Р І Ш Е Н Н Я№ 127/3325/20

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

15 червня 2020 р.м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Медяної Ю.В.,

секретар Подоляк М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В позовній заяві зазначено, що з 30.09.2003 року по 18.06.2015 року сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 2015 року сторони разом не проживають. Неповнолітні діти проживають разом з позивачем.

Відповідач всіляко ігнорує звернення позивача щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей та допомоги не надає.

ОСОБА_2 є особою працездатного віку та має змогу надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям. На утриманні у відповідача немає інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх, але непрацездатних дітей, тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1/3 його заробітку (доходу), оскільки саме такий розмір є достатнім для належного забезпечення та гармонійного розвитку дітей.

19.02.2020 р. у даній справі відкрито провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила суд його задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Додатково зазначила, що відповідач не бажає вирішувати питання щодо утримання дітей у добровільному порядку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав.

Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з 30.09.2003 сторони перебували у зареєсрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2015 у справі №127/11777/15-ц було розірвано. (а.с. 5)

Сторони мають спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 04.01.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №644, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 16.03.2004 р. Міським відділом реєстрації актів громадського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №707 (а.с. 6, 7).

Відповідно до довідки Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці квартальний комітет/комітет мікрорайону НАБЕРЕЖНИЙ-1 №122 від 03.02.2020 р., діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує, що позивач самостійно утримує дітей, докази про те, що відповідач є непрацездатним, має інших дітей, непрацездатну дружину, непрацездатних батьків, дочку або сина та не може надавати матерільну допомогу позивачу у матеріалах справи відсутні, тому виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10.02.2020 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, тобто, за період з 10.02.2020 р. по 10.03.2020 р. допустити до негайного виконання.

Суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі в розмірі 840 грн. 80 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180-182 СК України,

ст.ст. 12, 13, 89, 141 259, 223, 263-265, 273, 280, 289 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10.02.2020 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, тобто, за період з 10.02.2020 р. по 10.03.2020 р. допустити до негайного виконання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області.

Згідно вимог п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду виготовлено 19.06.2020 року.

Суддя: