Справа № 214/6970/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Хомініч С.В.,

секретар судового засідання Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/6970/19

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про відшкодування збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки, -

представники сторін:

від позивача: Дорош С.П. (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 03.08.2019, ордер на надання правової допомоги серії КВ №820706 від 08.11.2019)

за участю:

позивачі та представник позивача: не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутністю,

відповідач: не з`явився, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки, в якому просили суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування шкоди та судові витрати в загальному розмірі 65680,64 гривень.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.06.2019 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, 03.06.2019 близько 13-50 год. водій автомобіля Mitsubishi Outlender, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Quashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 14.08.2008 автомобіль Nissan Quashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить позивачу ОСОБА_1 . Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №156/19 від 18.07.2019 щодо визначення матеріальних збитків, вартість робіт і матеріалів для відновлення автомобіля після ДТП складає 74643,26 грн. Відповідно до квитанції №000437 від 14.06.2019 витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження склали 3500 грн. Оскільки автомобіль Mitsubishi Outlender, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було застраховано у страховій компанії «Альфа-Гарант» щодо відповідальності перед третіми особами, 23.07.2019 було відшкодовано 36231,02 грн. Проте зазначена сума лише частково покриває збитки, розмір яких визначено висновком експертного автотоварознавчого дослідження №156/19. Різниця, яка підлягає відшкодуванню складає 38412,24 грн. Неодноразово позивачі телефонували та надсилали листи відповідачу для проведення в його присутності експертного дослідження автомобіля та для владнання питання про відшкодування збитків, але відповідач уникає спілкування та суму збитків не погашає. Моральну шкоду обґрунтовують душевними стражданнями, яку зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача. Внаслідок пошкодження автомобіля, який систематично використовувався як у побуті, так і у діловій діяльності і його тривалого ремонту, було порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків із діловими партнерами та оточенням. Доходи істотно знизилися за цей час, що не могло не вплинути на психологічне становище позивачів та призвело до систематичних хвилювань та занепокоєнь. Відповідно до положень ст. 15 ЦПК України позивачі скористалися правом на правничу допомогу та уклали відповідний договір. Витрати на правничу допомогу склали 3000 грн, що зазначено у договорі №001/19 від 03.09.2019 про надання правової (юридичної) допомоги, додатковій угоді від 03.09.2019 та квитанціями. Таким чином позивачі просять стягнути з відповідача залишок вартості робіт і матеріалів в розмірі 38412,24 грн., витрати на експертне автотоварознавче дослідження в розмірі 3500 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн., витрати на сплату судового збору в розмірі 768,40 грн.

Відповідач ОСОБА_3 02.03.2020 надав до суду відзив на позов (а.с. 93-109), в якому зазначив, що вважає позов безпідставним та необґрунтованим. Обставини, за яких сталося ДТП, встановлені постановою суду від 12.06.2019 в справі №214/4297/19. Між власником транспортного засобу ОСОБА_5 та Страховою компанією ТДВ СК «Альфа-Гарант» укладено поліс №АМ/4488668 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Даним полісом забезпечений транспортний засіб автомобіль Mitsubishi Outlender, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн. Позивачем не пред`являються вимоги до страхової компанії ТДВ СК «Альфа-Гарант», тому відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення з нього суми відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки в результаті ДТП в сумі 64912,24 грн. задоволенню не підлягають. Оскільки, відповідно до висновку №156/19 експертного автотоварознавчого дослідження, вартість відновлюваного ремонту належного позивачу транспортного засобу складає 74643,26 грн., а ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатила позивачу 36231,02 грн., то й різницю у межах заявлених позивачем вимог повинна бути сплачена теж ТДВ СК «Альфа-Гарант» в зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована відповідачем в розмірі страхової суми 100000 грн, якої цілком достатньо для відшкодування збитків позивачу. Відповідач вважає висновок судового експерта №156/19 від 18.07.2019, наданий позивачем, таким, що є сумнівним, оскільки позивач звернувся для визначення вартості збитків через одинадцять днів після ДТП, що ставить під сумнів, що всі пошкодження автомобіль отримав саме під час ДТП. Сума, недоплачена позивачу, в розмірі 38412,24 грн., покривається лімітом страхового відшкодування і повинна бути покладена саме на страхову компанію, яка взяла на себе зобов`язання по відшкодуванню шкоди. завданої позивачу діями відповідача. Оскільки належні та обґрунтовані підтвердження завдання позивачу моральної шкоди відповідачем відсутні, вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

У відповіді на відзив (а.с. 131-170), поданій 19.03.2020, позивачі заперечують щодо доводів відповідача, викладених ним у відзиві на позов та наполягають на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. ОСОБА_2 та представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримуючи пред`явлені вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленнями про отримання ним повісток, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачами спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України.

Крім того, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання, його неявку до суду без поважних причин суд постановив ухвалити рішення по справі на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

З постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.06.2019 по справі №214/4297/19, яка набрала чинності 24.06.2019, встановлено, що 03.06.2019 о 13-50 год. в м. Кривому Розі, Саксаганському районі на перехресті пр. Гагаріна та вул. Єсеніна, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Mitsubishi Outlender, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Nissan Quashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, від чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження, чим завдані матеріальні збитки. Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 6, 48).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідача ОСОБА_3 у скоєному ДТП під час якого пошкоджено автомобіль Nissan Quashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повністю підтверджується належними доказами. Постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.06.2019 є обов`язковою для суду, оскільки в даному випадку розглядається справа про правові наслідки протиправних дій ОСОБА_3 , якого визнано винним у вчиненій ДТП. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Оскільки джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, то відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , власником Nissan Quashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (а.с. 13).

Таким чином, згідно чинного законодавства України, відповідач, як особа винна в нанесенні шкоди, зобов`язаний був відшкодувати матеріальні збитки, нанесенні власнику автомобіля Nissan Quashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 .

Повідомленням від 25.06.2019 експерта ОСОБА_7 відповідач ОСОБА_3 був запрошений бути присутнім при огляді автомобіля Nissan Quashqai 02.07.2019 о 13-00 год. за адресою вул . Булавіна, АДРЕСА_2 (а.с. 14).

За заявою позивача ОСОБА_2 з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan Quashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, судовим експертом ОСОБА_7 проведено експертне автотоварознавче дослідження та наданий висновок №156/19 від 18.07.2019, згідно з яким сума матеріальної шкоди, завданої з технічної точки зору володільцю автомобіля Nissan Quashqai 1.6і, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 74643,26 грн. (а.с. 15-27, 57-70, 135-169).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачі, обґрунтовуючи свої вимоги щодо розміру матеріальної шкоди, надають висновок експертного автотоварознавчого дослідження №156/19, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту належного позивачу ОСОБА_1 транспортного засобу Nissan Quashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 74643,26 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували зазначену суму матеріального збитку, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду.

На момент дорожньо-транспортної події цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована полісом серії №АМ/4488668 від 23.06.2017 в ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с. 108).

На виконання своїх зобов`язань за полісом ТДВ СК «Альфа-Гарант» позивачем ОСОБА_1 23.07.2019 було отримано на особистий рахунок страхове відшкодування в сумі 36231,02 грн. (а.с. 29, 72).

Таким чином, сума збитку, з урахуванням вже виплаченої суми ТДВ СК «Альфа-Гарант», становить 38412,24 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 .

Окрім цього, позивачем ОСОБА_2 також понесені витрати на оцінку збитку у розмірі 3500 грн., що підтверджується квитанцією №000437 від 14.06.2019, які підлягають стягненню з відповідача за користь позивача ОСОБА_2 (а.с. 28).

Позивачі також зазначають, що їм завдано моральних страждань, а тому просять суд стягнути на їх користь з відповідача моральному шкоду, яку вони оцінили у 20000 грн.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна . Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, тієї обставини, що вина відповідача ОСОБА_3 у скоєнні ДТП знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, при цьому його діями нанесена моральна шкода позивачам, яка виражалася в порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя внаслідок пошкодження автомобіля, який систематично використовувався як у побуті, так і в роботі, порушенні стосунків із діловими партнерами та оточенням, зниженні доходів, що вплинуло на психологічне становище позивачів та призвело до систематичних хвилювань та занепокоєнь, суд вважає можливим задовольнити вимогу про стягнення з відповідача на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі по 10 000 грн.

Також відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, позивачем надано договір про надання правової допомоги від 03.09.2019, додаткова угода до договору №001/19 від 03.09.2019, ордер на надання правової допомоги серії КВ №820706 від 08.11.2019 та квитанції №001/19 від 04.09.2019 та №002/19 від 10.09.2019 про сплату ОСОБА_1 гонорару адвоката в загальному розмірі 3000 грн.

Суд дійшов висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із: складністю справи та виконаними адвокатом роботами; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в зв`язку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 3000 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь позивачів, керуючись ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 768,40 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, відповідно до квитанції 0.0.14543802.1 від 03.09.2019 (а.с. 31).

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування збитків 38412 (тридцять вісім тисяч чотириста дванадцять) гривень 24 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в якості компенсації моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат на правничу допомогу 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: ОСОБА_6 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення суду складено 09.06.2020

Суддя Хомініч С.В.