04.06.2020 265/1728/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересована особа Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, у якій просив встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в Київському районі міста Донецьк Донецької області, свого брата ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьку. Заява мотивована тим, що брат заявника помер на непідконтрольній території України Донецької області, а тому він позбавлений можливості зареєструвати факт смерті особи іншим чином.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явились, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність заявника.

Представник заінтересованої особи Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у відкрите судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до листа Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) № 20.4-13-851 від 03.06.2020 року, актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - не виявлено (а.с.39).

Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого на непідконтрольній території України Донецької області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Київському районі міста Донецька, про що зроблений відповідний запис (а.с.12).

Відповідно до дубліката довідки про причину смерті № 84 від 06 січня 2020 року ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: злоякісне новоутворення органів брючної порожнини (а.с.11).

Крім того, до матеріалів справи додано копію свідоцтва про поховання, з якого вбачається, що ОСОБА_3 похований на кладовищі сел. Щеглівка в м. Донецьку (а.с.9).

Оцінюючи усі додані документи як докази у даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Застосовуючи зазначені міжнародні стандарти до цієї справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76 - 83, 223, 259, 265, 267, 268, 293, 294, 317, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 ) - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Донецька, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 в Київському районі м. Донецька Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати заявнику негайно після проголошення та направити до Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) для державної реєстрації смерті особи.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Роз`яснити учасникам справи, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст судового рішення складений 04 червня 2020 року.

Головуючий суддя В.М. Любчик

04.06.2020