Єдиний унікальний номер 725/597/20
Номер провадження 2/725/86/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: Войтуна О.Б.,

при секретарі: Дудка К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відсотків за Договором позики №07/07/2018 від 07.07.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відсотків за Договором позики №07/07/2018 від 07.07.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07.07.2018 року був укладений Договір позики №07/07/2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до якого відповідач прийняв у власність 39 645 грн., що еквівалентно 1 500 доларів США. Факт отримання коштів підтверджено власноручно написаною розпискою від ОСОБА_2 в момент передачі йому грошової позики.

Відповідно до умов Договору відповідач зобов`язався повернути борг 01.08.2019 року та визначено місце виконання Договору за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того Договором встановлено обов`язок відповідача сплачувати відсотки в розмірі 2,0% від суми позики за кожний місяць до повного повернення суми основного боргу.

Зазначив, що в момент настання визначеної Договором дати борг повернуто не було, а також жодного разу не було сплачено відсотки. Станом на 29.01.2020 року борг не погашено.

З урахуванням наведеного з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив стягнути з відповідача 39 645 грн. боргу за договором позики, 14 272 грн. відсотків від суми позики, 3 000 грн. витрат на правову допомогу та 840, 40 коп. сплаченого судового збору.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги безпідставними, поданими з порушення чинного законодавства та моральних засад суспільства та такими, що не відповідають задоволенню. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ніколи в житті не був знайомим з позивачем, ніколи його бачив та не зустрічався з ним. Ніколи не домовлявся з ним та не укладав жодних договорів, зокрема договору позики. Також просив звернути суд увагу на те, що договір начебто укладено у м. Чернівці та місце виконання договору також визначено м. Чернівці, що викликає сумнів оскільки він зареєстрований у м. Харкові та постійно проживає у м. Вінниці. З посиланням на норми матеріального та процесуального права просив позов залишити без задоволення.

В судове засідання позивач не з`явився. У матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позов підтримав та просив його задовольнити.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за наявними доказами у справі за відсутності відповідача та його представника. Просив суд відмовити у задоволені позову.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного висновку.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позивач як на підставу свої вимог посилався та надав копію Договору позики №07/07/2018 від 07.07.2018 року та копію розписки від 07.07.2018 року.

Відповідно до умов зазначеного Договору ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 прийняв у власність грошові кошти у сумі 39 645 грн., що еквівалентно 1 500 доларів США.

Крім того Договором (п.1.1) зобов`язано ОСОБА_2 сплатити 2,0% від суми позики кожного місяця, встановлено строк та місце виконання зобов`язання (а.с. 13-15).

Факт отримання позики підтверджено письмовою розпискою від 07.07.2018р. яка також є додатком до Договору позики (а.с.16).

Встановлено що у Договорі та розписці наявні підписи сторін правочину.

Частиною першої статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.3 ч.4 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі встановленій законом.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Натомість відповідачем повністю заперечується факт укладання Договору позики на який посилається позивач, заперечується факт дачі розписки та отримання будь-яких грошових коштів від ОСОБА_1 .. Крім того він зазначає, що позивач йому навіть не знайомий та ніколи з ним не мав зустрічі.

В ході розгляду справи ухвалою суду від 19.03.2020 року було визнано явку позивача обов`язковою та зобов`язано позивача надати суду в оригіналі Договір позики №07/072018 від 07.07.2018 року та розписку від 07.07.2018 року.

Згідно ч.2, ч.6 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Однак позивач в судове засідання не прибув та оригінали документів суду не надав.

Статтею ч.1 ст.215 ЦК України визначено підстави недійсності правочину, а саме недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними доказами у справі, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, взявши до уваги доводи відповідача, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 15, 16, 202, 203, 207, 215, 1047 ЦК України ст.ст.4-6, 76-81 ,95, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості та відсотків за Договором позики №07/07/2018 від 07.07.2018 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун