УХВАЛА

4 червня 2020 року м. Мукачево Справа №2-2962/09 6/303/88/20

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді - Кость В.В.

секретар судового засідання - Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про заміну вибулого стягувача на його правонаступника у виконавчих листах №2-2962/09 про солідарне стягення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів та видачу дублікатів виконавчих листів по справі №2-2962/09,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - Товариство) звернулося до суду із вищевказаною заявою, вимоги за якою обґрунтовуються тим, що за наслідками укладання 26.11.2010 договору про відступлення права вимоги Товариство набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту від 17.01.2008 ML-801/004/2008 та договором поруки від 17.01.2008 SR-801/004/2008, укладених між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

В зв`язку з наведеним, заявник просить замінити стягувача.

Також Товариство просить видати дублікатів виконавчих листів по справі №2-2962/09 відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та поновити строк пред`явлення їх до виконання.

Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги за заявою підтримує, просить задоволити.

Боржники у судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Поряд з цим, у відповідності з приписами частини 3 статті 433, абзацу другого частини третьої ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку та заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви, а також цивільної справи №2-2962/09, суд констатує наступне.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників (частина перша статті 104 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із змісту пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2009 року присуджено до стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №ML-801/004/2008 від 17.01.2008 року у розмірі 185125,58 гривень та судовий збір в сумі 1700,00 грн і 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення. (а.с. 80-82).

Рішення суду набрало законної сили 30.12.2009 року. Видано виконавчі листи.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Із вищевказаними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» у повній мірі кореспондуються і приписи частин першої та другої ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, якими передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення статті 442 Цивільного процесуального кодексу України застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Верховний Суд України, висловлюючи свою правову позицію у постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13) зазначив, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України,ст. 378 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Судом встановлено, що відповідно до договору про відступлення права вимоги від 26 листопада 2010 ПАТ «ОТП Банк» відступило, а Товариство набуло право вимоги до кредитними договорами, договорами застави/іпотеки зазначених у Додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 26 листопада 2010 року.

Згідно з даними Додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 26 листопада 2010 року відступлено право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №ML-801/004/2008 від 17.01.2008 року та до ОСОБА_2 за договором поруки №SR-801/004/2008 від 17.01.2008 року.

На підставі наведеного, заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про заміну сторони стягувача слід задоволити.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Разом з тим, частиною першою ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що у разі пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Враховуючи викладене та зважаючи на обов`язковість виконання рішення суду, яке набрало законної сили (ст. 1291 Конституції України, ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України), заяву слід задовольнити та видати дублікат виконавчого листа, визнавши причину пропуску пред`явлення його до виконання поважною.

На підставі наведено та керуючись ст.ст. 129, 1291 Конституції України, ст. ст. 2, 3, 18, 259, 260, 354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву задоволити.

2. Замінити сторону стягувача, а саме публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д, ) у виконавчих листах №2-2962/09 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 185125,58 гривень, 1700,00 грн сплаченого державного мита та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

3. Видати дублікати виконавчих листів по справі №2-2962/09 відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором у розмірі 185125,58 гривень, 1700,00 грн сплаченого державного мита та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

4. Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі №2-2962/09.

5. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Кость