КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 756/3890/17 Головуючий у 1 інстанції: Васалатій К.А.
провадження № 88-ц/824/23/2020 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
УХВАЛА

Іменем України

10 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: - Олійника В.І.,

суддів: Желепи О.В., Кулікової С.В.,

при секретарі Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 08 серпня 2011 року, близько 22:00, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла «Kawasaki VN-900» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Мерседес G-500» (державний номерний знак НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_2 . Останній не пропустив мотоцикл, що рухався прямо у зустрічному напрямку, здійснивши поворот ліворуч для заїзду у двір через суцільну подвійну лінію розмітки, чим спричинив зіткнення транспортних засобів.

В результаті ДТП позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості: струс головного мозку, закриту черепно-мозгову травму, перелом човноподібної кістки лівого зап`ястку, забій правої кисті та був госпіталізований лікарями швидкої медичної допомоги до Київської міської клінічної лікарні №17.

Зазначав, що за фактом ДТП 08 серпня 2011 року було порушено кримінальну справу №05-25732 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 13.07.2016 року ОСОБА_2 було визнано винним та звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Вказував, що відповідно до запиту, здійсненого до централізованої бази даних МТСБУ, по відношенню до автомобіля «Мерседес G-500» (д/н НОМЕР_2 ) на дату ДТП діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був відсутній. Тому відповідно до ст.22.1, 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. Страхова сума, належна до виплати потерпілому МТСБУ за шкоду, заподіяну майну на день настання події, склала 50 000 грн.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 позивач ОСОБА_3 зазнав матеріальної шкоди у вигляді пошкодження мотоцикла «Kawasaki VN-900» (д/н НОМЕР_1 ). Її розмір встановлений висновком №067/12 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 13.02.2012 року та становив 77 999 грн. 10 коп., що складається з вартості матеріального збитку у сумі 77 399 грн. 10 грн. та вартості проведення товарознавчого дослідження у сумі 600 грн.

На думку позивача, з вищевказаної суми у межах ліміту відповідальності МТСБУ необхідно було відшкодувати 50 000 грн. і 27999 грн. 10 коп. належить стягнути з ОСОБА_2 .

Також позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 18 липня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоду у сумі 77 999 грн., 10 000 грн. моральної шкоди та судовий збір у сумі 2 304 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставилося питання про скасування рішення суду першої інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задоволено частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 18 липня 2018 року скасовано і прийнято постанову.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , МТСБУ про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих кримінальним правопорушенням задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 77 999 грн. 10 коп., 10 000 грн. моральної шкоди та судовий збір у сумі 2 304 грн. 80 коп.

У березні 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року.

Заява обгрунтована тим, що судом апеляційної інстанції не взято до уваги те, що згідно розширеної довідки про ДТП, яка міститься в матеріалах цивільної справи, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс», згідно Полісу АА/4150130. Страховий поліс АА/4150130 був пред`явлений ОСОБА_2 на місці ДТП працівникам правоохоронних органів, про що є відповідна відмітка в розширеній довідці про ДТП.

Вказував, що піддавались сумніву доводи ОСОБА_2 про те, що Поліс АА/4150130 дійсно був виписаний на паперовому носії - офіційному бланку встановленого зразку та був чинним на момент ДТП, а при розгляді скарги апеляційний суд не надав достатньо часу віднайти вказаний бланк полісу.

В період від 19.02.2020 року до 24.02.2020 року ОСОБА_2 активно вживав заходів щодо пошуку оригіналу бланку Полісу АА / 4150130 та 24.02.2020 року в гаражному приміщенні віднайшов його оригінал, виписаний 05.08.2011 року, строк дії до 04.08.2012 року.

Зазначає, що оскільки бланк страхового полісу був знайдений, вказане свідчить що на момент ДТП, тобто станом на 08.08.2011 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована страховою компанією ПрАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс» в законний спосіб, а тому обов`язок по страховому відшкодуванню в розмірі ліміту 50 000 грн. відповідно до Закону повинен бути покладений на ПрАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс» або ж на МТСБУ в разі ліквідації страхової компанії, але ніяк не на ОСОБА_2 , а тому суд прийняв передчасне рішення.

Проте, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року слід відмовити та постанову залишити в силі, виходячи з наступних підстав.

Так, ч.1 ст.423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За пунктами 3, 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджується нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як зазначено у п.7 вищезазначеної Постанови, питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Разом з тим, процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі «PRAVEDNAYA v. RUSSIA № 69529/01, § 27, 28, від 18 листопада 2004 року).

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 229 ЦПК України).

Вивчивши подану ОСОБА_1 - представником ОСОБА_2 заяву, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається заявник, як на підставу для перегляду судового рішення, не є нововиявленими обставинами, а неподання стороною доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Дані, викладені у заяві про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами, не можуть слугувати нововиявленими обставинами для перегляду постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року, оскільки вони не відповідають усім необхідним умовам для тих обставин, які можуть вважатися нововиявленими.

Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального права, доводи заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що заявником не приведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати чи змінити судове рішення, а доводи заявника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини, не відносяться до таких у розумінні ст.423 ЦПК України, а тому підстави для перегляду і скасування постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами відсутні.

Відповідно до пункту 1 частин третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 429 ЦПК України).

Оскільки зазначені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України і не мають як істотного, так і будь-якого значення для вирішення цієї справи, то у задоволенні заяви ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року слід відмовити та зазначену постанову залишити в силі.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст.381 - 384, 390, 423, 429 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року відмовити.

Постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 10 червня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: