КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/6553/2020 Головуючий в 1-й інстанції - Колдіна О.О.
645/5332/18 Доповідач Чобіток А.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого-ЧобітокА.О. суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21.10.2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

у с т а н о в и в:

У вересні 2018 року позивач пред`явив вказаний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 11.12.2017 р. він отримав у відділенні «Нової Пошти», яке розташовано у м.Харкові, від ОСОБА_2 по експрес-накладній № 3566 , з описом відправлення «Товар техніка» телевізор. Оглянувши в приміщенні відділення дане відправлення в присутності представника перевізника, він виявив пошкодження товару, про що відразу заявив керівнику відділення та був складений Акт приймання-передачі від 11.12.2017 р. з відміткою про відмову від отримання відправлення. Також в акті було зазначено про пошкодження екрану матриці телевізора. В подальшому він направив претензію до ТОВ «Нова Пошта» про відшкодування вартості відправлення, що було пошкоджено, в розмірі 8000 гривень.14.06.2018 р. він отримав відповідь на претензію, в якій зазначалось про відсутність підстав для задоволення претензійних вимог в зв`язку з тим, що при відправленні посилки по експрес-накладній фіксувалися пошкодження пакування, що зазначено в додатковій інформації експрес-накладної, а також зазначено про відсутність обов`язку у експедитора перевіряти цілісність, комплектність чи справність товару.

Аналогічні випадки пошкодження товару стались 22 та 28 травня 2018 р., про що також булі складені відповідні Акти приймання-передачі з відмовою від отримання товару.

Посилаючись на положення ст.ст. 920, 924 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження товару за експрес накладними №№ 7 від 10.05.2018 р., № 6 від 08.05.2018 р. та № 3566 від 11.12.2017 р..

Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача були порушені його права як споживача, внаслідок неотримання майна (телевізорів) порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми,в зв`язку з чим просив стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 гривень.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст.920, ч.2 ст. 924, ч.2 ст. 925 ЦК України, не врахував тієї обставини, що письмові відповіді відповідача на його претензії від 06.06.2018 року за № 14101 та 14149 про здійснення відправлення вантажу не відповідають вимогам закону та його претензійні вимоги повинні бути задоволені.

Внаслідок протиправної поведінки відповідача сума компенсації має становити 97 000 грн. як вартість по експрес накладній № 7 від 10 травня 2018 року та 99 000 грн. по експрес накладній від 08 травня 2018 року № 6 також по експрес накладній № 3566 від 11 8грудня 2017 року 8 000 грн. на загальну суму 204 000 грн.,яка повинна бути йому компенсована. Суд не врахував наявність пошкодження товару,про що був складений акт приймання - передачі від 11.12.2017 року з відміткою про відмову від отримання відправлення. При цьому суд не взяв до уваги даний факт,а вказав,що він погодився з умовами публічної оферти. Стосовно цілісності та пакування відправлень ним надано докази відмови від отримання товару так як виявив пошкодження при перевезенні тобто є вина відповідача у неналежному виконанні договору перевезення.

Заслухавши доповідь судді,обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи,колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.12.2017 р. з відділення № 1 в м.Новояворівськ здійснено відправлення вантажу до відділення № 108 в м.Харкові Ларіну С.О., з оголошеною вартістю 8000 гривень та зазначенням виду відправлення «Товар, техніка».

Вантаж передано для перевезення в запакованому стані у картонній коробці виробника.

Відправлення під час приймання не оглядалось, про що внесено відповідний запис до експрес-накладної в графі «Додаткова інформація». Інформацію про виробника, товар, його модель, а також будь-які супровідні документи Відправником не надавались.

Вантаж за експрес-накладною № 3566 від 09.12.2017 р. доставлено до відділення ТОВ «Нова Пошта» № 108 в м.Харкова. Позивач, оглянувши товар, відмовився від його отримання в зв`язку з виявленими пошкодженнями, про що складено сторонами акт приймання-передачі від 11.12.2017 р.

В акті приймання-передачі зазначено, про те, що товар знаходився в заводському пакуванні, коробці, зовнішня упаковка була у використанні, прим`ята, розірвана, внутрішня упаковка є цілою. Сторонами не було зазначено, що місце пошкодження відправлення та упаковки співпадає при огляді.

Також були здійснені фотознімки під час огляду товару, які свідчать про відсутність пошкоджень бокових стінок пакування, які б відповідали пошкодженню екрану телевізора.

Крім того, позивач згідно експрес-накладної № 6 від 08.05.2018 р. з с.Вільхівка Харківського району здійснив відправлення вантажу до відділення № 1 в м.Чорноморськ ОСОБА_3 з оголошеною вартістю товару 99000 гривень та зазначенням виду відправлення « Телевізор ».

Згідно з експрес-накладною № 7 від 08.05.2018 р. з С.Вільхівка Харківського району позивач здійснив відправлення вантажу до відділення № 1 в м.Чорноморськ ОСОБА_3, з оголошеною вартістю 97000 гривень та зазначенням виду відправлення «Телевізор».

Вантаж був переданий для відправлення в запакованому стані в окремих картонних коробках виробника, а також поивачем було замовлено обрешетування товару.

В подальшому за заявою позивача про переадресування товар за експрес-накладними № 6 від 08.05.2018 та № 7 від 08.05.2018 повернуто до відділення № 6 в м.Харкові за експрес накладними № 0159 та експрес-накладною 3579 .

При отриманні товару за даними експрес-накладними позивач відмовився від його отримання в зв`язку з пошкодженнями.

При огляді вантажу за експрес-накладною № 6 було складено акт приймання-передачі від 22.05.2018 р. відповідно до якого сторони встановили, що Одержувачу прибуло відправлення « Телевізор », в заводському пакуванні, заводський пінопласт та обрешетування, зовнішня упаковка була цілою, внутрішня упаковка була у використанні, прим`ята, розірвана. Також сторони встановили, що місце пошкодження відправлення та упаковки не співпадають, однак матриця телевізора має вм`ятину. Крім того, відправлення не містило спеціального маркування « Обережно крихке ».

При огляді вантажу за експрес-накладною № 7 сторонами було складено акт приймання-передачі від 22.05.2018 р., в , якому зазначено, що Одержувач отримав відправлення « Телевізор », в заводському пакуванні, заводський пінопласт, обрешетування, стан зовнішньої упаковки був новий, цілий, стан внутрішньої упаковки був пошкоджений, розірваний, упаковка була у використанні, було відсутнє спеціальне маркування « Обережно крихке ».

Фотознімки, зроблені при огляді товару, підтвердили відсутність пошкоджень бокових стінок пакування, які б відповідали пошкодженню телевізора.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За змістом частин першої та третьої статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами)).

Підписавши експрес-накладні та передавши вантаж, позивач погодився з умовами публічної оферти.

Положеннями ст. 920 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

При цьому, згідно зі ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти стались внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Водночас, п.7.2.13 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, який розміщений на сайті www.novaposhta.ua, визначено, що експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

У відповідності до п.4.3.12 Публічного договору в обов`язки замовника входить у разі отримання відправлення в неналежному стані пошкодження, нестача тощо) зафіксувати його стан у відповідному Акті за формою, затвердженою Експедитором, за обов`язковою участю представників Замовника/Одержувача та Експедитора.

Пунктом 7.2.7 Публічного договору встановлено, що якщо під час видачі відправлення Сторонами буде виявлено пошкоджене відправлення або відправлення, якого не вистачає в цілій (неушкодженій) упаковці, відповідальність за будь-які пошкодження, нестачу або відсутність вмісту відправлення всередині упаковки покладається на Відправника.

Як передбачено п.7.2.8 Публічного договору експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (схоронність) відправлення або його нестачу у випадку, якщо відправлення передається Одержувачу або Відправнику в цілій/неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи встановлено, і це підтверджується актами приймання-передачі відправлення за експрес-накладними № 6 , № 7 , № 3566 , фотознімками відправлення, зробленими під час його огляду, що всі відправлення передавались перевізнику у заводському пакуванні, без попереднього його огляду. Цілісність упаковки або її руйнування під час отримання вантажу виявлено не було .Оцінюючи всі досліджені письмові докази в їх сукупності, зважаючи на те, що судом в ході розгляду справи не встановлено вини відповідача у пошкодженні відправлення, яке не могло відбутись без пошкодження цілісності пакування, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про відшкодування відповідачем вартості пошкодженого товару.

Оскільки в ході розгляду справи не встановлено наявності вини відповідача у заподіянні матеріальної шкоди, а вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дій відповідача при перевезенні товару, є похідними, суд також відмовив у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції відповідними обставинам справи вимогам закону, що регулює правовідносини,які виникли між сторонами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до пункту 7.2.7 Публічного договору експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (сохранність) відправлення або його нестачу у випадках. Якщо відправлення передається одержувачу або відправнику у цілій/ неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення.

Згідно з пунктом 7.2.13 Публічного договору: експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

Склавши вищезазначені експрес-накладні та передавши вантаж, позивач погодився з умовами Публічного договору.

З урахуванням наведеного, суд, відмовляючи в задоволенні позову, належним чином дослідивши докази і вірно застосувавши норми права, правильно виходив з того, що позивач своїх вимог неправомірності дій відповідача не довів, а відповідач довів відсутність своєї вини, оскільки цілісність упаковки доведена, фізичного руйнування чи впливу не було, а, отже, несправність телевізорів виникла не під час перевезеного вантажу та поза межами передбаченої цивільно-правової відповідальності перевізника.

У зв`язку з викладеним відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Доводи позивача про те, що цілісність та пакування відправлень доводяться його відмовою від отримання товару внаслідок виявлення ним пошкоджень під час перевезення, тобто на його думку є вина відповідача у неналежному виконанні договору перевезення,колегія суддів відхиляє,оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами вини відповідача у пошкодженні безпосередньо товару при його перевезенні.

При цьому колегія суддів звертає увагу про відсутність у вищезазначених нормах закону та публічним у договорі обов`язку перевізника перевіряти стан вантажу,оскільки пересилатись може як цілісній та і пошкоджений вантаж для проведення ремонтних робіт, а також вантаж який має приховані дефекти чи пошкодження.

З огляду на вищевикладене доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на підставі ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук