Провадження № 2-о/761/63/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі судових засідань: Вольда М.А.,

заявника: ОСОБА_1

представника заявника: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції в м.Києві про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, в якій просив суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_1 .

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла двоюрідна сестра заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин між заявником та померлою для оформлення спадщини, оскільки належних документів про це не збереглося, що змушує заявника звернутись до суду з даною заявою.

Так, лінія споріднення між заявником та його двоюрідною сестрою починається від бабусі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 мала два шлюби - з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

1) Від шлюбу ОСОБА_5 з ОСОБА_6 народилася ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Києві уклала шлюб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Від шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в місті Києві ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_11 .

ОСОБА_11 змінила прізвище на « ОСОБА_12 »

2) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у шлюбі з ОСОБА_7 отримала прізвище ОСОБА_13 .

Від цього другого шлюбу у ОСОБА_14 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 народився син ОСОБА_15 .

Від шлюбу ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 є двоюрідним братом померлої ОСОБА_3 , адже вони є продовжувачами родинної лінії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи містяться його пояснення, у яких останній просить розглядати справу за його відсутності за наявними у справі документами.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника та заявлених у справі свідків, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові, зокрема, для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.1994 року, ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_17 (а.с. 14).

1) У відповідності до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві від 25.07.2019 року № 2811/3.1-44, виявлено актовий запис про шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , складеного 19.05.1938 року Печерський районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві за №627 (а.с. 10).

Так, згідно актового запису про шлюб №627, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 уклали шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на « ОСОБА_18 » (а.с. 11).

У ОСОБА_9 та ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася донька ОСОБА_11 , що підтверджується записом акту про народження №4426 (а.с. 12).

Згідно метричної книги, батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_6 та його законна дружина ОСОБА_19 (а.с. 9).

2) Батьками заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 є ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ) (а.с. 16).

Батьками ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 є ОСОБА_7 та ОСОБА_14 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ) (а.с. 15).

У будинковій книзі про приписку громадян в будинку АДРЕСА_1 наявний запис про те, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 прибула з Київської обл., Васильківського р-ну, с. Велика Бугаївка (а.с. 7).

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 319 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Положеннями ч. 1 ст. 319 закріплено, що в рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Як на підставу для задоволення даної заяви, заявник зазначав, що лінія споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 починається від бабусі ОСОБА_5 , яка мала два шлюби - з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У метричній книзі за 1890 рік виявлено запис про народження ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_20 та його дружина ОСОБА_21 (а.с. 8).

Натомість, у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що ОСОБА_5 укладала шлюб з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та, відповідно, після цього змінювала прізвище.

Відсутність цих документів унеможливлює суд прийти до висновку, що ОСОБА_19 та ОСОБА_14 є однією і тією ж особою.

Таким чином, із наданих доказів не вбачається, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 одна бабуся - ОСОБА_5 , що остання змінювала прізвища на « ОСОБА_22 » та « ОСОБА_13 » і, відповідно, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є двоюрідними братом та сестрою.

Так, допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 пояснили суду, що ОСОБА_1 допомагав ОСОБА_3 за час життя останньої. Сама ж ОСОБА_3 називала заявника братом. Померла мала намір відчужити своє майно на користь ОСОБА_1 , проте, не встигла. Організацією церемонії поховання займався заявник.

Натомість, суд зауважує, що свідкам не можуть бути відомі обставини споріднення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а лише відносини між останніми. Допитаним свідкам невідомі обставини зміни прізвища ОСОБА_5 на « ОСОБА_22 » та « ОСОБА_13 », які є ключовими для встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Європейський суд з прав людини у справі RuizTorija v. Spain (9 December 1994) дійшов висновку, що хоч суд і не повинен надавати відповідь на кожен аргумент сторони, проте судовий розгляд не можна вважати справедливим, якщо суд залишив без уваги ключові докази - вирішальні з точки зору фінального рішення суду.

Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви з огляду на недоведеність обставин, на які посилався заявник.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256-259, 294, 319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції в м.Києві про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення, але не пізніше закінчення строку карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Заявник: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції в м.Києві, адреса м.Київ, пров.Музейний, 2-Д.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 05.06.2020 року