РІШЕННЯ

іменем України

22 червня 2020 рокуСправа №451/1421/19
Провадження № 2/451/355/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1421/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що за життя ОСОБА_5 була матір`ю ОСОБА_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) та її свекрухою, оскільки вона була одружена із ОСОБА_7 (свідоцтво про одруження, серії НОМЕР_2 ). ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Нестаничі Радехівського району ОСОБА_5 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 , виданим 04.06.2007 року Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області. На випадок смерті ОСОБА_5 склала заповідальне розпорядження, відповідно до якого усі майнові та немайнові права заповіла своєму сину та чоловіку позивача ОСОБА_6 і у спадкову масу увійшли земельні ділянки загальною площею 1,1649 га, що розташовані на території Вузлівської сільської ради та відомості про які містяться в Державному акті про право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_4 №344786. На день смерті ОСОБА_5 у житловому будинку АДРЕСА_1 , з померлою був зареєстрований та проживав, окрім інших і її син ОСОБА_6 , про що зазначено у довідці Вузлівської сільської ради Радехівського району №1303 від 03.10.2019 року. Відповідно до наведеного та на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконкому Вузлівської сільської ради Радехівського району 02 березня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №66, як спадкоємець зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , в розумінні вимог ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, проте реєстрацію права власності на спадкове майно у встановленому законом порядку не здійснив. Через деякий час, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Нестаничі Радехівського району помирає чоловік позивача - ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_5 , виданим 13 липня 2018 року Вузлівсьскою сільською радою Радехівського району. За життя ОСОБА_6 заповідального розпорядження не складав, відтак відкрилася спадщина за законом і претендентами на майно померлого - спадкоємцями першої черги є позивачка у справі та діти ОСОБА_7 . Оскільки на момент смерті ОСОБА_6 вона проживала разом із ним та не заявила про відмову від спадщини (відомості викладені у довідці Вузлівської сільської ради Радехівського району №1302 від 03.10.2019 року), у відповідності вимог ст. 1268 ЦК України вважає себе такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка. Має намір зазначити, що у склад спадщини увійшли земельні ділянки, загальною площею 1,1212 га, що розташовані на території Вузлівської сільської ради та відомості про які викладені в Державному акті про право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_4 №344784. Таким чином, прийнявши спадщину та маючи намір оформити свої права на спадкове майно, вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак в усній формі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності належних правовстановлюючих документів, оскільки оригінал Державного акту, серії ЯБ №344784 було втрачено чоловіком ще за його життя, а спадкові майнові права після смерті свекрухи ОСОБА_8 не переоформив на себе у встановленому законом порядку. Відсутність належних правовстановлюючих документів на спадщину, унеможливлює реалізацію майнових прав позивача, як спадкоємця, у позасудовому порядку, а тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Просить ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_6 , право власності на земельну ділянку загальною площею 1,1649 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 0,7190 га та 0,4459 га, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, які належали ОСОБА_5 , на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_4 №344786, виданого 07.12.2005 року, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_6 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 1,1212 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 0,6761 га та 0,4451 га, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, які належали ОСОБА_6 , на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_4 №344784, виданого 07.12.2005 року, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.1-4).

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити (а.с.49).

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися. Скерували суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повній мірі (а.с.50-52).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого визнання права.

Суд встановив, що ОСОБА_5 була матір`ю ОСОБА_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) та свекрухою позивача, оскільки вона була одружена із ОСОБА_7 (свідоцтво про одруження, серії НОМЕР_2 ) (а.с.23,24).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Нестаничі Радехівського району ОСОБА_5 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_7 , виданим 04.06.2007 року Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.18).

На випадок смерті ОСОБА_5 склала заповідальне розпорядження, відповідно до якого усі майнові та немайнові права заповіла своєму сину та чоловіку позивача ОСОБА_6 (а.с.21).

У спадкову масу увійшли земельні ділянки, загальною площею 1,1649 га, що розташовані на території Вузлівської сільської ради та відомості про які містяться в Державному акті про право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_4 №344786 (а.с.22-22 зворот).

На день смерті ОСОБА_5 у житловому будинку АДРЕСА_1 , з померлою був зареєстрований та проживав, окрім інших і її син ОСОБА_6 , про що зазначено у довідці Вузлівської сільської ради Радехівського району №1303 від 03.10.2019 року (а.с.19).

Відповідно до наведеного та на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконкому Вузлівської сільської ради Радехівського району 02 березня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №66, як спадкоємець зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , в розумінні вимог ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, проте реєстрацію права власності на спадкове майно у встановленому законом порядку не здійснив.

Через деякий час, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Нестаничі Радехівського району помирає чоловік позивача - ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_5 , виданим 13 липня 2018 року виконавчим комітетом Вузлівсьскої сільської ради Радехівського району Львівіської лбласті (а.с.25).

За життя ОСОБА_6 заповідального розпорядження не складав, відтак відкрилася спадщина за законом і претендентами на майно померлого - спадкоємцями першої черги є позивачка у справі та діти спадкодавця, родинні відносини яких підтверджуються свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_8 від 10.10.2019 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_9 від 23.08.2016 року, свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_10 від 7 травня 1996 року, свідоцтвом про шлюб від 21 листопада 2013 року, свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_11 від 20.05.1987 року, свідоцтвом про шлюб від 23 квітня 2006 року, свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 від 20 серпня 1956 року, свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_2 виданого повторно 1 грудня 1999 року (а.с.9,10,12,13,16,17,23,24).

На момент смерті ОСОБА_6 позивач проживала разом із ним та не заявила про відмову від спадщини (відомості викладені у довідці Вузлівської сільської ради Радехівського району №1302 від 03.10.2019 року ( а.с.26).

У склад спадщини увійшли земельні ділянки, загальною площею 1,1212 га, що розташовані на території Вузлівської сільської ради та відомості про які викладені в Державному акті про право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_4 №344784 (а.с.27-27 зворот).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачами, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,211,258-259,263-265,279 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_6 , право власності на земельну ділянку загальною площею 1,1649 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 0,7190 га та 0,4459 га, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, які належали ОСОБА_5 , на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_4 №344786, виданого 07.12.2005 року, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_6 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 1,1212 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 0,6761 га та 0,4451 га, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, які належали ОСОБА_6 , на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_4 №344784, виданого 07.12.2005 року, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_12 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_13 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_14 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_6 , проживаючої в АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті 22 червня 2020 року.