Справа № 263/3301/19
Провадження № 2/263/165/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кияна Д.В., за участю секретаря судового засідання Рябова С.М., за відсутністю сторін, в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат по утриманню майна,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2019 р. до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат по утриманню майна. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , однак витрати на тримання квартири несе вона оскільки сплачує за всі житлово-комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про сплату вказаних послуг. За вказаних обставин, а також посилаючись на одноособову оплату житлово-комунальних послуг, позивач, вважає, що в якості компенсації понесених витрат відповідач повинен сплатити їй половину сплаченої нею суми, а саме - 7579,53 грн. Та судовий збір в розмірі 768,40 грн.

27.03.2019 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

13.02.2020 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила їх задовольнити.

Відповідач надав до суду заяву з клопотання провести розгляд справи за його відсутності, частково не визнав позовні вимоги в частині нарахувань за лічильниками.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.09.2013 р. розірвано.

Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.09.2018 р. спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поділено, так ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по Ѕ квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою про надання інформації від 19.03.2019 р. № 0312-2552 відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 05.07.2018 р. та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 30.11.2006 р.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій квитанцій, в період з лютого 2016 року по лютий 2019 року оплату житлово-комунальних послуг здійснювала лише позивач по справі - ОСОБА_1 .

Згідно з актом про не проживання, виданого головою правління ОСББ «Сонячне-9», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 фактично не проживає з жовтня 2017 р.

Відповідно до договорів найму жилого приміщення від 05.08.2015 р. та 02.10.2017 р. ОСОБА_2 винаймає житло.

Згідно зі статтями 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі.

Відповідно до ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі ст. 322 ЦК України - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом.

Як передбачено ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Стаття 360 ЦК України передбачає зобов`язання співвласника відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ч.1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Тобто, кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник або співвласники, які виконали солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, мають право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування у рівній частці.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а відповідач, заперечуючи щодо суми боргу, не надав жодних доказів на її спростування, суд, перевіривши розрахунки позивача, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення грошові кошти в сумі 7078,55 грн., які останньою було сплачено в рахунок оплати житлово-комунальних послуг, що підтверджуються наявними в матеріалах справи квитанціями.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 768,410 грн., то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 7078,55 грн. *100% : 7579,53 грн. ціни позову = 93,39%), тобто 93,39 % від ціни позову (93,39% *768,40грн. :100%), що складає 717,61 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 322, ст. 355, ст. 360 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат по утриманню майна - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти сплачені за житлово-комунальні послуги в сумі 7078,55 грн.

Стягнути з з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 717,61 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.В. Киян