Справа № 286/1490/20
УХВАЛА

05 червня 2020 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А. Л. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до держави Україна в особі старшого державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук Марини Євгенівни, в особі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та в особі управління державної Казначейської служби України в Овруцькому районі про визнання протиправною бездіяльності у виконавчому провадженні №53420734 старшого державного виконавця Ковальчук Марини Євгенівни Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та відшкодування моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом в порядку ст.447 ЦПК України до держави Україна в особі: старшого державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук Марини Євгенівни; в особі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та в особі управління державної Казначейської служби України в Овруцькому районі та просить поновити строк на оскарження і визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук Марини Євгенівни та посадових службових осіб Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53420734, а також стягнути на її користь з Державного бюджету України солідарно з Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) та посадових службових осіб Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) через управління державної Казначейської служби України в Овруцькому районі Житомирської області моральну шкоду у розмірі 250 000 грн. 00 коп..

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі, суд враховує наступне.

Згідно п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Приписами п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному порядку.

Позивачем же в позовній заяві не зазначено ціну позову, хоча заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 250000 грн. 00 коп..

Частиною 4 ст.177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розміри судового збору визначено нормами Закону України «Про судовий збір» із врахуванням змін та доповнень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами розмір судового збору становить за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб становить з 01.01.2020 - 2102 грн..

Відповідно до п.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зміст позовної заяви свідчить, що позивачем заявлено дві вимоги. Зокрема, вимогу про визнання протиправною бездіяльності старшого державного виконавця Ковальчук М.Є. у виконавчому провадженні №53420734, яка є вимогою немайнового характеру. Відповідно судовий збір має бути оплачено в сумі 840 грн. 80 коп. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Також заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 250000 грн. 00 коп..

Характер вимоги про стягнення моральної шкоди (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Таким чином, оскільки заявлена позивачем вимога про стягнення моральної шкоди є вимогою майнового характеру, то відповідно судовий збір має бути оплачено в сумі 2500 грн. 00 коп. ( 1% від суми стягнення 250000 грн. 00 коп..).

Позивачем надано суду дві квитанції про сплату судового збору в загальній сумі 1681,60 грн.. Тобто, судовий збір не сплачено в повному обсязі.

У зв`язку з наведеним, дана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175 і 177 ЦПК України.

Так, позивачу необхідно зазначити ціну позову та відповідно до неї доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру в частині стягнення моральної шкоди в сумі 1659 грн. 20 коп..

Крім того, слід звернути увагу на наступне.

Частинами 1 і 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

На підставі ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Порядок такого оскарження встановлено розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.447 ЦПК України, в порядку якої звертається позивач, як зазначено нею в позовній заяві, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, окрім здійснення цивільного судочинства за правилами, передбаченими ЦПК України у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження, суд здійснює судовий контроль за виконанням рішення суду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, за здійсненням якого сторони виконавчого провадження вправі звертатися до суду із відповідними скаргами. При цьому, вирішення їх одночасно положеннями ЦПК не передбачено. Напроти, законодавцем визначено різні строки для розгляду справ в порядку судового контролю за виконанням судових рішень та справ в порядку позовного провадження.

В пункті 28 постанови від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили.

Крім того, в частині 14 вказаної постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав: «ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Відтак, виходячи із системного аналізу правових норм, які регулюють спірні правовідносини, суд відмічає, що об`єднання заявлених вимог позивачем в одне провадження не узгоджується з положеннями ст. 188 ЦПК України щодо об`єднання позовів.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення вищевказаних недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вищезазначених вимог закону.

Керуючись ст.185 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави Україна в особі старшого державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук Марини Євгенівни, в особі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та в особі управління державної Казначейської служби України в Овруцькому районі про визнання протиправною бездіяльності у виконавчому провадженні №53420734 старшого державного виконавця Ковальчук Марини Євгенівни Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та відшкодування моральної шкоди залишити без руху і надати позивачеві строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга в частині визначення розміру судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, але не пізніше закінчення строку карантину.

СУДДЯ : А. Л. Гришковець