461/5858/20

У Х В А Л А
"30" липня 2020 р. Галицький районний суд м. Львова в складі головуючого судді Волоско І.Р., секретар Береза П.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний нотаріус 5-ї Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Тетяна Миколаївна, Приватний нотаріус львівського міського нотаріального округу Гусак Роман Тадейович про визнання правочину недійсним.
В обґрунтування заяви вказує на те, що між сторонами виник спір з приводу права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 право власності якої зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 , позивач, займалась її похованням та виготовленням необхідних документів та мала намір подати заяву про прийняття спадщини в 4 ту державну нотаріальну контору. Однак нотаріусом повідомлено, що спадкова справа вже відкрита 5 ою державною нотаріальною контору за заявою ОСОБА_3 від 17.10.2019 року. Крім того, 10.03.2020 року, відповідачем ОСОБА_4 також скеровано заяву про прийняття спадщини. На даний час невстановлені особи здійснили перереєстрацію квартири померлої ОСОБА_6 , шляхом укладення договору купівлі- продажу. Зазнчає, що невжиття заходів забезпечення позову зробиь неможливим виконання рішення у справі про визнання правочину недійсним.
Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а також рішення суду може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб (ст. 152 ЦПК України).
Саме для цього законодавець встановив подання до суду заяви про забезпечення позову, в якій повинні бути зазначені певні обставини (ч.2 ст. 151 ЦПК України).
Позивач зазначив у заяві, що ним подано позов до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний нотаріус 5-ї Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Тетяна Миколаївна, Приватний нотаріус львівського міського нотаріального округу Гусак Роман Тадейович про визнання правочину недійсним.
В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_7 посилається на те, що існує гостра необхідність у забезпечені позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 109 кв.м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Згідно роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Окрім цього, суд звертає увагу, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки суду не подано переконливих доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.
Керуючись ст. ст.149-150, 153, 258, 260 ЦПК України, суд, -
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.Р.Волоско