Справа № 522/6173/20
Провадження № 2-о/496/113/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Журавель Микола Володимирович про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з зазначеною заявою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 16.04.2020 року було вирішено передати заяву на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області, оскільки справа подана до суду стосується питання нерухомого майна.

Суддя Приморського районного суду м. Одеса прийшов до такого висновку на підставі того, що ст. 316 ЦПК України передбачено загальну підсудність справ за місцем проживання заявника. Разом з тим, питання щодо підсудності справи має вирішуватись судом і з врахуванням ст. 30 ЦПК України, зважаючи на зміст заявлених вимог та розташування нерухомого майна на території Біляївського району Одеської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа була розподілена на суддю Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М.

Заявник звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт того, що дійсно на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого секретарем виконкому Троїцької сільської Ради народних депутатів Біляївського району Одеської області УРСР Маячено В.В., 02.10.1992 року за реєстровим № 92, зареєстрованого в погосподарській книзі Виконкому Троїцької сільської Ради народних депутатів за № 3/222 стр. 36, покупець ОСОБА_2 дійсно купила у продавця, яким є ОСОБА_3 , житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.09.1992 року, виданого Біляївською нотаріальною конторою.

Дослідивши заяву, суд дійшов висновку, що вбачається спір про право.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Звертаючись до суду з відповідною заявою, представник заявника вказує, що підставою для встановлення відповідного факту є необхідним для отримання свідоцтва про право власності на спадщину після смерті матері. Зі змісту заяви вбачається, що крім заявника, можуть існувати інші спадкоємці щодо майна померлого, хоча заявниця стверджує, що вона є єдиним спадкоємцем, для встановлення даного факту, суду у будь-якому разі необхідно буде звернутись до нотаріальної контори.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як зазначив у своїх постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.05.2020 року (провадження № 61-38207ск18) «матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною».

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.12.2019 року справа № №755/16776/17, провадження № 61-1536св19 встановлено, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Отже, з поданої до суду заяви вбачається спір про право, зокрема, заявник просить встановити факт, що дійсно на підставі наданого договору купівлі продажу, її померла мати придбала житловий будинок, встановлення даного факту необхідно для отримання свідоцтва про право власності на спадщину після смерті матері.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України також передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як визначено п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до п.3 Постанови № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, з матеріалів справи вбачаються обставини, що можуть свідчити про виникнення спору про право та, відповідно, виключають наявність підстав для розгляду заяви по суті у порядку окремого провадження.

Оскільки заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, і зі змісту заяви вбачається спір про право, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 4 ст.315 ЦПК України у відкритті провадження по справі відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 315, 353 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Журавель Микола Володимирович про встановлення юридичного факту.

Роз`яснити заявнику його право на звернення з заявленою вимогою в порядку позовного провадження.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі надіслати заявникові.

Заяву із всіма доданими до неї документами повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя В.М. Буран