УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Луньова Д.Ю.;

за участю секретаря судового засідання - Гавриленко В.В.

розглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. № 1Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. № 50, м. Дніпро, 49094) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача 25 січня 2018 року звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява, в якій просить провести розгляд справи без участі представника банку.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до наступного.

Листом від 09 березня 2018 року № 770/17.6-28, який надійшов від Лисичанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області, була надіслана копія актового запису про смерть ОСОБА_1 , від 03 червня 2015 року № 1035, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області. Відповідно до актового запису, смерть ОСОБА_1 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до подання позовної заяви.

З відповіді на запит Лисичанської державної нотаріальної контори від 03.05.2018 р. №306/01-16, що зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтво про право на спадщину) після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , спадкова справа не заводилась.

Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Статтями 43, 49 ЦПК України передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Згідно зі ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво являє собою заміну сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

За вказаних обставин, відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної правоздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, тобто, справа за позовом до померлого відповідача не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою ВС у постанові від 07 квітня 2020 року у цивільній справі № 473/1433/18.

П. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суддя закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи обставини, з урахуванням того, що відповідач помер до пред`явлення позову, але провадження у справі було відкрито попереднім складом суду, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження за позовною заявою представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Д. Ю. Луньова