Провадження № 2/641/963/2020 Справа № 641/1100/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання - Павленко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання, укладений між нею та ОСОБА_2 , посвідчений 27.06.2018 ПН ХМНО Зубарєвим І.Ю., реєстровий № 2740, повернути їй у власність квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала, що 27.06.2018 між нею та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, за умовами якого вона передала у власність останній належну їй квартиру АДРЕСА_1 . В свою чергу, ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання довічно повністю утримувати її, забезпечувати харчуванням та необхідною допомогою, надати можливість безкоштовно користуватися квартирою. Вартість матеріального забезпечення визначена в договорі в розмірі 800,00 грн. щомісячно. Однак ОСОБА_2 перестала допомагати позивачу та утримувати її, оскільки вона постійно мешкає у Вовчанському районі, постійно працює, а тому не має можливості приїжджати до м. Харкова, коли позивачу стає погано.

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про слухання справи за її відсутності та підтримання заявлених вимог в повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що суд ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

27 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю., реєстровий № 2741 (а.с. 12).

За умовами договору ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , в свою чергу, взяла на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 довічне утримання, а саме довічно та безкоштовно надати користування квартирою, а в разі хвороби надавати їй в день триразове харчування, догляд та необхідну допомогу. Вартість харчування, догляду та необхідної допомоги за місяць сторони оцінили в сумі 800,00 грн. (п.п. 4, 5, 6 договору).

Пунктом 6 Договору передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань про довічне утримання ОСОБА_1 , договір може бути розірвано в нотаріальній конторі, а за наявності спору - в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_2 не виконує свої зобов`язання за договором, не надає їй належного утримання, допомогу, догляду та харчування.

Відповідач ОСОБА_2 у поданій до суду заяві зазначає, що не заперечує проти розірвання договору з підстав, вказаних позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно п. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків незалежно від його вини.

Відповідно до ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, розриває укладений між сторонами договір довічного утримання та приводить сторони у первісний стан.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 200, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 27.06.2018 ПН ХМНО Зубарєвим І.Ю., реєстровий № 2740.

Повернути сторони у первісний стан, припинивши право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язати фінансовий орган - отримувач - УК Слобідський район м. Харків, банк отримувача - Казначейство України ( ЕАП) повернути з державного бюджету (поточний рахунок UA0020005, код ЗКПО 37999680, МФО 899998) позивачу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Суддя: Д. Є. Боговський