Справа №489/2341/20
Провадження №2-о/489/64/20
УХВАЛА

іменем України

03 червня 2020 року м.Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Кирильчук Олег Ігорович, вирішуючи питання прийнятності до розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту неправильності запису, заінтересована особа Інгульський районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції в Миколаївській області,

встановив:

Заявник просить встановити факт неправильності актового запису про народження ОСОБА_1 , складеному 26 лютого 1952 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області, встановивши, що вірною датою народження є « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість зазначеного « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України визначено, які саме факти може бути встановлено судом в порядку окремого провадження. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 Постанови від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись з даною заявою до суду заявник просить визнати неправильність записів в актовому записі про народження та внести зміни до актового запису, оскільки заінтересованою особою було надано висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5.

Положеннями ч.1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Тобто в порядку окремого провадження суд може підтвердити наявність або відсутність юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, однак заявник просить суд вчинити певні дії, а саме внести зміни в актовий запис, тобто встановити факт шляхом вчинення відповідних дій, а не встановити наявність чи відсутність певного юридичного факту.

Таким чином, вимоги заявника не підлягають розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст.ст.293, 315 ЦПК України, та в разі незгоди з висновком про відмову у внесенні змін до актового запису про народження заявник має право на оскарження, та з огляду на те, що оскарження висновку відповідного державного органу за своїм змістом не є встановленням юридичного факту, так як за результатами оскарження відповідний орган має бути зобов`язаний до вчинення дій, в яких особі було відмовлено, такі вимоги підлягають до розгляду в порядку позовного провадження.

Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду, справа №425/2737/17, згідно якої суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису про дату народження особи і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису, вказавши вірну дату.

Положеннями ч.4 ст.315 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вказані вище обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті окремого провадження у справі, оскільки така заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право звернутися з відповідними вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст.293, 315 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту неправильності запису, заінтересована особа Інгульський районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутись до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя