Справа № 2-4926/10
Провадження № 2-зз/639/10/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Панікарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-4926/10 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2020 року заявник звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-4926/10 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, в якій просила суд скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, а саме: скасувати арешт в межах позовних вимог на все особисте майно відповідача ОСОБА_4 (іден. Код. НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданого Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 20.11.1997 року).

В обґрунтування заяви, заявник посилається на те, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.07.2010 року було вжито заходи по забезпеченню вищезазначеної позовної заяви, а саме: накладено арешт в межах позовних вимог на все особисте майно відповідача ОСОБА_3 (ідент. код. НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданого Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 20.10.1997 року).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16.09.2010 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.07.2010 року скасовано і в задоволенні заяви про забезпечення позовних вимог відмовлено.

Але, як зазначає заявник, в межах даного забезпечення арешт так і не був знятий.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.09.2010 року з заявника було стягнуто матеріальну шкоду на користь ОСОБА_2 у розмірі 7 899,80 грн., 5 000,00 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, судові витрати у розмірі 499,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2010 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 вересня 2010 року було скасовано та позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3 949,90 авансу та судові витрати 171,00 грн., в іншій частині відмовлено.

26.03.2011 року заявником на користь ОСОБА_2 було сплачено заборгованість за рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24.12.2010 року, рішення виконано в повному обсязі.

Однак, на теперішній час арешт залишається не знятим, що порушує майнові права заявника і стало підставою для звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися, причина неявки суду невідома. Від заявника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 2-4926/10 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 липня 2010 року накладено арешт в межах позовних вимог, а саме 17 899, 80 (сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) гривень 80 копійок., на все особисте майно відповідачки ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 20.10.1997 року, що на даний момент зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ). (а.с. 1)

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 вересня 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 7 899 (сім тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) гривень 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 000 (п`ять тисяч) гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 499 (чотириста дев`яносто дев`ять) гривень в якості повернення судових витрат. (а.с. 2, 3-5)

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Скасовано рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2010 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3 949 грн. 90 коп. авансу та судові витрати у справі 51 грн. 00 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. (а.с. 6, 7-9)

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30 грудня 2010 року виправлено допущену у вступній та резолютивній частині рішення та в повному тексті рішення апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2010 року описку, зазначивши назву суду, замість ОСОБА_5 (а.с. 10)

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2010 року апеляційну скаргу задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 липня 2010 року скасовано і в задоволенні заяви про забезпечення позовних вимог відмовлено. (а.с. 11, 12-13)

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, в редакції яка діяла на час розгляду справи апеляційним судом Харківської області, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З огляду на наведене, ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 липня 2010 року про забезпечення позову не набрала законної сили, оскільки була скасована ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2010 року.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вказаним пунктом також роз`яснено, що підставою для скасування заходів забезпечення позову також є випадки, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи те, що судом було встановлено, що ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 липня 2010 року про забезпечення позову не набрала законної сили, оскільки була скасована ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2010 року, суд приходить до висновку, що у задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 158 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-4926/10 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

В силу пункту 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 354 (строки апеляційного оскарження) продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 16.06.2020 року.

Суддя В.В. Труханович