КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 824/158/19
Провадження № 4с/824/5/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

судді Мережко М.В.,

за участю секретаря Тютюнник О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу державного підприємства «Національна атомна енергокеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рибчинського Олександра Володимировича щодо відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору,

стягувач - Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка),

боржник - державне підприємство «Національна атомна енергокеруюча компанія «Енергоатом»,

ВСТАНОВИВ:

До Київського апеляційного суду надійшла скарга ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» на дії старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рибчинського О.В. щодо відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору.

Скаргу мотивовано тим, що 01 листопада 2019 року Київським апеляційним судом постановлено ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 21 січня 2019 року у справі №185/2018 за позовом Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) до ДП НАЕК «Енергоатом» про стягнення 94 881,98 євро. Вказаною ухвалою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року також стягнуто із ДП НАЕК «Енергоатом» на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) 960,50 грн судових витрат.

Старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рибчинським О.В. 14 травня прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 62089286 з примусового виконання виконавчого листа №824/158/19, виданого Київським апеляційним судом 26 грудня 2019 року про стягнення із ДП НАЕК «Енергоатом» на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) 94 881,98 євро. Також виконавець ухвалив постанову про стягнення виконавчого збору у розмір 9488,19 євро та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 457,92 грн.

Крім цього, старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рибчинським О.В. 14 травня прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 62089479 з примусового виконання виконавчого листа №824/158/19, виданого Київським апеляційним судом 26 грудня 2019 року про стягнення із ДП НАЕК «Енергоатом» на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) 960,50 грн судових витрат. Також виконавець ухвалив постанову про стягнення виконавчого збору у розмір 96,05 грн та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 457,92 грн.

Скаржник вказує, що постанови у вказаних виконавчих провадженнях прийняті з порушенням норм діючого законодавства, а дії старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рибчинського О.В. щодо їх прийняття є неправомірними.

На підставі викладеного просить:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рибчинського О.В. в частині прийняття постанов у виконавчих провадженнях ВП № 62089286 та ВП № 62089479 про відкриття виконавчого провадження;

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рибчинського О.В. в частині прийняття постанов у виконавчих провадженнях ВП № 62089286 та ВП № 62089479 про стягнення виконавчого збору, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- скасувати вказані постанови.

Заперечення від стягувача на скаргу у встановленому порядку до суду не надходили.

Від Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 17 червня 2020 року надійшов відзив на скаргу, в якому вказано, що виконавець діяв у межах своїх повноважень та на підставі закону, під час відкриття виконавчого провадження були відсутні будь-які підстави, які б унеможливлювали відкриття виконавчого провадження. Виконавець зазначає, що всі кошти в рамках відкритих виконавчих проваджень сплачено боржником самостійно, а органом ДВС не вчинялись дії щодо примусового списання коштів з рахунків боржника. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні скарги ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» відмовити.

Також від Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 17 червня 2020 року надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином засвідченої копії виконавчого ппровадження.

Про дату, час та місце судового засідання сторони належно повідомлені, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У судове засідання сторони не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, а відтак, відсутні підстави вважати причини їх неявки до суду поважними. Від боржника ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи скарги, суд дійшов висновку про відмову ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» у задоволенні скарги з таких підстав.

Встановлено, що 01 листопада 2019 року Київський апеляційний суд постановив ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 21 січня 2019 року у справі №185/2018 за позовом Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) до ДП НАЕК «Енергоатом» про стягнення 94 881,98 євро. Вказаною ухвалою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року також стягнуто із ДП НАЕК «Енергоатом» на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) 960,50 грн судових витрат

На виконання вказаної ухвали суду 26 грудня 2019 року видано виконавчі листи про стягнення із ДП НАЕК «Енергоатом» на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) 94 881,98 євро та стягнення із ДП НАЕК «Енергоатом» на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) 960,50 грн судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Стаття 4 Закону України «Про виконавче провадження» містить виключний перелік підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачу.

Як видно із матеріалів виконавчого провадження, 14 травня 2020 року стягувач звернувся до Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявами про примусове виконання рішення на підставі виконавчих листів по справі №824/158/19, виданих 26 грудня 2019 року Київським апеляційним судом.

На підставі вказаних заяв старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рибчинським О.В. 14 травня прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 62089286 з примусового виконання виконавчого листа №824/158/19, виданого Київським апеляційним судом 26 грудня 2019 року про стягнення із ДП НАЕК «Енергоатом» на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) 94 881,98 євро. Також виконавець ухвалив постанову про стягнення виконавчого збору у розмір 9488,19 євро та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 457,92 грн.

Крім цього, старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рибчинським О.В. 14 травня прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 62089479 з примусового виконання виконавчого листа №824/158/19, виданого Київським апеляційним судом 26 грудня 2019 року про стягнення із ДП НАЕК «Енергоатом» на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) 960,50 грн судових витрат. Також виконавець ухвалив постанову про стягнення виконавчого збору у розмір 96,05 грн та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 457,92 грн.

Докази наявності підстав для повернення виконавчого листа стягувачу у матеріалах справи відсутні, тому суд доходить висновку, що дії старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рибчинського О.В. щодо відкриття виконавчого провадження є правомірними.

Посилання скаржника на неможливість здійснення щодо нього виконавчих дій, зокрема, і відкриття виконавчого провадження на підставі п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» відхиляються судом як необґрунтовані.

Так, відповідно до виконавчих листів Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року по справі № 824/158/19 боржником є Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, 3, м.Київ, 01032, ).

При цьому, у додатках до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» зазначена Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (252011, м. Київ, вул. Арсенальна, 9/11, ).

Також, з урахуванням заборони, встановленої пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», в комплексі з іншими заборонами та мораторіями на звернення стягнення на майно боржників - державних підприємств, встановленими на момент прийняття Закону, законодавцем в основу положення, визначеного пунктом 3 розділу ІІІ «Прикінцеві та перехідні положення», було покладено як принцип обов`язковості виконання рішень, закріплений Конституцією України, так і необхідність збереження об`єктів права державної власності, які були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», у зв`язку з їх стратегічним значенням для української економіки та національної безпеки з метою запобігти безконтрольному відчуженню майна, що складає єдиний майновий комплекс, у тому числі через застосування позаприватизаційних процедур. Винятком із зазначеної заборони є стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. Тобто, вказаною нормою Закону з усього складу майна підприємства, призначеного для його діяльності, яким також є нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), передбачено можливість звернення стягнення на: 1) грошові кошти; 2) товари, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 квітня 2020 року по справі №910/13346/18, а також роз`ясненні Департаменту з питань правосуддя та національної безпеки Міністерства юстиції України № 3336-11.4.3-19 від 24 грудня 2019 року.

Крім цього, відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового - виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 2 розділу 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Отже, 14 травня 2020 року державний виконавець, керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, та діючи у межах своїх повноважень, прийняв постанови № 62089286 та №62089479 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якими визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 457,92 грн.

Як визначено частинами 1-4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до пункту 8 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Отже, дії державного виконавця щодо прийняття постанов № 62089286 та № 62089479 про стягнення з боржника виконавчогозбору в розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, є правомірними.

Крім цього, суд звертає увагу, що в рамках виконавчого провадження № 62089286 борг у повному обсязі боржник перерахував на користь стягувача, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться у матеріалах виконавчого провадження: №528 від 21.03.2020 року на суму 17 345,00 євро, Х№529 від 21.05.2020 року на суму 66 030,00 євро, М№530 від 21.05.2020 року на суму 6 535,00 євро, №535 від 21.05.2020 року на суму 4 077,98 євро, №536 від 21.05.2020року на суму 894,00 євро.

Також, 22 травня 2020 року боржник самостійно сплатив на рахунок Шевченківського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) виконавчий збір в розмірі 9 488,19 євро (що становило 279 537,26 грн. на дату перерахування) та витрати виконавчого провадження в розмірі 457,92 грн., які за розпорядженням державного виконавця від 25 травня 2020 року перераховано на користь держави.

Після цього, 28 травня 2020 року державний виконавець, керуючись вимогами п.9 ч. 1 ст. 39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження (у зв`язку із фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

В рамках виконавчого провадження № 62089286 боржником також сплачено на рахунок Шевченківського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) кошти в розмірі 960,50 грн., 96,05 грн. та 475,92 грн.

За розпорядженням державного виконавця від 25 травня 2020 року кошти в розмірі 96,05 грн. перераховано на користь держави як виконавчий збір, кошти в розмірі 457,92 грн. перераховано на користь ЦМРУ Міністерства юстиції (м. Київ) як витрати виконавчого провадження.

Тобто, боржник добровільно виконав у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, оскаржувані постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору були прийняті відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право скаржника не було порушено.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» на дії старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рибчинського О.В. щодо відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору.

Керуючись ст. ст. 447, 446, 451, 452, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу державного підприємства «Національна атомна енергокеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рибчинського Олександра Володимировича щодо відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повне судове рішення буде складено не пізніше 26 червня 2020 року.

Суддя М.В. Мережко