, відповідач втратила право користування житлом в зазначеному будинку, оскільки не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Реєстрація відповідача в будинку та її фактичне не проживання позбавляє позивача можливості оформити субсидію.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
На підставі вищезазначених норм чинного законодавства, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку АДРЕСА_1 без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вона не має, тому позов слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 405 ЦК України, ст.ст.10, 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовими заявами відповідачів, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Чальцева