КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №367/6427/19 головуючий у суді І інстанції: Саранюк Л.П.
провадження №22-ц/824/5813/2020 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 жовтня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради про призначення (заміну) опікуна,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року заявник звернулася до суду із заявою про призначення (заміну) опікуна, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється її падчеркою та відповідно рідною дочкою її чоловіка ОСОБА_4 від першого шлюбу.

В обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства - І група інвалідності та страждає психічним захворюванням: олігофренія у ступені ідіотії, а, отже, потребує постійного стороннього догляду. Раніше за ОСОБА_3 доглядала її мати ОСОБА_5 , проте ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла і всі турботи у відношенні дочки лягли на її батька ОСОБА_4 та її, як його дружину.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 червня 2007 року ОСОБА_3 визнано недієздатною та призначено ОСОБА_4 опікуном над донькою ОСОБА_3 . Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24.09.2007 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21.06.2007 року залишено без змін.

Також вказує, що після призначення опікуном її чоловіка ОСОБА_4 вони почали проживати однією сім`єю з ОСОБА_3 та разом піклувалися про її харчування, побут, забезпечували всім необхідним. Між нею та падчеркою склалися добрі відносини, оскільки вона фактично замінила їй померлу матір, здійснювала постійний догляд за нею. При цьому, її чоловік, як опікун вчиняв всі правочини від імені недієздатної доньки, зокрема отримував пенсію, купував ліки, продукти харчування та сплачував комунальні послуги. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Після смерті її чоловіка, заявник продовжує повністю опікуватися своєю падчеркою - недієздатною ОСОБА_3 , піклуватися про її харчування та побут, забезпечує її всім необхідним, здійснює постійний догляд за нею. Однак, опікуючись своєю падчеркою ОСОБА_3 , заявник не має законних підстав здійснювати будь-які дії для захисту її прав та законних інтересів, а саме: отримувати пенсію, сплачувати комунальні платежі, тощо. Зазначає, що вона має бажання доглядати за недієздатною ОСОБА_3 , що фактично і здійснює з 2007 року та бажає бути її опікуном. До того ж, вона має можливість виконувати обов`язки опікуна. Так, з 01.04.2019 року заявник працює в ТОВ «Медичний центр «СантаЛен» на посаді молодшої медичної сестри, характеризується позитивно, отримує заробітну плату та пенсію за віком, за станом здоров`я може бути опікуном, проживає в одній квартирі з недієздатною ОСОБА_3 та здійснює за нею повний догляд. Крім того, з метою встановлення опікунства вона звернулася до органу опіки та піклування виконкому Ірпінської міської ради із заявою про встановлення опікунства. Розглянувши 08.08.2019 року її заяву, виконком Ірпінської міської ради надав згоду на призначення заявника опікуном над недієздатною ОСОБА_3 .

У зв`язку з вищевикладеним, просила суд призначити її опікуном над недієздатною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 жовтня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради про призначення (заміну) опікуна. Призначено ОСОБА_2 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 .

Не погодившись із вказаним судовим рішенням особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, і порушення судом норм процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви. Вказує, що суд першої інстанції не повідомив її про перебування у суді іншої справи про призначення опікуном ОСОБА_2 та не об`єднав справи в одне провадження. Також зазначає що подання виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 0720/3004 від 27.08.2019 року приєднано до матеріалів справи в порушення ст. 83 ЦПК України. Крім того, звертає увагу суду на те, що матеріали справи не містять доказів на підставі якого рішення органу опіки та піклування було підготовлено подання та коли воно подане до суду.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що оскаржуване рішення нічим не порушує права апелянта, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Вирішуючи дане питання, і задовольняючи заяву, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що заявник здатна бути опікуном над недієздатною особою, і перешкод для призначення її опікуном, немає.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Встановлено, що 30.11.1995 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Виконавчим комітетом Бучанської міської ради міста Ірпеня Київської області було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с. 7).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 (а.с. 8-10).

ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства - І група інвалідності та страждає психічним захворюванням: олігофренія у ступені ідіотії, а, отже, потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується Довідкою серії НОМЕР_3 від 23.05.1999 та висновком лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу № 1613/23 від 25.04.2001 року (а.с. 11-12).

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 червня 2007 року у справі № 2-о-69/2007 р. заяву ОСОБА_4 - задоволено. Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною. Призначено ОСОБА_4 опікуном над донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13-14).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2007 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21.06.2007 року - залишено без змін (а.с. 15-16).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 (а.с. 18).

Після смерті чоловіка ОСОБА_2 продовжує опікуватися своєю падчеркою - недієздатною ОСОБА_3 , піклуватися про її харчування та побут, забезпечує її всім необхідним, здійснює постійний догляд за нею.

З 01.04.2019 ОСОБА_2 працює в ТОВ «Медичний центр «СантаЛен» на посаді молодшої медичної сестри, характеризується позитивно, отримує заробітну плату та пенсію за віком, за станом здоров`я може бути опікуном, проживає в одній квартирі з недієздатною ОСОБА_3 та здійснює за нею повний догляд (а.с. 19-20).

Також, з метою встановлення опікунства вона зверталася до органу опіки та піклування виконкому Ірпінської міської ради із заявою про встановлення опікунства.

Поданням виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 01-20/3004 від 27.08.2019 визначено за доцільне призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 33).

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 пояснила, що Орган опіки та піклування відмовив їй у наданні подання про встановлення її опікуном, що стало в подальшому підставою для відмови їй у задоволенні заяви про призначення (заміну) її опікуном. Також пояснила, що вона не проживає разом з недієздатною, разом з цим, у неї створені всі умови для піклування та опіки.

Суд апеляційної інстанції, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заявник здатна бути опікуном над недієздатною особою, і перешкод для призначення її опікуном, немає, оскільки при призначенні опікуна враховано особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не повідомив її про перебування у суді іншої справи про призначення опікуном ОСОБА_2 та не об`єднав справи в одне провадження, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки положення статті 188 ЦПК України щодо об`єднання і роз`єднання позовів стосується саме позовного провадження, а заява про призначення (заміну) опікуна розглядається судом в порядку окремого провадження, тому ЦПК України не передбачено порядку об`єднання справ, які розглядаються в окремому провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що подання виконавчого комітету Ірпінської міської ради №0720/3004 від 27.08.2019 року приєднано до матеріалів справи в порушення ст. 83 ЦПК України, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки підготовка та подання доказу Ірпінською міською радою Київської області не залежить від суб`єктивних та об`єктивних можливостей заявника.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів на підставі якого рішення органу опіки та піклування було підготовлено подання та коли воно подане до суду, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскількинормами ЦПК та ЦК не передбачено обов`язковість посилання на рішення органу опіки і піклування у поданні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви та вірно застосував до даних правовідносин положення ст. 60, 62, 63 ЦК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «23» червня 2020 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіІ.В. Іванова О.І. Сліпченко