Справа № 289/1701/19
Номер провадження 2/289/216/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верлоцького старостинського округу Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності ОСОБА_2 права на земельну часту (пай), а також про визнання за ним права на вказану земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Верлок Радомишльського району Житомирської області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті баби позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Верлок Радомишльського району Житомирської області, спадщину прийняла її дочка - мати позивача ОСОБА_3 , однак, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не оформивши своїх спадкових прав.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої входить також і право на вказану вище земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2 , проте, яка в свою чергу не отримала сертифікат про право на земельну частку (пай). У зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, позивач не має можливості оформити право на спадщину в нотаріальному порядку, що і стало підставою його звернення до суду за захистом своїх прав.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Пунктом 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» регламентовано, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку встановлюються факти, що мають юридичне значення, зокрема й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

З матеріалів справи вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась у 1995 році, тобто до 01.01.2004 , тому правовідносини сторін щодо спадкування майна після смерті ОСОБА_2 урегульовані нормами ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Згідно із статтею 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Матеріалами справи підтверджено факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 її дочкою ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась у 2007 році, тобто після 01.01.2004 , тому правовідносини сторін щодо спадкування майна після смерті ОСОБА_3 урегульовані нормами ЦК України.

Факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 її сином - позивачем ОСОБА_1 підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.

Нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" регламентовано, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постановою № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 12, 81, 200, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1221-1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 524-527, 529, 548-549, 553 ЦК УРСР, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Верлоцького старостинського округу Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Центральна, 2, с. Верлок, Радомишльський р-н, Житомирська обл., 12252) про встановлення факту, що має юридичне значення, та про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 94 років у с. Верлок Радомишльського району Житомирської області, права на земельну частку (пай) розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ПКСП «Нива» м. Радомишль Радомишльської міської ради Радомишльського Житомирської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем с. Кичкирі Радомишльського району Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_1 , право на земельну частку (пай) розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ПКСП «Нива» м. Радомишль Радомишльської міської ради Радомишльського Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 років у с. Верлок Радомишльського району Житомирської області, яка в свою чергу успадкувала вказане право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 94 років у с. Верлок Радомишльського району Житомирської області.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. С. Сіренко