справа № 208/4639/19
№ провадження 2/208/659/20
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

за участю секретаря Федик Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про зміну розміру та способу стягнення аліментів», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених судом, що стягуються у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн., на одну третину заробітку (доходу) платника аліментів на кожну дитину, але, не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, визначений судом розмір аліментів на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі є недостатнім для повноцінного утримання дітей та створення належних умов для їх розвитку. Оскільки, згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, просить суд ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням суду.

В судове засідання позивачка не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила про те, що підтримує позов, та, водночас, просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, та, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2014р., з відповідача, на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 700,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 10.10.2014р. до досягнення повноліття дітей.

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 15.08.2015р. позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , та змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Посилаючись на ст.192 СК України, позивач просить суд змінити визначений судом спосіб стягнення аліментів, оскільки після ухвалення вищевказаного рішення суду збільшився мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач відзив на позов суду не надав. Водночас, надав суду довідку про доходи, згідно якої відповідач перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_7 , та отримує відповідний дохід.

Встановлені судом вищевказані обставини свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.182 СК України (у редакції від 03.07.2018р.), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.3 ст.182 СК України, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З вищезазначених норм чинного законодавства, що визначають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, випливає, що, одержувач аліментів має право на власний розсуд звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів (ст.192 СК України), або про зміну способу стягнення аліментів (ч.3 ст.181 СК України).

Встановивши в ході розгляду справи те, що, після присудження судом аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін, відбулась зміна мінімального гарантованого державою розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, дійшов висновку про те, що, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню на підставі ч.3 ст.181 СК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.181 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2014 року, ухваленого у справі № 204/6710/2014-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 «Про стягнення аліментів», шляхом стягнення щомісячно з дня набрання рішення законної сили до повноліття дітей аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНН НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ІНН НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів на кожну дитину, але, не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНН НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 30.03.2020р.

Суддя Нельга Д. В.