Справа № 128/701/20
РІШЕННЯ

Іменем України

19 червня 2020 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі судді Ганкіної І.А.,

при секретарі Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який обґрунтовує тим, що 28.12.2007 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 4214 від 28.12.2007 року. Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує на даний час їх шлюбні стосунки припинені, з відповідачем проживають окремо, діти проживають разом з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. На даний час старший син ОСОБА_5 є повнолітнім та є студентом Вінницького вищого професійного училища сфери послуг на денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.03.2021 року. Вказує, що син проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Також зазначає, що син є студентом, власного заробітку не має тому потребує матеріальної допомоги на період навчання. Просить стягувати з відповідача аліменти щомісячно в розмірі 3000,00 грн.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилися, проте надала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його вимоги задовольнити. Просить розглядати справу в її відсутність.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Вказує, що позовні вимоги не визнає повністю, в задоволені позову просить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думку сторін по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28.12.2007 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 4214 від 28.12.2007 року.

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 02.10.2009 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання дітей аліменти в розмір 1/3 частини від всіх видів його доходів (а.с.4).

Відповідно до довідки № 233 від 26.02.2020 року виданої Вінницьким вищим професійним училищем сфери послуг, вбачається що ОСОБА_3 навчається дійсно в ДПТНЗ «Вінницьке вище професійне училище сфери послуг» з 01.09.2019 року по 30.03.2021 року, форма навчання денна, державна, на повному державному забезпеченні не знаходиться (а.с.6).

Як вбачається з довідки № 761 від 17.06.2020 виданої Мізяківсько-Хутірської сільської ради, що ОСОБА_2 1977 р.н., є єдиним сином своїх батьків матері ОСОБА_6 1952 р.н, та батька ОСОБА_7 1951 р.н, які знаходяться на його утриманні, однак він з батьками не проживає.

Згідно з довідкою про здійснення відрахування та виплати наданої ОСОБА_2 ВЧ А 1445, заробітна плата становить з грудня по 2019 року по квітень 2020 року 13 367,00 грн, а в травні 2020 року 9 177.30 грн.

Судом установлено, що сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання їхнього повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позов обґрунтованим.

Так, визначаючи розмір аліментів на утримання сина сторін по справі, який продовжує навчання, суд вважає необхідним визначити їх в розмірі 2000,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви на період його навчання, але не більше як до досягнення сином 23-х річного віку.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судові витрати в розмірі 840, 80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 180-183, 191, 200 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

..

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , працюючого у ВЧ А 1445 (начальник служби ТО) проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 13.03.2020 на період його навчання до 30.03.2021, але не більше як до досягнення ним 23-х річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , працюючого у ВЧ А 1445 (начальник служби ТО) проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Учасники судового провадження:

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ;

Відповідач - ОСОБА_2 ,, АДРЕСА_1 .

Суддя І.А. Ганкіна