Справа № 638/9431/19
Провадження № 2/638/1662/20
27 травня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Семіряд І.В.,
за участю секретарів Тітової М.О., Башинської К.С.
представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про усунення перешкод у володінні та розпорядженні частиною домоволодіння,-
24.06.2019 позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в обгрунтування якого зазначає, що їй на праві власності належить 1/2 частина домоволодіння по АДРЕСА_1 . В належній частині домолодіння ще матір`ю позивача була зареєстрована дружина сина ОСОБА_3 , та її діти: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . В 2003 році син з дружиної розірвали шлюб. За весь час реєстрації відповідачів ніяких речей відповідачів у будинку не має, станом житла вони не цікавляться, не сплачують комунальні послуги. На теперішній час позивачу не відомо де мешкають відповідачі. У зв`язку з чим ОСОБА_3 просить усунути перешкоди у володінні та розпорядженні 1/2 частиною домоволодіння, шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідачів
Позивач у судове засідання не з`явилась, уповноважила адвоката Мартовицьку І.Д., а потім ОСОБА_2 представляти її інтереси в суді.
Представник позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не сповістили.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного:
Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 14.09.2010 ОСОБА_3 на праві власності належить 1/2 частина домоволодіння по АДРЕСА_1 .
Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, які мешкають у приватному домоволодінні та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 ,, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також відповідачі у справі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .
З актів про непроживання від 19.06.2019, які складені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 тривалий час не проживають, особистих речей не має, спального місця не має.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтвердили факт того, що у домоволодінні будинку АДРЕСА_1 зареєстровані та колись мешкали ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , у 2003 році відповідачка ОСОБА_4 розірвала шлюб з чоловіком та з цього часу не мешкає з дітьми у будинку. За весь час , коли відповідачі не мешкають у будинку, особистих речей не має.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
За змістом статей 71, 72 ЖК наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилою площею, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору - судом.
Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
В судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідачі тривалий час, а саме з 2003 року не мешкають у будинку АДРЕСА_1 , хоча і зареєстровані за зазначеною адресою.
Як роз`яснено у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Отже, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не цікавляться будинком АДРЕСА_1 особистий речей в будинку немає, комунальні послуги вони не сплачують.
На підставі оцінених доказів, суд установив, що позивачем надано достатньо доказів тим обставинам, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 добровільно залишили місце проживання і не проживають у спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців.
Отже, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині зняття з реєстрації, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації.
На підставі викладеного і керуючись ст. 321,383,391 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 279,280 ЦПК України, ст.ст. 150 Житлового Кодексу України, суд
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про усунення перешкод у володінні та розпорядженні частиною домоволодіння- задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія та номер паспорту, ІПН не відомі) такими, що втратили право користування домоволодінням по АДРЕСА_1 .
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.06.2020.

Суддя - І.В. Семіряд