Провадження № 6/761/620/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Бєляєва О.К.

приватного виконавця: Оніщенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенко Дмитра Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Оніщенко Дмитро Степанович звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Своє подання приватний виконавець обґрунтовує тим, що в нього на виконанні знаходиться виконавчий лист Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №755/13507/15-ц від 29.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Конкорд Факторинг» грошових коштів. Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №61358113 сума заборгованості боржником не погашена та не вчиняються жодні дії для виконання рішення суду, тобто боржник ухиляється від погашення існуючої заборгованості, а відтак наявні підстави для тимчасового обмеження у виїзді за кордон ОСОБА_1 , який, враховуючи розмір заборгованості, може залишити територію України. За таких обставин, просив суд подання задовольнити.

У судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Оніщенко Д.С. дане подання підтримав та просив суд його задовольнити.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч. 4 ст. 441 ЦПК України).

Дослідивши надані документи у виконавчому провадженні, суд не вбачає підстав для його задоволення з наступних підстав.

Вимогами ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що 29 липня 2016 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист №755/13507/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 , як з солідарного боржника на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» заборгованоста за договором про здійснення кредитних операцій № 0905/01 від 05.09.2013 року в сумі 145 109,04 євро, а також 533 451 грн., що складається з:

- суми поточної очної заборгованості за кредитом - 105 000 євро;

- суми простроченої заборгованості за кредитом - 35 000 євро;

- суми заборгованості за поточними процентами - 874,52 євро;

- суми заборгованості за простроченими процентами - 4 234,52 євро;

- суми простроченої заборгованості за кредитом - 499 999 грн.;

- суми заборгованості за простроченими процентами - 33 452 грн.

заборгованості за договором про здійснення кредитних операцій № 0905/02 від 05.09.2013 року в сумі 4 685 669,80 дол. США та 121 269,70 євро, що складається з:

- 4 362 695,38 дол. США - поточної заборгованості за кредитом;

- 111 000 євро - поточної заборгованості за кредитом;

- 158 000 дол. США - простроченої заборгованості за кредитом;

- 6 000 євро - простроченої заборгованості за кредитом;

- 28 238,86 дол. США - заборгованість за поточними процентами;

- 730,85 євро - заборгованості за поточними процентами;

- 136 735,56 дол. США - заборгованості за простроченими процентами;

- 3 538,85 євро - заборгованості за простроченими процентами.

01.09.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкером І.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52076928 на підставі виконавчого листа №755/13507/15-ц, виданого 29.07.2016 року.

Крім того, 01.09.2016 року старшим державним виконавцем Кошкером І.А. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

04.09.2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявським О.А. винесено постанову про арешт коштів боржника

Постановою старшого державного виконавця Валявського О.А. від 30.05.2019 року замінено стягувача з ПАТ «КБ «Актив Банк» на ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг».

11.06.2019 року старшим державним виконавцем Валявським О.А. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на автомобіль BMW X6, який належить ОСОБА_1 , а постановою від 25.06.2019 року вказаний автомобіль оголошено в розшук.

07.02.2020 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжовим М.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

21.02.2020 року приватним виконавцем Оніщенком Д.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61358113на підставі виконавчого листа №755/13507/15-ц, виданого 29.07.2016 року.

Крім того, 21.02.2020 року приватним виконавцем Оніщенком Д.С. винесено постанови про арешт майна боржника, якими накладено арешт на автомобіль BMW X6, який належить ОСОБА_1 , а також все рухоме та нерухоме майна, яке належить боржнику.

02.03.2020 року приватним виконавцем Оніщенком Д.С. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме, автомобіля BMW X6.

Постановою приватного виконавця від 03.04.2020 року накладено арешт на грошові кошти, які містяться на рахунках в АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Універсал Банк».

Як вбачається із виклику приватного виконавця від 02.03.2020 року, боржника ОСОБА_1 зобов`язано з`явитись до виконавця 10.03.2020 року о 11:00 год. за адресою: м. Київ, вул . Тургенєвська, 20, офіс 5 щодо сплати боргу за виконавчий документом №755/13507/15-ц, виданим 29.07.2016 року

Виходом приватного виконавця Оніщенка Д.С. за адресою: АДРЕСА_4 , боржника та його майна, на яке можна звернути стягнення, не розшукано.

Відповідно до п. 19 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; подання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасна явка на вимогу виконавця.

На думку суду, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Таким чином, до подання приватним виконавцем не було долучено жодних доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_1 у виконавчому провадженні має намір ухилятись від виконання судового рішення, в тому числі і шляхом залишення території України. Сам факт не виконання в добровільному порядку рішень судів, не може вважатися ухиленням від виконання чи перешкоджанням в їх виконанні.

При цьому, згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У матеріалах справи відсутні докази щодо отримання боржником постанов про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно та кошти боржника, викликів приватного виконавця

За таких обставин, приватний виконавець передчасно звернувся з поданням до суду про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого рішення суду - обмеження боржника у його конституційному праві - праві виїзду за кордон.

Крім того, не надано приватним виконавцем і будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Крім того, судом враховано, що обмеження у праві виїзду за межі України може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості, проте наявні у справі матеріали не містять жодних даних про те, що встановлення такого обмеження якимось чином цьому посприяє.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 259, 260, 353, 354, 441 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенко Дмитра Степановича від 14.05.2020 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Андрій Анатолійовича Осаулов

Повний текст виготовлено 26.05.2020 року