Справа № 346/745/20
Провадження № 2/346/879/20
04 червня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді: П`ятковського В. І.
за участю секретаря: Жмендак І.Д.,
представника позивачки ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 червня 2006 року.
Зазначає, що відповідачка є її донькою і проживала разом із нею в зазначеному будинку, однак, з 2018 року і по даний час в господарстві не проживає, про що комісією у складі представників сільської ради складено акт обстеження.
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відповідачка тривалий час не проживає за місцем реєстрації у вищевказаному будинку і вказане житло не є для неї таким, що необхідне для проживання, просить визнати її такою, що втратила право на користування ним.
В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити та не заперечили щодо заочного розгляду справи. Позивачка також вказала, що відповідачка є її прийомною донькою, яку вона виховували із двохрічного віку. Проте через сторонніх людей дитина довідалася про усиновлення та почала зневажливо відноситися до неї, перестала приділяти увагу навчанню.
Після досягнення повноліття через різні джерела та телевізійни пошукові програми донька розшукала свою біологічну матір, яка виявилась особою ромської національності. Надалі відповідачка все рідше стала з"являтись вдома, а протягом 2018 року повивозила з будинку свої особисті речі і вибула в невідомому напрямку. В даний час місце її перебування взагалі не відоме, жодних контактів з нею не підтримує.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлялася в установленому законом порядку по зареєстрованому місцю проживання.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши пояснення позивачки, її представника та свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного.
Як видно із досліджених письмових доказів, житловий будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 червня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 10 лютого 2006 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9864595 від 16 лютого 2006 року (а.с. 9, 10).
Із копії свідоцтва про народження відповідачки ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 08 лютого 2001 року вбачається, що її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.8).
12 серпня 2016 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище на " ОСОБА_3 ", що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України відповідачки серії НОМЕР_2 (а.с.7).
Згідно довідки про склад сім"ї, виданої виконкомом Коршівської сільської ради об"єднаної територіальної громади Коломийського району 30 січня 2020 року за № 64, у житловому будинку окрім позивачки зареєстрована дочка ОСОБА_3 , яка фактично в будинку не проживає (а.с.11).
Акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства позивачки, складений 20 січня 2020 року комісією в складі представників сільської ради, вказує, що ОСОБА_3 за адресою реєстрації відсутня (а.с. 12).
Відсутність відповідачки за місцем реєстрації також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вказали на факт відсутності відповідачки за місцем реєстрації та що житлове приміщення вона покинула добровільно більше півтора року тому і з того часу не поверталася. Жодних перешкод у користуванні будинком мати їй не чинила, а навпаки просила не покидати житло.
В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності по місцю реєстрації, без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що оскільки реєстрація відповідачки у житловому будинку порушує право позивачки, як власника житла на розпорядження своїм майном у повному обсязі, а житлове приміщення в якому відповідачка продовжує бути зареєстрованою покинуте нею добровільно і з того часу пройшло більше одного року, то суд вважає за можливе позов задовольнити.
На підставі наведеного та ст.ст. 15, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 257 ч. 1 п. 5, 264, 265, 268, 280-285, 354, 355 ЦПК України суд,
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житлом за адресою : АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 цього Кодексу.
Строк на апеляційне оскарження, визначений статтею 354 ЦПК України продовжується на строк дії карантину.
Повний текст рішення складено 09 червня 2020 року.
Суддя П`ятковський В. І.