Справа № Справа № 530/940/20
Номер провадження 2/530/454/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Ситник О.В., за участю секретаря Стрілець Л.Г. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в місті Зіньків, Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поданою їхнім представником адвокатом Кулик Віталієм Олександровичем до Дейкалівської сільської ради Зіньківського району, Полтавської області про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

З позову вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , батько позивачів. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина ОСОБА_4 шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області , там заведена спадкова справа № 623 /2000, але за життя не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину на своє ім`я на житловий будинок з господарськими будівлями . ОСОБА_4 , мати позивачів померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після її смерті із заявами про прийняття спадщини звернулись до Зіньківської державної нотаріальної контори Левошко Іван Васильович та ОСОБА_2 - діти спадкодавця , які є спадкоємцями першої черги за законом та просили видати їм свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями , тобто на спадкове майно . Спадкове майно складається з житлового будинку (літ-А-1 ) - сарай - (літ. Б, б ) сарай - (літ. - В) , гараж - (літ. - В -1) , сарай - (літ. - Г) ,погріб (літ. - г) , сарай ( літ.- Д) , колодязь № 1, ворота з хвірткою № 2 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вище вказане домоволодіння станом на 01.07.1990 року відносилось до господарства типу "колгоспний двір". На вказану дату в ньому проживали та являлись членами колгоспного двору голова двору- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дружина як член двору . Державний нотаріус відмовив позивачам у видачі спадкових документів на тій підставі , що на житловий будинок з господарськими будівлями відсутній правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на ім`я спадкодавця.

При наявності таких обставин та відсутності спору, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть одержати в державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на належне ОСОБА_4 домоволодіння, через те, що належні правовстановлюючі документи на домоволодіння відсутні. В зв`язку з вище викладеним позивачі змушені були звернутися з позовом до суду в якому просили ухвалити рішення, яким визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями який складається з житлового будинку (літ-А-1 ) - літня кухня - (літ. Б, б ) сарай - (літ. - В) , гараж - (літ. - В -1) , сарай - (літ. - Г) ,погріб (літ. - г) , сарай ( літ.- Д) , колодязь № 1 , ворота з хвірткою № 2 та який розташований за адресою: АДРЕСА_1 Ѕ частині за кожним з позивачів .

Ухвалою суду від 03.08.2020 року відкрито провадження по справі

В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, від них надійшли заяви в яких позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник адвокат Кулик В.О. позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити (а.с.57), представник відповідача Дейкалівської сільської ради, Зіньківського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, але від нього надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнали повністю (а.с.51).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поданий їхнім представником адвокатом Куликом Віталієм Олександровичем, який діє відповідно до договору до Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження .

Судом встановлено, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ( а.с. 22) ,спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_4 ( а.с. 54) , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 23) Позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_4 ( а.с. 19) , позивачка ОСОБА_2 (до укладення шлюбу ОСОБА_2 ) є рідною дочкою померлої ОСОБА_4 ( а.с.20, 21). Домоволодіння яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 року відносилось до господарства типу "колгоспний двір". На вказану дату в ньому проживали та являлись членами колгоспного двору голова двору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 член двору, його дружина. ( а.с. 25) З інформації яка отримана судом від Зіньківської державної нотаріальної контори вбачається , що спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , прийняла його дружина ОСОБА_4 ( а.с. 54) , спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає( а.с. 34)

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» , право власності на майно , яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени двору , котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні . Відповідно до ст. ст. 120, 123 Цивільного кодексу України 1963 року , чинного на час існування колгоспних дворів , майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору , мають вирішуватися за нормами що регулюють власність цього двору , а саме а) право власності на майно , яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени двору , котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими , що втратили це право , вважаються працездатні члени двору ., які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору( в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі , навчання в учбовому закладі , хвороба ) б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів , включаючи неповнолітніх та непрацездатних .Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору . Особам, які вибули з членів двору , але не втратили права на частку в його майні , вона визначається виходячи з того майна двору , яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до п.6 ППВС України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності» та відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року - спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена , поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року . У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Тобто , враховуючи вищевикладене , можна стверджувати , що дане домоволодіння яке відносилось до типу колгоспний двір належало ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після смерті ОСОБА_3 , його частина перейшла у спадщину до його дружини ОСОБА_4 , яка її прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори , але не оформила на своє ім`я за життя ,. Відповідно до ст. ст.548-549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно , щоб спадкоємець її прийняв .Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженням .Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин , які виникли до набрання Цивільним кодексом України , положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків , що виникли і продовжуються існувати після набрання ним чинності.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України далі ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК).

Отже, позивачі є спадкоємцями першої черги за законом щодо спадщини після смерті ОСОБА_4 будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Судом встановлено, що перешкодою для видачі позивачам нотаріусом свідоцтва про право на спадщину є відсутність належним чином оформлених документів про право власності спадкодавця на будинок із надвірними спорудами, хоча його право власності виникло з підстав, встановлених на дату будівництва записом у по господарській книзі. Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п.1ч.2ст.16ЦК). За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поданою їхнім представником адвокатом Кулик Віталієм Олександровичем до Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області - про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 524, 529, 549, ЦК України ( в редакції 1963 року), ст. 392, 1216-1218, 1220-1223,1261, 1268-1270, 1299 ЦК України (в редакції 2003 року), ст.12,13, 81,189-200, 206, 207 , 210, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1.Визнати в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 за спадкоємцем першої черги за законом - ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину на житловий будинок з господарськими будівлями який складається в цілому з житлового будинку (літ-А-1 ) , літня кухня (літ. Б, б ) , сарай (літ. - В) , гараж (літ. - В -1) , сарай (літ. - Г) ,погріб (літ. - г) , сарай ( літ.- Д) , колодязь № 1 , ворота з хвірткою № 2 який розташований за адресою: АДРЕСА_1

2.Визнати в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 за спадкоємицею першої черги за законом - ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину на житловий будинок з господарськими будівлями який складається в цілому з житлового будинку (літ-А-1 ) , літня кухня (літ. Б, б ) , сарай (літ. - В) , гараж (літ. - В -1) , сарай (літ. - Г) ,погріб (літ. - г) , сарай ( літ.- Д) , колодязь № 1 , ворота з хвірткою № 2 який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Суддя -