Справа № 302/289/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Джуги С.Д.,

суддів: Кожух О.А., Фазикош Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2020 року у складі судді Цімбота В.І., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанови державного виконавця Міжгірського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Почіль Івана Михайловича, ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2020 року повернуто ОСОБА_1 скаргу на дії та постанови державного виконавця Міжгірського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (мІвано-Франківськ) ОСОБА_3 Івана Михайловича, ОСОБА_2 з підстав ч.4 п.2 ст.185 ЦПК України.

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_1 оскаржила дану ухвалу в апеляційному порядку, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати дану ухвалу, оскільки така постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для повернення поданої скарги.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про повернення заяви (скарги) ч.1 п.6 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 18 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Міжгірського районного суд Закарпатської області зі скаргою на дії та постанови державного виконавця Міжгірського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Почіль Івана Михайловича, ОСОБА_2 .

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2020 року повернуто ОСОБА_1 скаргу на дії та постанови державного виконавця Міжгірського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (мІвано-Франківськ) ОСОБА_3 Івана Михайловича, ОСОБА_2 з підстав п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про повернення скарги, суддя суду першої інстанції виходив із того, що в такій скарзі порушено правила об`єднання позовних вимог, зокрема, ОСОБА_1 оскаржено постанови державних виконавців про накладення штрафів, винесених на підставі ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», які є окремим виконавчим документом. При цьому, накладення штрафу на боржника під час примусового виконання судового рішення не є притягненням до адміністративної відповідальності, а є мірою відповідальності у виконавчому провадженні. Отже, справи про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу не підсудні місцевим загальним судам, як цивільним. Крім того, ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.447 ЦПК України просить визнати дії державного виконавця по знищенню майна позивача та винесенню оскаржуваних постанов неправомірними, а тому суддя суду першої інстанції вважав, що об`єднання цих різних вимог в одне провадження є неможливим.

З даного приводу слід зазначити наступне.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1. ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України позовна заява повертається позивачу у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Згідно ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті може роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу (ч.7 ст. 188 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 та ч. 4 ст. 188 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Так, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - значить з`ясувати коло цивільних прав, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Якщо на стадії відкриття провадження буде встановлено, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі (ч.1 ст.186 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та постанови державного виконавця Міжгірського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Почіль Івана Михайловича, ОСОБА_2 , в якій просила:

1.Визнати дії державного виконавця по знищенню майна позивача та винесенню оскаржуваних постанов неправомірними;

2.Визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 5586966 від 21.02.2020р;

3.Визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61384174 від 25.02.2020р., якою відкрито виконавче провадження по стягненню з позивача на користь держави штраф у розмірі 1700 грн.;

4.Визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП № 55869663 від 24.04.2018р., якою накладено штраф на ОСОБА_1 на суму 1700 грн.;

5.Визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61383869 від 25.02.2020р., якою відкрито виконавче провадження по стягненню з позивача на користь держави штраф у розмірі 3400 грн.

6.Визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП № 55869663 від 29.05.2018р., якою накладено штраф на ОСОБА_1 на суму 3400 грн.;

7.Визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61391563 від 25.02.2020р., якою відкрито виконавче провадження по стягненню з позивача на користь держави виконавчий збір у розмірі 7446,00 грн.

8.Визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 55869663 від 21.02.2020р., якою стягнуто виконавчий збір в розмірі 7446,00 грн.;

9.Визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61391378 від 25.02.2020р., якою відкрито виконавче провадження по стягненню з позивача на користь держави витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 250,00 грн.;

10. Визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 21.02.2020р., якою стягнуто з боржника на користь стягувача витрати виконавчого провадження 250,00 грн.;

11. Визнати неправомірною та скасувати постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП № 61391563 від 25.02.2020р.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 5586966 від 21.02.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Майданської сільської ради Міжгірського району, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення, свідоцтва про право власності та державну реєстрацію права власності, зобов`язання вчинити певні дії, по якій рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 08 листопада 2017 року змінено рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2017 року.

Також у поданій скарзі апелянт просить скасувати постанови державного виконавця про накладення штрафу, стягнення виконавчого збору та в частині об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Тобто, скаржником заявлено вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Оскільки не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства (п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції).

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про повернення скарги не врахував викладені вище положення законодавства та не вирішив питання щодо відкриття провадження у справі в частині вимоги, яка належать до цивільної юрисдикції, та щодо відмови у відкритті провадження у справі стосовно вимог, розгляд яких підлягає за правилами іншого виду судочинства

Таким чином, висновок судді суду першої інстанції про наявність підстав для повернення заяви є помилковим.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2020 року, відповідно до п.4 ч.1ст.379 ЦПК України, підлягає скасуванню із направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись статями 374,379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2020 року - скасувати.

Справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанови державного виконавця Міжгірського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Почіль Івана Михайловича, ОСОБА_2 - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 червня 2020 року.

Головуючий :

Судді :