Справа № 137/510/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голоти О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 .

Зазначає, що спадщину після смерті батька вона прийняла, оскільки протягом шести місяців з дня його смерті звернулась із відповідною заявою до Літинської державної нотаріальної контори.

До складу спадкового майна матері входить право на земельну частку (пай) розміром 1,58 в умовних кадастрових гектарах, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату серія ВН №0366139 виданому Літинською РДА.

Позивач звернулася до Літинської ДНК для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак її було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та надано роз`яснення щодо оформлення спадщини.

Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Заєць Б.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву відповідно до якої просить розгляд справи розглянути у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа відповідно до якого справу просять розглянути без представника сільської ради. Позов підтримують.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Як зазначено у ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про народження позивачки (а.с.8) судом встановлено, що її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка після укладення шлюбу (а.с.9) змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.10) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із довідки Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області за №91 від 17.01.2020 р. (а.с.11) ОСОБА_2 , 1944 р.н. до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Спільно з нею проживав та був зареєстрований чоловік ОСОБА_3 , 1936 р.н.

Відповідно до виписки з погосподарської книги №2 Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області за №969 від 30.09.2016 р. за 1996-2000 роки (а.с.12) ОСОБА_2 зазначена як голова двору, ОСОБА_3 зазначений як чоловік.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с.13) встановлено, що 18.08.1963 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.14) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області за №93 від 17.01.2020 р. (а.с.11) ОСОБА_3 , 1936 р.н. до дня смерті помер ІНФОРМАЦІЯ_4 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Проживав та був зареєстрований один.

Із архівної довідки Архівного відділу Літинської районної державної адміністрації Вінницької області за №01-23/165 від 11.02.2020 р. (а.с.16) рішенням зборів уповноважених колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» с. Уладівка від 09 лютого 1996 року (протокол №1) затверджено списки громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога», які мають право на земельну частку (пай). У справі «Технічна документація по паюванню земель колективної власності КСП «Перемога» с. Уладівка за 1997-2001 роки» ОСОБА_2 с. Уладівка числиться у списках громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога», які мають право на земельну частку (пай) у розділі «пенсіонери» під №62.

Відповідно до довідки Відділу у Літинському районі Головного управління Держагеокадастру у Вінницькій області (а.с.17) згідно книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Уладівській сільській раді гр. ОСОБА_2 належав сертифікат на земельну частку (пай) ВН №0366139 в КСП «Перемога» на підставі розпорядження Літинської РДА від 28.07.1997 р. №187, який зареєстрований за №3 від 21.08.1997 року.

Розмір земельної частки (паю) 1,58 в умовних кадастрових гектарах. Грошова оцінка земельної частки (паю) складає 44929 грн., що також підтверджується Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.18).

Із листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №310/02-17 від 23.04.2020 року (а.с.19) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до копії спадкової справи 3575/2011 до майна померлого помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 . подала заяву про прийняття спадщини після смерті покійного батька ОСОБА_3 Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.29-33).

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Державний акт (сертифікат) на земельну ділянку спадкодавцем за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку.

Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК).

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в нотаріальному порядку позивач ОСОБА_1 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право на земельну частку (пай), оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємицею за законом і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити повністю. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 право на земельну частку (пай) розміром 1,58 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату ВН № 0366139 виданому на підставі розпорядження №187 від 28.07.1997 року Літинською РДА та зареєстрованому за №3 від 21.08.1997 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.