Провадження № 4-с/761/125/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

представника заявника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Чижик Андрій Павлович, стягувач: Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо скасування постанови про опис та арешт майна, -

В с т а н о в и в:

У березні 2020 року скаржники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чижика Андрія Павловича, у якій просили визнати протиправними дії приватного виконавця Чижика А.П. щодо виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі №2610/34736/2012; визнати протиправними дії приватного виконавця Чижика А.П. щодо винесення постанов від 02.03.2020 року у виконавчих провадженнях № 60535697 та № 60538422; зобов`язати приватного виконавця Чижика А.П. усунути порушення прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом скасування вказаних постанов.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 18.06.2014 року Шевченківський районним судом м. Києва видано виконавчі листи №2610/34736/2012 на виконання рішення, яким в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,4 кв.м., в тому числі житловою площею 17,1 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях.

Зазначені виконавчі листи було пред`явлено до виконання приватному виконавцю Чижику А.П. на підставі чого останнім 07.11.2019 року було відкрито виконавче провадження № 60535697 щодо ОСОБА_4 та виконавче провадження № 60538422 щодо ОСОБА_5 . 02.03.2020 року приватний виконавець здійснив опис предмету іпотеки, про що свідчать його постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Скаржники вважають, що дані дії є протиправними, адже предмет іпотеки, який був описаний приватним виконавцем підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», адже між банком та позичальником було укладено споживчий кредитний договір у іноземній валюті (в доларах США). В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було передано в іпотеку належну скаржникам на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , площа якої менша 140 кв. метрів. У даній квартирі з 1990 року зареєстровані скаржники. Крім того, за позичальником ОСОБА_3 , який передав 1/2 належної на праві власності квартири, у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Вказані обставини змушують ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернутись до суду з даною скаргою.

У поясненнях на скаргу представника стягувача АТ «Райффайзен банк Аваль» вказав, що приватний виконавець провів всі передбачені законом дії на виконання рішення суду. При цьому, посилання скаржників на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є безпідставним, адже у ОСОБА_2 перебуває у власності інша нерухомість - садовий будинок та квартира. Крім того, згаданий закон не забороняє відкривати виконавчі провадження про звернення стягнення на заставне майно. Таким чином, дії виконавця є правомірними, а тому, представник просив відмовити у задоволенні даної скарги.

У судовому засіданні представник скаржників вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник АТ «Райффайзен банк Аваль» до суду не з`явився, але у поданих поясненнях просив розглядати справи без його участі.

Приватний виконавець Чижик А.П. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарг повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки, в силу положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд ухвалив розглянути дану скаргу за відсутності представника стягувача та приватного виконавця.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржників, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Шевченківського районного суду м. Києві від 11 лютого 2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/9408/82/73960 від 27 червня 2008 року, що станом на 14.06.2012 року складає 75 156 49 доларів США, що дорівнює за офіційним курсом НБУ станом на 14.06.2012 року (1 дол. США = 7,9925 грн.) 600 688 гривень 25 копійок з яких: 69 631 90 долар США, що дорівнює за офіційним курсом НБУ 556 532 гривни 96 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 4 049 26 доларів США, що за курсом НБУ становить 32 363 гривни 71 копійка - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, 356 69 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2 850 гривень 84 копійки - пеня за прострочення кредиту, 1 118 64 долари США, що за офіційним курсом НБУ становить 8 940 гривень 73 копійки - пеня за прострочення відсотків, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 32,4 кв.м. в тому числі житловою площею 17,1 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1997 року шляхом продажу її на прилюдних торгах за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій

18 червня 2014 року Шевченківським районним судом м.Києва було видано виконавчі листи на підставі рішення суду від 11 лютого 2013 року.

07 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Чижиком А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60535697 на підставі виконавчого листа №2610/24736/2012 від 18 червня 2014 року щодо ОСОБА_2

07 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Чижиком А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60538422 на підставі виконавчого листа №2610/24736/2012 від 18 червня 2014 року щодо ОСОБА_3

02 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Чижиком А.В. винесено постанови про опис та арешт майна боржника у виконавчих провадженнях № 60535697 та № 60538422, а саме квартир АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, за адресою: вул. Щербаківського, 60Г, кв. 15, м. Київ, станом на 20 березня 2018 року, зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11 грудня 1990 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 11 грудня 1990 року.

Так, на думку скаржників, вказана квартира є предметом предмет іпотеки, що підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а приватний виконавець Чижик А.В. не має правових підстав здійснювати примусове виконання рішення суду протягом дії вказаного закону. Тому, його постанови є неправомірними та підлягають скасуванню.

У відповідності до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

З огляду на статтю 3 вказаного Закону він носить тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

За своїм змістом Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться.

Вказаний мораторій унеможливлює вжиття органами і посадовими особами проведення конкретних виконавчих дій - заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень.

Також, як зазначено у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 року (справа №688/1383/15-ц), Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є правовою підставою, що не дає підстав органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності. Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню.

П. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

За змістом ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Стаття 447 ЦПК України передбачає право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 , підпадає під дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", оскільки використовується боржниками як постійне місце проживання та загальна площа якої не перевищує 140 кв. м.

При цьому, у матеріалах справи відсутні документи, що у ОСОБА_2 перебуває у власності інша нерухомість - садовий будинок та квартира і вони використовуються ним як постійне місце проживання.

У той же час, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та Закон України «Про виконавче провадження» не забороняє відкривати виконавче провадження за виконавчими документами щодо звернення стягнення на заставне майно.

Таким чином, на думку суду, у даному випадку, права боржників постановами про відкриття виконавчих проваджень не порушені, оскільки приватний виконавець може здійснювати дії, спрямовані на встановлення, чи підпадає їх майно під дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", чи наявне інше майно чи кошти у боржників.

Крім того, як вказано у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 року справі №308/3270/17, встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборона щодо звернення стягнення на майно боржника стосується заходів примусового виконання рішень (конкретних дій, спрямованих державним виконавцем на виконання рішення суду), а не дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження. Відкриття виконавчого провадження засвідчує обставини пред`явлення виконавчого документа до виконання та є юридичном фактом, з яким пов?язується обчислення перебігу строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Натомість, постановами від 02.03.2020 року про опис та арешт майна боржника в розумінні вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем були здійснені дії, спрямовані на реальне виконання рішення суду, що неможливо протягом дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що права боржників підлягають захисту шляхом визнання дій приватного виконавця протиправними в частині винесення постанов від 02.03.2020 року про опис та арешт майна боржника, а тому, постановляє ухвалу про задоволення скарги у цій частині.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Керуючись ст. ст. 19, 129-1 Конституції України, ст. ст. 10, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України , Законом України «Про виконавче провадження», Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", суд, -

У х в а л и в :

скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Чижик Анрій Павлович, стягувач: Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо скасування постанови про опис та арешт майна, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижик Андрія Павловича щодо винесення 02.03.2020 року постанови про опис та арешт Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 у виконавчому провадженні за №60535697 та зобов`язати її скасувати.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижик Андрія Павловича щодо винесення 02.03.2020 року постанови про опис та арешт Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 у виконавчому провадженні за №60538422 та зобов`язати її скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи або без участі учасників зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту вказаного судового рішення, але не пізніше закінчення строку карантину.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст ухвали виготовлено 01.06.2020 року