Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4096/15-ц
Провадження №: 2/332/985/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Литвиненко І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного Товариства Комерційний Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування зазначено, що 25.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 11-1250-048И, згідно пунктів 2.1 якого Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 64800доларів США зі сплатою за користування ресурсами процентів по процентній ставці 8% річних та ін. умов. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 11-1250-048П від 25.04.2008 року. У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом, станом на 25.05.2015 року утворилась заборгованість в сумі 1.287.182 грн.43 коп., з яких: 54603,63 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 долар США = 20,8369 гривень) становить1137770 грн. 38 коп. - заборгованість по кредиту; 813 доларів США (16943,73 грн.) - заборгованість по кредиту прострочена; 384 доларів США (8018, 87 грн.) - нараховані відсотки; 2786 доларів США (58069,11 грн. - нараховані відсотки на прострочену заборгованість; 66380, 34 грн. - пеня за невчасне погашення кредиту.

Згідно відзивів на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не підтверджено факт видачі грошових коштів саме у валюті кредиту та можливість видачі такої суми одноразово через касу відділення. За умовами договору сплата коштів на рахунок Позивача мала відбуватися в іноземній валюті, хоча грошовою одиницею України є гривня, крім того, на здійснення валютних операцій НБУ має видавати генеральні та індивідуальні ліцензії. За даними, наданими самим Позивачем за кредитним договором сплачено 9383,21 доларів США - сума боргу та 41094, 09 - проценти за користування кредитними коштами, при цьому банк самостійно спрямовував меншу суму на погашення суми боргу, а більшу суму на погашення процентів, тим самим робив неможливим контроль за розподіленням призначення платежів і, відповідно, він не міг знати, скільки ще коштів потрібно сплатити. У зв`язку із тим, що на офіційному сайті Банку міститься інформація про ліквідацію банку, не зрозуміло, чи взагалі на сьогоднішній день Позивач має право вимоги за вказаним кредитом. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення пені, проте строк позовної давності було частково пропущено (пеня, нарахована з 17.06.2014 р. по 19.06.2014 року). Позивачем також не доведено належними доказами правомірність зміни строку виконання основного зобов`язання, а саме не надано доказів отримання позичальником вимоги про дострокове повернення кредиту та поручителем вимоги у зв`язка із невиконанням боржником своїх зобов`язань та сплати визначеної суми.

Згідно відзиву на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що банк в порушення вимог ст.. 559 ЦК України пропустив шестимісячний строк звернення до неї як до поручителя.

Із заперечень на відзиви вбачається, що видача кредитних ресурсів проводилася на підставі письмової заяви Позичальника, за погодженням банком. У Банку були наявні всі необхідні ліцензії, а отже надання та отримання кредиту в іноземній валюті було цілком в межах чинного законодавства. Пред`явлення вимог до поручителя відбулось із дотриманням строків, передбачених п. 5.1 Договору поруки та відповідно до вимог п. 4 ст. 559 ЦК України. Тому представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі.

23.09.2015 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Мєркуловою Л.О. було відрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

23.12.2015 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до розгляду іншої цивільної справи.

06.06.2016 року ухвалою суду відновлено провадження у справі.

08.09.2016 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до розгляду іншої цивільної справи.

11.05.2017 року ухвалою суду відновлено провадження у справі.

31.05.2017 року ухвалою суду позовну заяву залишено без розгляду.

01.03.2018 року постановою Апеляційного суду Запорізької області скасовано ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2017 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

13.04.2018 року ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07.08.2018 року була призначена судово-економічна експертиза, а також зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 28.11.2018 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 17.01.2019 року було задоволено клопотання експерта про витребування доказів.

Ухвалою суду від 17.01.2019 року призначено повторну судово-економічну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Н.В. справа була прийнята до свого провадження. У справі призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді від 23.10.2019 року було зупинено провадження у справі з метою розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2019 року було відмовлено у задоволенні заяви про відвід головуючого судді Марченко Н.В.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Н.В. від 25.10.2019 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2020 року позовну заяву залишено без розгляду через повторну неявку позивача.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 24.06.2020 року ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2020 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2020 року було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності за наявними в справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Коломаренко К.А. просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав указаних у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлена належним чином , заяв про поважність причин не явки суду як і заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.04.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 11-1250-048И, згідно пунктів 2.1, 3.2 якого Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 64800 доларів США зі сплатою за користування ресурсами процентів по процентній ставці 8% річних, строком до 25.04.2028 року та ін. умов. Кредитні ресурси отримані для придбання квартири (а.с. 4-6). Крім того були укладені додаткові угоди до даного договору № 1 від 13.02.2009 року та № 2 від 07.10.2011 року, яким змінювалися процентні ставки (а.с. 7-8).

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 11-1250-048П від 25.04.2008 року та додаткову угоду до даного договору № 1 від 07.10.2011 року (а.с. 9, 10).

Відповідно до наданого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» станом на 25.05.2015 року утворилась заборгованість в сумі 1287182 грн.43 коп., з яких: 54603,63 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 долар США = 20,8369 гривень) становить1137770 грн. 38 коп. - заборгованість по кредиту; 813 доларів США (16943,73 грн.) - заборгованість по кредиту прострочена; 384 доларів США (8018, 87 грн.) - нараховані відсотки; 2786 доларів США (58069,11 грн. - нараховані відсотки на прострочену заборгованість; 66380, 34 грн. - пеня за невчасне погашення кредиту (а.с. 14-18).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ч. 1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до положень ст. 554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

У відповідності до пункту 5.1 договору поруки № 11-1250-048П порука припиняється, якщо Кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язання за Кредитним договором не пред`явив вимоги до Поручителя.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що останній сплачений черговий платіж датований 10.11.2014 року. ПАТ «БАНК «Фінанси та Кредит»» пред`явив вимогу до поручителя 31.08.2015 року, тобто без порушення трирічного строку, у зв`язку із чим вимоги позивача щодо солідарного стягнення суми заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_3 є законними.

Як раніше було зазначено, станом на 25.05.2015 року утворилась заборгованість в сумі 1287182 грн.43 коп.

Відповідач ОСОБА_1 , не заперечуючи проти наданого розрахунку, оспорював ряд наступних фактів.

Так, відповідач зазначає, що позивачем не доведений факт видачі грошових коштів саме у валюті кредиту та можливість видачі такої суми одноразово через касу відділення.

Однак такі заперечення суд відхиляє, виходячи з наступного.

25.04.2008 року ОСОБА_1 на адресу Першого Заступника керуючого філії «Запорізького РУ» Банка «Фінанси та Кредит» Геруса О.Д. була подана заява про надання кредиту в сумі 64800,00 (шістдесят чотири тисячі вісімсот) доларів США на строк 240 місяців (а.с. 12), що узгоджується із п. 2.1 Кредитного договору № 11-1250-048И щодо суми кредиту.

Згідно розпорядження від 25.04.2008 року, підписаного першим заступником керуючого Годес О.Д., головним бухгалтером Долголенко Л.М., заступником начальника Відділення № 11 Тихою І.А. , та начальником сектору КА Відділення № 11 Коренчуком О.О. була узгоджена видача ОСОБА_1 кредиту в сумі 64800 доларів США (а.с. 54).

Згідно квитанції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Заводським РВ УМВС України в Запорізькій області 30.06.2005 року), що збігається із паспортними даними Відповідача (а.с. 19-23)останній отримав: в графі «Сума» - 64800 доларів США, в графі «Еквівалент у гривні» - 327240 грн. На квитанції міститься підпис отримувача ОСОБА_1 (а.с. 13).

Кредитний договір або окремі його пункти не були у судовому порядку визнані недійсними. Справжність підпису відповідачем не ставилась під сумнів.

У зв`язку із тим, що предметом Кредитного договору № 11-1250-048И були саме кредитні ресурси в сумі 64800 доларів США, тому у суду не має підстав сумніватися в тому, що ОСОБА_1 згідно квитанції отримав саме цю суму і саме у валюті кредиту, а зазначена сума - 327240 грн. - є лише еквівалентом у гривні.

Для встановлення обстави, що мають значення для вирішення справи належним, достатнім, достовірним та допустимим доказом згідно вимог ст.ст. 76-80 ЦПК України може бути лише отримання відповідачем спірної суми кредиту. Можливість видачі Банком одноразово через касу відділення кредитного ресурсу в сумі 64800 доларів США підтверджується самим фактом видачі такої суми згідно квитанції, яку підписав відповідач ОСОБА_1 , тобто засвідчив отримання цієї суми. Сплачуючи в подальшому заборгованість за кредитом договором, позивач почав виконувати вимоги кредитного договору.

Законність надання ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» кредиту в іноземній валюті підтверджується наявними документами, а саме: Банківською Ліцензією № 28 від 1707.2007 року, Дозволом № 28-2 від 17.07.2007 року, Додатком до Дозволу № 28-2 від 17.07.2007 року (а.с. 50-52).

Щодо посилання відповідача на те, що на офіційному сайті Банку міститься інформація про ліквідацію банку, а отже ним ставиться під сумнів законність вимоги за вказаним кредитом, суд керується тим, що відповідач висловив лише припущення, яке не підтверджене належними та допустимими доказами в порушення вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України.

Суд приймає до уваги заперечення відповідача ОСОБА_1 з приводу того, що Позивачем не доведено належними доказами правомірність зміни строку виконання основного зобов`язання.

Так, судом встановлено, що сторонами в пункті 3.2 кредитного договору № 11-1250-048И узгоджено кінцевий строк повернення кредитних коштів, а саме - до 25 квітня 2028 року. Пунктом 3,4 зазначеного договору встановлено порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку, яким передбачено, що у випадку вимоги Банку про дострокове повернення Кредитних ресурсів та сплати процентів Позичальник зобов`язаний здійснити повне погашення заборгованості за цим Договором, тобто повернути отримані Кредитні ресурси ат сплатити всі проценти протягом 10 банківських днів з моменту отримання вимоги Банку. Банк може повідомити Позичальника по телефону, шляхом відправлення рекомендованих листів з повідомленнями або шляхом доставки нарочним Позичальнику за вказаною адресою.

Так само, банк не довів свого права вимоги до відповідача ОСОБА_2 , адже згідно п. 3.1 Договору поруки № 11-1250-048П від 25.04.2008 року у випадку невиконання Боржником своїх зобов`язань за кредитним договором у зазначені у договорі строки, Поручитель зобов`язується не пізніше 2-х днів з моменту повідомлення його Кредитором (письмового або телетрансмісійного) про невиконання Боржником прийнятих на себе зобов`язань сплатити грошову суму, яку вимагає Кредитор, шляхом її перерахування на рахунок Кредитора будь-яким способом, вказаним Кредитором.

У матеріалах цивільної справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували направлення таких вимог на адресу відповідачів.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в рамках кредитного договору № 11-1250-048И не настав термін виконання грошових зобов`язань в повному обсязі, адже позивачем не дотримано встановлений договором порядок дострокового повернення кредитних коштів, а тому останній не наділений правом вимагати на дострокове повернення кредиту в повному обсязі.

Висновки суду узгоджуються із правовим висновком, сформованим у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі № 333/2474/15 та у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 638/13683/15.

Однак, враховуючи те, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, суд вважає необхідним стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прострочену заборгованість по кредиту в розмірі 813 доларів США нараховані відсотки в сумі 384 долари США 84 центи, нараховані відсотки за прострочену заборгованість в сумі 2786 доларів США, пеню за невчасне погашення кредиту в розмірі 66380 грн. 34 коп.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають стягненню пропорційно задоволених вимог понесені судові витрати в розмірі по 212 грн. 07 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст.141, 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного Товариства Комерційний Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , на користь Публічного акціонерного Товариства Комерційний Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління АТ «Банк «Фінанси та Кредит», , МФО 313731, к/р НОМЕР_4 у АТ Банк «Фінанси та кредит» прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 813 доларів США 16 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ (1 долар США = 20,8369 гривень) становить 16943 грн. 73 коп., нараховані відсотки в сумі 384 долари США 84 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 8018 грн. 87 коп.., нараховані відсотки за прострочену заборгованість в сумі 2786 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 58069 грн. 11 коп., пеню за невчасне погашення кредиту в розмірі 66 380 грн. 34 коп.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , на користь Публічного акціонерного Товариства Комерційний Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління АТ «Банк «Фінанси та Кредит», , МФО 313731, к/р НОМЕР_4 у АТ Банк «Фінанси та кредит» понесені судові витрати в розмірі по 212 грн. 07 коп. з кожного.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Суддя Н.В. Марченко