Ухвала

29 липня 2020 року

м. Київ

справа № 607/17663/19

провадження № 61-10165ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач), Калараша А. А., Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 04 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Позов мотивовано тим, що депутатом Тернопільської ради ОСОБА_2 у проекті рішення «Про звільнення з посади секретаря Тернопільської міської ради ОСОБА_1» та пояснювальній записці до цього проекту подано інформацію, яка не відповідає дійсності, порочить його честь, гідність та ділову репутацію, зокрема, про те, що секретар Тернопільської міської ради ОСОБА_1: систематично блокував подання документів громадськими активістами; свідомо та одноосібно приймав рішення про не оприлюднення ряду проектів на сайті Тернопільської міської ради; перешкоджав винесенню на розгляд сесії Тернопільської міської ради проектів рішень: про санкції місцевого значення щодо представників країни агресора - Російської Федерації; по відкритих аукціонах (ресторан Україна); свідомо лобіював проекти рішень згідно яких м. Тернопіль втрачало десятки мільйонів гривень; зайняв явну антидержавницьку (пасивне сприяння) позицію в знищенні промисловості (зокрема завод «Промінь») та вирубці парків м. Тернополя (вул. Білецька, парк ім. Т.Г.Шевченка); лобіював непрозорі корупційні схеми; допустив бездіяльність в питанні вирізки дерев парку ім. Т.Г.Шевченка, нанесенні збитків м. Тернополю на десятки мільйонів гривень. Враховуючи те, що звернення відповідача було подано через відділ звернень і документообігу Управління організаційно-виконавчої роботи Тернопільської міської ради й на його ж вимогу опубліковане на сайті Тернопільської міської ради, а також - було предметом розгляду юридичним управлінням Тернопільської міської ради, вважає мало місце поширення відносно нього недостовірної інформації, яка підлягає спростуванню відповідачем у судовому порядку в місячний термін шляхом направлення на адресу Тернопільської міської ради клопотання про публікацію на сайті органу місцевого самоврядування спростування інформації, що містилася в проекті рішення «Про звільнення з посади секретаря Тернопільської міської ради Шумади Віктора Володимировича» та в пояснювальній записці до проекту цього рішення.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 червня 2020 року рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2019 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 04 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

В. М. Сімоненко