КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/532/20
Провадження №2/319/276/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мальованого В.О.,

при секретарі судового засідання Синяковій О.І.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що не прийняла спадщину, представник позивача - ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2020 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що не прийняла спадщину.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який був батьком для ОСОБА_1 та чоловіком для ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на житловий будинок та земельну частку (пай). Після смерті ОСОБА_5 залишилися спадкоємці першої черги: позивачі та ОСОБА_6 - мати померлого. ОСОБА_6 за життя сина, у 2006 році, склала заповіт, яким заповідала все своє майно ОСОБА_3 . Заповіт був складений з метою переходу права власності на житловий будинок та земельну частку(пай), які належали ОСОБА_6 до відповідача, внаслідок продажу зазначеного майна. У 2006 році, при складані заповіту, ОСОБА_6 не знала і не могла знати про те, що переживе свого сина, і що частка від його майна буде належати їй в порядку спадкування як спадкоємцю першої черги. Тому, після смерті свого сина - ОСОБА_5 , з метою, щоб 1/3 частку житлового будинку та земельного паю, які належали померлому сину, отримали, в порядку спадкування, позивачі, а не відповідач за заповітом, ОСОБА_6 планувала протягом шести місяців відмовитися від спадщини, як це передбачено ст. 1268 ЦК України, але не встигла цього зробити та померла через три місяці після смерті сина. При житті ОСОБА_6 публічно заявляла спадкоємцям, в тому числі і відповідачу, що майно померлого сина повинно належати членам його сім`ї - спадкоємцям за законом, а не спадкоємцю за заповітом - відповідачу. Відповідач також не заперечує проти того, що майно після померлого ОСОБА_5 йому не належить, але відмовитися від нього не може без рішення суду. Позивачі вважають, що ОСОБА_6 є особою, яка при житті не прийняла спадщину після померлого сина - ОСОБА_5 , так як не сплинув строк у шість місяців для відмови від спадщини і вона не встигла скористатися цим правом внаслідок своєї смерті. ( а.с. 2-3).

06 липня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу та відповідна кореспонденція вручена відповідачу.

Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.

Сторони в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду повідомлені належним чином ( а.с.21,22,46).

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у відповідніх письмових заявах, поданих до суду, прохали розглядати справу за їх відсутності, вказуючи про те, що від позову не відмовляються, підтримують заявлені вимоги та прохають їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві ( а.с.63,64,65).

21 липня 2020 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_3 , якою останній повідомив про те, що визнає позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до нього про визнання особи такою, що не прийняла спадщину, справу прохає розглянути за його відсутності.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивачів, представника позивача та відповідача на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Суд, з`ясувавши позиції учасників справи, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування деяких населених пунктів" від 12 травня 2016 року № 1353-VIII, Куйбишевський район перейменовано на Більмацький район; селище міського типу Куйбишеве Куйбишевського району - на селище міського типу Більмак.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 7,45 га , що розташована на території Мар"янівської сільської ради, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №035716, виданого Мар"янівською сільською Радою народних депутатів 30 травня 2000 року та квартира у житловому будинку по АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло (а.с.9, 14, 13 ).

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217,1233,1258,1261 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування за законом почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_5 залишилися спадкоємці першої черги: позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 - мати померлого, що підтверджується копіями свідоцтв про народження ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та копією свідоцтва про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ( а.с.6,8,9).

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України ( чинної на час виникнення спірних правовідносин), спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

05 січня 2018 року приватним нотаріусом Дашевською А.О. була зареєстрована спадкова справа після смерті останнього № 1/2018. ( а.с.10, 26). З заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 звернулась ОСОБА_2 ( а.с. 27). ОСОБА_9 , яка доводиться спадкодавцю ОСОБА_5 онукою, відмовилась від прийняття спадщини ( а.с.35).

Згідно довідки виконкому Більмацької селищної ради Запорізької області № 0058 від 04.01.2018 , ОСОБА_5 був зареєстрований по АДРЕСА_1 , з 17 січня 1989 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з померлим були зареєстровані ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с.30).

ОСОБА_6 , при житті сина ОСОБА_5 , 24 липня 2006 року, склала заповіт, яким заповідала все своє майно ОСОБА_3 ( а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.11).

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. 09 січня 2018 року приватним нотаріусом Дашевською А.О. за заявою ОСОБА_9 , яка відмовилась від прийняття спадщини після смерті прабабусі ОСОБА_6 , була зареєстрована спадкова справа після смерті останньої № 2/2018. ( а.с.51, 53). З заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_3 ( а.с.50).

Листом за вих.№325/01-16 від 21.08.2018, приватний нотаріус Дашевська А.О. повідомила ОСОБА_2 про те, що згідно довідки виконкому Більмацької селищної ради №0058 від 04.01.2018 на час відкриття спадщини разом з померли ОСОБА_5 були зареєстровані мати померлого - ОСОБА_6 та його син - ОСОБА_1 , які від прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини не відмовлялись та вважаються такими , що прийняли спадщину ( кожен по 1/3 частці). 09 січня 2018 року за заявою про відмову від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 , була заведена спадкова справа № 2/2018. Спадкодавцем ОСОБА_6 було оформлено заповіт, яким ОСОБА_6 все своє належне майно, заповідала ОСОБА_3 , який прийняв спадщину шляхом направлення відповідної заяви до приватного нотаріуса. Тобто до складу спадкової маси входить 1/3 частка спадкового майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , спадкоємцем якого була ОСОБА_6 , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав ( а.с.16).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що не прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як слідує з матеріалів справи, а також з письмових пояснень позивачів, які не оспорювались відповідачем ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , як особа, яка на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 була зареєстрована разом з померлим, з метою, щоб 1/3 частку спадкової маси, після його смерті отримали, в порядку спадкування, позивачі, а не відповідач за заповітом, планувала протягом строку передбаченого ст.1268 ЦК України відмовитися від спадщини, але не встигла цього зробити та померла через три місяці після сина.

ОСОБА_3 не заперечує проти вказаних обставин та підтверджує їх, надавши суду відповідну заяву.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог, судом враховано, що фактичне прийняття спадщини - це другий спосіб прийняття спадщини, який може замінювати собою подання заяви про прийняття спадщини.

Так, видача свідоцтва про право на спадщину (ч.3 ст. 1268 ЦК України) особам, які прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, ніяким строком не обмежена, але фактичний вступ у володіння або управління повинен мати місце протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому нотаріусу мають бути повідомлені або ним встановлені відомості про фактичне прийняття спадщини.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 активних дій щодо фактичного прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не вчиняла, нотаріусу не повідомляла та ним не було встановлено таких відомостей, для ОСОБА_6 не сплинув строк у шість місяців для відмови від спадщини і вона не встигла відмовитись від неї внаслідок своєї смерті, враховуючи, що ця умова про шестимісячний строк є обов`язковою для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 була заведена у січні 2018 року за заявою ОСОБА_2 .

З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги сукупність зібраних у справі доказів, які дають можливість суду зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних прав.

Питання розподілу судових витрат позивачами в позові не підіймалося.

Керуючись стст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1258, 1261, 1297 ЦК України, ст.ст. 12,76,77,81,83,141,206,247,258,259,265,268,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що не прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 свого сина - ОСОБА_5 .

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 серпня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ),

Позивач: ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ),

Представник позивача ОСОБА_2 : ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_3 , адреса робочого місця: вул..Запорізька, 36 оф.16 смт.Більмак Запорізької області, 71001 ),

Відповідач: ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ).

Суддя: В.О.Мальований