КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/5899/2020 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
УХВАЛА

Іменем України

23 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року та за апеляційною скаргою Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що 18 вересня 2009 року Окружним адміністративним судом м. Києва за позовом ОСОБА_1 було постановлено додаткову постанову по адміністративній справі № 12/400 про зобов`язання управління праці та соціального захисту населення у Святошинському районі міста Києва та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня за 2009 рік згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як інваліду війни 3 групи в розмірі 3 106,00 грн..

19 травня 2011 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва по справі № 22-18591/2011 додаткову постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 вересня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 залишено без змін.

Позивач вказував, що за час здійснення виконавчого провадження відповідачі жодного разу не зверталися як до Святошинської в м. Києві державної адміністрації, так і до Київської міської ради чи до іншої вищестоящої установи на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня для проведення виплат згідно рішення суду та не вживали жодних інших вагомих заходів для виконання рішення суду, хоч мали для цього достатньо часу та можливостей, внаслідок чого, станом на 2018 рік рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 вересня 2009 року № 12/400 відповідачами не було виконане.

Позивач просив стягнути з управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації на його користь кошти в розмірі 9634,42грн., які складаються з: індексу інфляції за порушення грошового зобов`язання в період з 23 грудня 2010 року по 18 серпня 2018 року в розмірі 8567,88грн.; трьох процентів річних від простроченої суми в період з 23 грудня 2010 року по 18 серпня 2018 року в розмірі 1066,54 грн..

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 9634,42 грн., які складаються з: індексу інфляції за порушення грошового зобов`язання в період з 23 грудня 2010 року по 18 серпня 2018 року в розмірі 8567,88 грн.; три проценти річних від простроченої суми в період з 23 грудня 2010 року по 18 серпня 2018 року в розмірі 1066,54 грн..

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року доповнено вступну та резолютивну частину рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року. Стягнуто солідарно з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 9634,42 грн., які складаються з: індексу інфляції за порушення грошового зобов`язання в період з 23 грудня 2010 року по 18 серпня 2018 року в розмірі 8567,88грн.; трьох процентів річних від простроченої суми в період з 23 грудня 2010 року по 18 серпня 2018 року в розмірі 1066,54грн..

Не погоджуючись із рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.02.2019 року, Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність, порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що Управління праці та соціального захисту населення Святошинської РДА в м. Києві для забезпечення виплат допомоги лише приймає від громадян заяви та формує особові справи, які надаються до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, який і здійснює соціальні виплати. Зазначає, що головним завданням Центру є здійснення контролю за правильністю призначення, перерахунку, нарахування і виплати всіх видів соціальної допомоги, а також підготовка документів на таку виплату та перерахування розмірів грошової допомоги. Вказує, що у своїй частині Управління постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.09.2009 року у своїй частині виконало у повному обсязі. Звертає увагу, що оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку із виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватись норми ст. 625 ЦК України.

Не погоджуючись із додатковом рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2019 року, представник Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат - ОСОБА_2 також звернулась з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на незаконність, порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що у позовних вимогах мова йде щодо невиконання рішення суду про зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2009 рік згідно із ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зазначає, що оскільки вказані відносини регулюються ЗУ «Про виконавче провадження», спір пов`язаний із виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватись норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року та апеляційною скаргою Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплатна додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року та рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року скасовано.Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобов`язання вчинити певні дії закрито.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Висоцької В.С., Грушицького А.І., Литвиненко І.В., Сердюка В.В., Фаловської І.М. від 19 лютого 2020 року, скасовано ухвалу Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року, а справу передано для продовження розгляду до Київського апеляційного суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи даний спір, і задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. ч. 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Встановлено, що 18 вересня 2009 року Окружним адміністративним судом м. Києва за позовом ОСОБА_1 винесена додаткова постанова по адміністративній справі № 12/400 про зобов`язання управління праці та соціального захисту населення у Святошинському районі міста Києва і Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня за 2009 рік згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як інваліду війни 3 групи в розмірі 3106,00 грн..

19 травня 2011 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва по справі № 22-18591/2011 додаткову постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 вересня 2009 року залишено без змін.

21 вересня 2011 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 28821242, якою боржникам надано строк на самостійне виконання рішення суду.

Згідно повідомлення управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва від 04 квітня 2014 року № 238/35-01/16 встановлено, що боржником в порядку добровільного виконання рішення суду підготовлено та відправлено до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат розпорядження на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня для проведення виплат згідно рішення суду.

Відповідно до листа Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 15 листопада 2018 року, центром здійснювались дії по виплаті коштів, водночас Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради повідомлено, що провести фінансування коштів немає можливості, оскільки не передбачені бюджетні призначення, також не були передбачені призначення Міністерством соціальної політики України включно по 2018 рік.

20 грудня 2018 року кошти в сумі 3106,00грн.. згідно виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2011 року у справі № 12/400 (виконавче провадження № 28821242) були перераховані Державній казначейській службі України, м. Київ (а. с. 80).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що правовідносини між сторонами виникли з приводу невиконання постанови адміністративного суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач просив стягнути індекс інфляції та 3% річних за прострочення виконання рішення суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позов ОСОБА_1 стосується неправомірної бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаної з невиконанням судового рішення, ухваленого у порядку адміністративного судочинства, позивач просив стягнути індекс інфляції та три відсотки річних за прострочення виконання рішення суду, суд апеляційної інстанції робить висновок про закриття провадження у даній справі, через те, що спір, який виник між сторонами у цій справі, є публічно-правовим та відноситься до адміністративної юрисдикції з огляду на його предмет та суб`єктний склад.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2020 року по справі № 279/741/19, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду у постановівід 13 листопада 2019 року по справі №14-432цс19.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що у відповідності до ст. 377 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки порушено правила юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 ЦПК України.

Відповідно до ст. 377 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині є порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 377, 381, 382 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року та додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року скасувати.

Провадження у справі ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «23» червня 2020 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіІ.В. Іванова О.І. Сліпченко