Провадження № 2/756/2345/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука A.B.,

при секретарі - Парфенчик К.В.

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, просила стягувати 50 відсотків прожиткового мінімуму для неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 50 відсотків прожиткового мінімуму для неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у разі, якщо 1/3 частина з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 на аліменти буде меншою від прожиткового мінімуму.

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась донька ОСОБА_4 .

За твердженням ОСОБА_1 діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. При цьому, ОСОБА_2 працює інженером в ботанічному саду ім. Б.Грінченка і хоча має постійний дохід, коштів на утримання дітей не надає.

Оскільки в добровільному порядку батько не бажає приймати участь в матеріальному забезпеченні дітей, ОСОБА_1 просила про задоволення позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, при цьому підтвердила, що проживає разом з дітьми в квартирі, яка належить відповідачу та його матері ОСОБА_5 . Більше того, у цій же квартирі мешкає й відповідач.

ОСОБА_2 в судовому засіданні категорично заперечив проти позову про стягнення аліментів, зазначив, що обов`язки по утриманню дітей несе у межах своїх можливостей, підтвердив факт проживання в одній квартирі не дивлячись на існування неприязних відносин з колишньою дружиною. Крім того, акцентував увагу на особистому утриманні житла в якому мешкають діти та неможливість розмежувати право на отримання аліментів до припинення спільного проживання в одній квартирі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 15.02.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.8).

Від вказаного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7).

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

З огляду на зазначене, неповнолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мають беззаперечне право на утримання від своїх батьків незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, зі змісту наведених норм СК України вбачається, що аліменти на дитину - це кошти які стягуються на утримання дитини у визначеному розмірі з того з батьків, який проживає окремо від дитини, якщо між батьками не досягнуто домовленості про добровільне утримання дитини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що хоч між ними існують неприязні стосунки та непорозуміння, однак позивач ОСОБА_1 та діти зареєстровані і продовжують проживати разом з ОСОБА_2 в 2-о кімнатній квартирі АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні стверджувала, що діти проживають саме із нею, а відповідач ОСОБА_2 зазначав протилежне.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень.

За правилами ст.ст. 77, 78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, в судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів на підтвердження проживання дітей, в межах одного помешкання із ОСОБА_2 , саме з ініціатором позову.

За таких обставин та з огляду на положення ст.ст. 181, 182 СК України, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст. 84, 150, 180-185, 191 СК України, ст.ст. 5, 12-13, 76, 81, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 09.06.2020 року.

Суддя А.В. Шевчук