_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/7436/20
Провадження № 2-о/947/138/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

доповідач - суддя Васильків Олена Василівна,

присяжні - Барбул Наталія В`ячеславівна,

Бацевич Лариса Василівна,

секретар судового засідання - Белінська Ганна Сергіївна,

за участі прокурора Скородинської Олени Іллівни та заявника - лікаря-психіатра Комунальної установи «Міський психіатричний диспансер» ОСОБА_5;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в окремому провадженні цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» ОСОБА_5 про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2020 року лікар - психіатр КНП «Міський психіатричний диспансер» ОСОБА_5 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просить суд ухвалити рішення про надання ОСОБА_1 , 1977 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , примусової амбулаторної психіатричної допомоги в умовах КНП "Міський Психіатричний Диспансер" ОМР.

Ухвалою від 06.04.2020 року провадження у справі відкрито.

В обґрунтування наданої заяви лікар - психіатр КНП «Міський психіатричний диспансер» ОСОБА_5 посилається на те, що за відомостями, які одержані стосовно громадянки ОСОБА_2 , 1977 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є достатні підстави для надання їй амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. При цьому лікар-психіатр зазначає, що ОСОБА_2 під наглядом лікаря-психіатра КНП «МПД» ОМР перебуває з 2003 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, не одноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні у Одеській обласній психіатричній лікарні №1, була інвалідом ІІ групи з 2004-2008 р.р., та з 09.07.2019 року знаходиться на добровільній амбулаторній психіатричній допомозі. За інформацією рідного батька ОСОБА_3 пацієнтка протягом останніх півроку веде себе неадекватно, не працюючи та не маючи особистих фінансових коштів стала заводити сумнівні зв`язки з особами з кримінальним минулим, що призвело до фінансових боргів, які виникли в наслідок взяття кредитів у банках ОСОБА_2 , що використовуються іншими особами в шахрайських цілях. Наявність тяжкого психічного розладу ОСОБА_2 підтверджує висновок лікаря-психіатра КНП «МПД» ОМР ОСОБА_5 від 21.03.2020 року.

У судовому засіданні заявник лікар - психіатр КНП «МПД» ОМР ОСОБА_5, який одночасно є представником КНП «МПД» ОМР, подану заяву підтримав у повному обсязі та просить суд її задовольнити.

У судовому засіданні прокурор Одеської місцевої прокуратури №1 Скородинська О.І. не заперечувала проти задоволення заяви лікаря-психіатра.

Особа, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, повідомлялась, копію заяви та судову повістку не отримала, так як перебуває в розшуку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та прокурора Одеської місцевої прокуратури №1, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що батько ОСОБА_4 - ОСОБА_3 20.03.2020 року звертався до начальника РВ поліції Київського району м. Одеси з заявою, в якій просив надати йому допомогу в захисті його доньки ОСОБА_4 від представників кримінального світу, які, користуючись її психічною неадекватністю, намагаються оформити на неї в банках кредити з метою свого подальшого збагачення та заволодіння належною йому та його доньці нерухомістю.

Окрім того ОСОБА_3 21.03.2020 року звертався до головного лікаря КУ МПД з заявою щодо призначення його доньці ОСОБА_4 примусове амбулаторне психіатричне лікування.

Згідно висновку дільничного лікаря-психіатра КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради ОСОБА_5 від 21.03.2020 року, громадянка ОСОБА_4 під наглядом лікаря-психіатра КНП «МПД» ОМР перебуває з 2003 року з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні у Одеській обласній психіатричній лікарні №1, була інвалідом ІІ групи з 2004-2008 рр. З 09.07.2019 року знаходиться на добровільній амбулаторній психіатричній допомозі. 21.03.2020 року згідно заяви ОСОБА_3 , 1946 року народження, - батька ОСОБА_4 , ОСОБА_4 заводить безпорядні зв`язки з особами з кримінальним минулим, оформляє для них на себе кредити в банках, не маючи при цьому своїх коштів та поводить себе у сім`ї, де мешкає разом з батьком, злобно та агресивно. З осені 2019 року від запропонованого медикаментозного лікування самочинно відмовилася. Враховуючи, що ОСОБА_4 , 1977 року народження, відмовляється від добровільної амбулаторної психіатричної допомоги, детально вивчивши анамнез протікання тяжкого психічного розладу, на який страждає ОСОБА_4 , 1977 року народження, що може привести до катастрофічних наслідків втрати соціально-сімейної адаптації, лікар-психіатр ОСОБА_5 вважає необхідним призначити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На підтвердження заявлених вимог лікарем-психіатром також суду надані:

- лист головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 стосовно того, що 03.05.2019 року за направленням Старокостянтинівської центральної районної лікарні Хмельницької області була госпіталізована в Хмельницьку обласну психіатричну лікарню №1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 ;

- усвідомлена згода особи на амбулаторну психіатричну допомогу підписана ОСОБА_4 09.07.2019 року;

- епікриз історії хвороби за період 2005-2007 роки перебування ОСОБА_4 на денному стаціонарі в Обласній клінічній психіатричній лікарні №1;

- Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000779, слідує, що за заявою ОСОБА_3 від 24.05.2020 року порушено провадження по ст.115ч.1 КК України;

- лист начальника Таїровського ВП щодо проведення оперативно-розшукових заходів стосовно ОСОБА_4 скерований до керівництва КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради від 27.05.2020 року.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 341 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги.

Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 та ч. 3 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника психіатричний огляд неповнолітнього здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В статті 8 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб».

В даному випадку питання щодо надання згоди на психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, є безумовним фактом втручання у приватне життя особи, а тому може бути здійснене лише у випадку доведеності необхідності такого втручання, та наявності законних підстав.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що зібрані по справі докази та їх оцінка доводять наявність підстав для обґрунтованого припущення про наявність у ОСОБА_4 тяжкого психічного розладу та необхідності примусового психіатричного огляду, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

Керуючись ст. ст. 293-300, 339-342, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» ОСОБА_5 про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, - задовольнити.

Надати дозвіл на надання громадянці ОСОБА_1 , 1977 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , примусової амбулаторної психіатричної допомоги в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 та п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення суду складено 09.06.2020 року.

Суддя Васильків О. В.

Присяжні: Барбул Н.В.,

Бацевич Л.В.