ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Херсон

справа № 667/9707/15-ц

провадження № 22-з/819/49/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Виконавчий комітет Корабельної районної у м.Херсоні ради та Дарницька районна в м.Києві державна адміністрація як органи опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способів участі у вихованні дитини, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , від імені якої діє ОСОБА_4 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 20 лютого 2020 року,

встановив:

18 червня 2020 року ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Виконавчий комітет Корабельної районної у м.Херсоні ради та Дарницька районна в м.Києві державна адміністрація як органи опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способів участі у вихованні дитини.

В обґрунтування поданої заяви послався на те, що 16 червня 2020 року суд, задовольнивши частково його апеляційну скаргу та частково змінивши рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2020 року в частині збільшення визначеного часу для спілкування з дитиною під час літніх канікул з 15 календарних днів до тридцяти календарних днів, не вирішив питання про понесені ним при розгляді справи судові витрати, які складаються із сплаченого ним при поданні апеляційної скарги судового збору в сумі 1 261,20 грн

Посилаючись на положення частини дев`ятої статті 141 ЦПК України та неправомірність дій відповідача у спірних правовідносинах, просив суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_3 на його користь витрати зі сплати судового збору при поданні апеляційної скарги в сумі 1 261,20 грн.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

При цьому, згідно із частинами третьою, четвертою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою апеляційного суду від 16 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задоволено, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якої діє ОСОБА_4 , залишено без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2020 року частково змінено, збільшено визначений судом час для спілкування позивача із сином під час літніх канікул з 15 календарних днів до тридцяти календарних днів.

В решті частині це ж рішення суду залишено без змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, апеляційний суд керувався положеннями статті 141 ЦПК України та зробив висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на сплату судового збору при поданні апеляційної скарги у розмірі 1 261 грн в будь-якій пропорції, з тих підстав, що збільшення апеляційним судом визначеного судом першої інстанції часу для спілкування позивача із сином під час літніх канікул з 15 календарних днів до 30 календарних дій не призвело до збільшення чи зменшення розміру задоволених позовних вимог.

При цьому апеляційний суд не вбачав підстав для застосування положень частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, на яку послався заявник як на підставу для покладення на відповідача його витрат на сплату судового збору при поданні апеляційної скарги, в той час як за змістом наведеної норми процесуального права покладення судових витрат повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору на сторону, яка зловживала своїми процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій такої сторони, є правом, а не обов`язком суду.

Отже, постановою суду апеляційної інстанції питання щодо розподілу судових витрат вирішено, тому колегія суддів вважає, що передбачені пунктом третім частини першої статті 270 ЦПК України підстави для ухвалення додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , в ухваленні додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна