Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

28.05.2020 Справа №607/27736/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

учасників справи: представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власницею квартири, що належить їй на праві приватної власності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У даній квартирі, що знаходиться за вищевказаною адресою, зареєстрована також онука позивача - ОСОБА_3 . ОСОБА_2 у своєму позові посилається на те, що відповідач зареєстрована у вказані квартирі, однак фактично в ній не проживає більше десяти років, чим створює позивачу перешкоди у користуванні житлом, зокрема у сплаті надмірних комунально-житлових послуг. Відповідач не бере участь в житті сім`ї, в обслуговуванні вищезазначеної квартири, а також в роботах, пов`язаних з покращенням стану квартири. У даній квартирі відсутнє рухоме майно відповідача, а також її речі особистого користуванні. Перешкод у користуванні житлом ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 13 грудня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду, однак в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не надала, тому,згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є сусідами позивача, в судовому засіданні пояснили, що відповідач є онучкою ОСОБА_2 та не проживає у квартирі АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 21 березня 2002 року.

Актом від 20.11.2019 року, який складено комісією в складі головного інженера ОСОБА_7, майстра дільниці ОСОБА_6 в присутності мешканців квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , підтверджується той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає.

Згідно довідки № 13, яка видана ТзОВ «СОВР-1», власником особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , за вказаною адресою також зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05.07.2018 року

Крім того, відповідно до Будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 зареєструвалась за даною адресою 05.07.2018 року.

Поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтверджено, відсутність відповідача ОСОБА_3 тривалий час у квартирі АДРЕСА_1 , місце її перебування невідоме.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Із вимог ст. 72 ЖК УРСР вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 понад один рік. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у вказаній квартирі чи наявності перешкод у користуванні житлом суду надано не було.

Враховуючи те, що судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , однак більше одного року за вказаною адресою не проживає, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_2 слід задовольнити.

Крім цього, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 768,40 гривень понесених судових витрат із сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання заяви про перегляд заочного рішення та строк апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_2 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 02.06.2020 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай