Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/225/20
Провадження по справі 2/281/67/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участю:

секретаря судових засідань Островської І.В.,

представника відповідача Дячок О.М.

третьої особи ОСОБА_1

провівши підготовче судове засідання по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Житомиробленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов`язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Житомиробленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов`язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкодив. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 лютого 2004 року між ним, як споживачем, та ВАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» в особі Лугинського району електичних мереж було укладено договір про користування електричною енергією населенням № 03070 за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно акту про порушення ПКЕЕН №013154 від 30 червня 2016 року перевіркою встановлено, що уповноважена споживачем особа, ОСОБА_1 при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 , порушила п.42 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби.

Листом №754 від 05.09.2016 року Лугинський РЕМ роз`яснив позивачу, що за рішенням комісії Лугинського РЕМ відмінено розрахунки та проведено перерахунок по показникам лічильника за період з 07.07.2013 по 07.07.2016 та надав довідку про стан розрахунків побутового споживача? згідно якої позивачем не оплачено послуги по проведенню експертизи, не надано для перерахунку результатів проведеної експертизи і міститься заборгованість за електричну енергію.

03 грудня 2019 року працівниками Коростенського РЕМ було припинено постачання електричної енергії будинку АДРЕСА_1 .

Припинення постачання електричної енергії було проведено працівниками Коростенського РЕМ згідно з вимогами п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року та на підставі винесеної постанови Житомирським апеляційним судом 23 жовтня 2019 року по справі №281/6/17 щодо споживання споживачем не облікованої електричної енергії на користь оператора системи розподілу.

23.11.2019 на адресу позивача від Коростенського РЕМ поштовим зв`язком надійшов лист № 1929 від 06.11.2019 «Претензія про сплату боргу за спожиту електроенергію, збитків спричинених АТ «Житомиробленерго» та понесених судових витрат, сума претензії складає 30233,54 грн. та лист № 2145 від 21.11.2019 «Попередження про припинення постачання електричної енергії».

03.12.2019 працівниками Коростенського РЕМ проведено відключення енергопостачання та надано довідку, відповідно до якої підставою відключення є заборгованість по акту крадіжки

На фоні зазначених подій у позивача 13.12.2019 стався повторний інсульт, а 16.12.2019 враховуючи тяжкий стан здоров?я, стався інфаркт .

18 грудня 2019 позивач письмовою заявою звернувся до начальника Коростенського РЕМ про з?ясування питання відключення електроенергії від будинку.

Коростенським РЕМ було направлено на адресу позивача лист № 2395 від 28.12.2019, в якому зазначено, що для відновлення постачання електричної енергії позивачу необхідно сплатити Коростенському РЕМ усі підтверджені у постанові Житомирського апеляційного суду по справі №281/6/17 кошти, а також вартість відключення та повторного підключення електроенергії.

12.01.2020 позивач звернувся із заявою про надання йому підтверджуючих документів боргу, так як за кінцевою квитанцією по особовому рахунку є переплата.

23.01.2020 за вих. № 178 позивач отримав відповідь від відповідача, де зазначено, що в доданій квитанції ТОВ «ЖОЕК» за грудень 2019 рахується переплата перед постачальником, а не оператором розподілу. Крім того зазначено, що енергопостачання за вказаною позивачем адресою не припинялось.

На підставі викладеного позивач вважає дії відповідача, щодо припинення енергопостачання є безпідставними та в результаті яких йому заподіяно матеріальну шкоду, оскільки через відсутність електропостачання відбулося псування продуктів харчування на суму 4000 грн., а також понесені додаткові витрати на лікування і обслуговування, окрім того заподіяно і моральну шкоду, оскільки трактування крадіжки є безпідставними та такими що принижують честь та гідність позивача.

16.04.2020 на адресу Лугинського районного суду Житомирської області від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого останній зазначає, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 17.07.2017 по справі № 281/6/17 стягнено в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 збитки по втраті електролічильника НІК 2301 АП 1№0705303 в розмірі 1464 грн. 61 коп., судові витрати в розмірі 141 грн. 50 коп., постановою Житомирського апеляційного суду від 23.10.2019 по цій же справі стягнено з ОСОБА_2 на користь АТ «Житомиробленерго» 28627, 43 грн. боргу за спожиту електричну енергію.

06.11.2019 на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 направлено поштовим відправленням лист-претензію про сплату боргу за спожиту електричну енергію, збитків спричинених АТ «Житомиробленерго» та понесених судових витрат на загальну суму 30233, 54 грн. Дану претензію позивачем було отримано 07.11.2019, однак добровільно сплатити заборгованість, позивач відмовився.

21.11.2019 за №2145 ОСОБА_2 направлено по пошті попередження про припинення постачання електричної енергії. Позивач отримав дане попередження 23.11.2019.

03.12.2019 за присутності представника позивача ( ОСОБА_1 ), згідно з вимогами п. 7.5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» припинено постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Житомирській області було проведена перевірка АТ «Житомиробленерго», додержання суб`єктом господарювання вимог у сфері захисту прав споживачів. Перевіряючими в ході проведення перевірки не виявлено порушень вимог законодавства відповідачем та підтверджено правомірність дій оператора системи розподілу з припинення постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи вищевикладене відповідач просив суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити за безпідставністю.

Позивач, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, де просить, у зв`язку з станом здоров`я, проводити розглядати справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача, Дячок О.М. у судове засідання з`явився, просить у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав зазначених у відзиві.

Третя особа на стороні позивача, ОСОБА_1 у судове засідання з`явилась позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи на стороні позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Житомирського апеляційного суду від 23.10.2019 по справі № 281/6/17 стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Житомиробленерго» борг за спожиту електричну енергію в сумі 28627,43 грн.

06.11.2019 відповідачем направлено на адресу позивача лист-претензію № 1929 про сплату боргу за спожиту електричну енергію, збитків спричинених АТ «Житомиробленерго» та понесених судових витрат на загальну суму 30233, 54 грн, відповідно до якого позивачу, ОСОБА_2 пропонувалося перерахувати кошти в сумі 28627, 43 грн. - боргу за спожиту електричну енергію, 1464, 61 грн. - збитків по втраті електролічильника та понесені судові витрати в розмірі 141, 50 грн.. В разі не здійснення даного перерахунку коштів район електромереж залишає за собою право припинити постачання електричної енергії.

21.11.2019 позивачу було надіслано попередження за № 2145 про припинення постачання (розподілу) електричної енергії відповідно до п. 7.5 ПРРЕЕ з 03.12.2019, оскільки станом на 21.11.2019 позивач заборгував ОСР 28 627, 43 грн., відповідно до постанови суду від 23.10.2019 по справі 281/6/17 і борг є не погашеним.

03.12.2019 згідно з вимогами п. 7.5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» відповідачем було припинено постачання електричної енергії у домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , одноособовим власником якого є позивач ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами позивач отримував від відповідача лист-претензію № 1929 та попередження за № 2145 про припинення постачання (розподілу) електричної енергії відповідно до п. 7.5 ПРРЕЕ з 03.12.2019.

Відповідно до листа Департаменту регіонального розвитку Житомирської ОДА за № Н-3204 від 10.01.2020 звернення, яке надійшло на «гарячу лінію» департаменту регіонального розвитку облдержадміністрації від 02.01.2020 № Н-4-ГЛ стосовно відсутності послуги електропостачання розглянуто спільно з АТ «Житомиробленерго» та роз`яснено, що припинення постачання електроенергії до будинку АДРЕСА_1 було проведено Коростенським РЕМ 3.12.2019 згідно з вимогами п. 7.5. ПРРЕЕ, а саме у зв`язку з прийняттям Житомирським апеляційним судом 23.10.2019 постанови по справі № 281/6/17 щодо стягнення з ОСОБА_2 - 28627, 43 грн.

Згідно Акту № 5 від 11.03.2020 Головного управління Держпродспоживслужби Житомирської області складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів порушень - не виявлено.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов&apos;язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та зобов`язання виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Дані правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Кодексу системи розподілу, затвердженою постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затверджено постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018.

Відповідно до вимог абз. 6 п.п.5.1.1. п. 5.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 оператор системи розподілу має право тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо;

Згідно абз.14 п.п.5.1.1. п. 5.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 оператор системи розподілу має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання правовідносини, в яких одна сторона повинна виконати на користь іншої сторони певні дії, а друга сторона має право вимагати виконання цього зобов`язання, при цьому, як визначено статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору й вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов&apos;язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов&apos;язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно статті 1 Закону України «Про електроенергетику», споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електроенергетику», відносини, пов&apos;язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням, регулюються цим законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено матеріалами справи, 02.02.2004 року між позивачем та ВАТ «ЕК «Житомиробленерго» (енергопостачальник) укладено договір про користування електричною енергією, за умовами якого енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1.3 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов&apos;язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором .

Згідно статті 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці зокрема є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією тощо.

Відключення електричної енергії у домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , одноособовим власником якого є позивач, ОСОБА_2 , було припинено 03.12.2019 на підставі п. 7.5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії».

Відповідно до 7.5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється:

1) оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі:

відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади);

недопущення уповноважених представників оператора системи до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача;

заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи;

несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи);

невиконання припису представника відповідного органу виконавчої влади;

закінчення терміну дії, розірвання або неукладення договору між споживачем та оператором системи;

закінчення терміну дії договору між споживачем та постачальником "останньої надії" (за умови неукладення споживачем договору з іншим електропостачальником);

порушення споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року N 209 (далі - Правила охорони електричних мереж);

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.

Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.

У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється.

Оператор системи протягом одного робочого дня після надання споживачу попередження про припинення електроживлення повідомляє про це електропостачальника споживача та адміністратора комерційного обліку. У разі отримання оператором системи від електропостачальника звернення щодо відключення електроустановки споживача оператор системи має повідомити адміністратора комерційного обліку про отримання відповідного звернення протягом дня його отримання.

Суд звертає увагу, що постанова Житомирського апеляційного суду від 23.10.2019 по справі № 281/6/17, позивачем виконано не була, про що останнього повідомляв відповідач надіславши на адресу позивача претензію про сплату боргу за спожиту електроенергію від 06.11.2019 № 1929, а також попередження про припинення постачання (розподілу) електричної енергії від 28.12.2019 №2395, де відповідач прописав суму боргу та зазначав, що витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем.

Також, відповідно до листа від АТ «Житомиробленерго» № 013/311 від 09.01.2020 ОСОБА_2 було роз`яснено, що відповідно до п. 4.24 ПРЕЕ у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за споживчу електричну енергію, останній має право звернутися до оператора системи розподілу про укладення договору щодо реструктуризації заборгованості та оформити графік її погашення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не звертався до відповідача для укладення договору щодо реструктуризації заборгованості та оформлення графіку її погашення та не вчиняв інших дій спрямованих для запобігання відключення його будинку від електропостачання.

Згідно п. 7.12 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цієї глави, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор такого відключення повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації.

Витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем, якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку.

Виходячи з вищевикладеного з урахуванням поданих сторонами доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання незаконного відключення від електричної мережі, зобов`язання відновити електропостачання.

Що ж стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000 (п?ятсот тисяч) грн. та стягнення цієї суми з відповідача то суд зазначає наступне.

Так, у відповідності із частиною 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 статті 1167 ЦК України.

Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При цьому у відповідності до абзацу 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов&apos;язковому з&apos;ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки судом не встановлена незаконність відключення від електричної мережі та позивачем під час судового розгляду не доведена протиправність дій АТ "Житомиробленерго", вимога про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою, а тому керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що моральна шкода з відповідача стягненню не підлягає.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог у позові до відповідача, а тому позовні вимоги є не обґрунтованим і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 11-13, 81, 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 509, 611, 714, 1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Житомиробленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов`язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде виготовлений 05.06.2020 року.

Суддя Свинченко Г.Д.