головуючий у суді І інстанції Пономаренко Н.В.
апеляційне провадження № 22-ц/824/4240/2020
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Київ від 30 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Київ від 30 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись із указаною ухвалою з підстав порушення правил підсудності, ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що провадження у справі судом першої інстанції відкрито з порушенням підсудності, а саме за зареєстрованим місцем проживання позивача відповідно до частини 1 статті 28 ЦПК України, в той час як спір виник у правовідносинах щодо виконання договірних зобов`язань, тому позов повинен розглядатись судом за місцем проживання або перебування відповідача відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України. Оскільки відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , спір підсудний Печерському районному суду міста Київ.

Враховуючи наведене відповідач просить скасувати оскаржувану ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2019 року про відкриття провадження у справі та направити цивільну справу №761/40410/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину за територіальною підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти задоволення апеляційної скарги та направлення справи за територіальною підсудність за місцем проживання відповідача заперечує, оскільки нею подано позов щодо оплати додаткових витрат на дитину, тому з урахуванням предмету спору спір повинен бути розглянутий судом з урахуванням правил альтернативної підсудності.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечила.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України врегульовано також підсудність за вибором позивача, згідно із частиною першої якої, зокрема, позови про оплату додаткових витрат на дитину можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається із змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення додаткових витрат на дитину відповідно до статті 185 СК України.

Таким чином спір, що підлягає вирішенню між сторонами у цій справі виник саме із сімейних правовідносин з приводу оплати додаткових витрат.

Згідно із частиною 2 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками.

Відповідно до частини 1 статті 9 СК України подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Позов обґрунтовано зокрема тим, що не зважаючи на укладення між батьками нотаріально посвідченого договору про участь у вихованні дитини, існує необхідність у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, які батько у добровільному порядку відмовляється оплачувати.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами існують зобов`язання саме з приводу виконання договору, а не з обов`язку стосовно оплати додаткових витрат на дитину є безпідставними.

Отже, відкриваючи провадження у справі судом першої інстанції правильно застосовано норми процесуального кодексу щодо дотримання правил альтернативної підсудності, передбаченої частиною 1 статті 28 ЦПК України.

Підстави для скасування оскаржуваної ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2019 року про відкриття провадження у справі та направлення цієї цивільної справи за територіальною підсудністю до Печерського районного суду міста Києва відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Київ від 30 жовтня 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 червня 2020 року.

Головуючий Т.О. Писана
Судді К.П. Приходько
С.О. Журба