Номер провадження: 22-ц/813/286/20
Номер справи місцевого суду: 2/1521/544/12
Головуючий у першій інстанції Козирський Є. С.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу №2/1521/544/12 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю боржника ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 4 жовтня 2019 року у складі судді Козирського Є.С., -

в с т а н о в и в :

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2012 року в справі №2/1521/544/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 5 червня 2012 року скасовано; зобов`язано ОСОБА_2 знести самовільно побудовану прибудову до багатоквартирного будинку, що знаходиться з адресом: АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , що відноситься до прибудинкової території (т.1 а.с.105-108).

16 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, в якій просила визнати протиправною бездіяльність Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області щодо невиконання виконавчих листів №2-544/12, виданих 13 грудня 2012 року Овідіопольським районним судом Одеської області, що надійшли на виконання ВДВС 14 грудня 2012 року; зобов`язати Овідіопольський РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області вчинити дії щодо виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2012 року в справі №2/1521/544/12 (т.3 а.с.1-3).

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 вересня 2019 року відкрито провадження у справі (т.3 а.с.6).

Овідіопольський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області скаргу не визнав (т.1 а.а.8-10).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 4 жовтня 2019 року в задоволенні скарги відмовлено за недоведеністю протиправної бездіяльності державного виконання (т.3 а.с.57-61)

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скарго ОСОБА_1 на ухвалу суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення скарги (т.3 а.с.63-65) .

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в тому, що судове рішення не виконано, не фінансування стягувачем витрат виконавчого провадження для залучення до проведення виконавчих дій суб`єктів господарювання на платній основі не надає правових підстав вважати, що мало місце ухилення від виконання судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу Овідіопольський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що витрати, пов`язані з виконанням рішення немайнового характеру є іншими витратами виконавчого провадження, крім встановлених Міністерством юстиції України, та потребують обов`язкового авансування стягувачем. Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено повернення виконавчого документа стягувачу, якщо стягувач не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 вказаного Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа. Посилання в апеляційній скарзі на відсутність актів державного виконавця щодо факту невиконання рішення суду безпідставні, так як державним виконавцем 26 вересня 2013 року, 7 жовтня 2013 року було здійснено виїзд на місце виконання рішення, де встановлено невиконання боржником вимог виконавчих документів, про що складено відповідні акти. Державним виконавцем здійснено усі передбачені чинним законодавством дії щодо неупередженого та фактичного виконання виконавчого документу (т.3 а.с.89-91).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, врегульовано Розділом УП ЦПК України.

Так, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст.447 ЦПК України).

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції; про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст.448 ЦПК України).

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (ч.1 ст.450 ЦПК України).

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника (ч.3 ст.450 ЦПК України).

Встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2012 року в справі №2/1521/544/12 зобов`язано ОСОБА_2 знести самовільно побудовану прибудову до багатоквартирного будинку, що знаходиться з адресом: АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , що відноситься до прибудинкової території (т.1 а.с.105-108).

На виконання рішення суду видано:

виконавчий лист №2-544/12, виданий Овідіопольським районним судом Одеської області 13 грудня 2012 року про зобов`язання ОСОБА_2 знести самовільно побудовану прибудову до багатоквартирного будинку, що знаходиться з адресом: АДРЕСА_1 ;

виконавчий лист №2-544/12, виданий Овідіопольським районним судом Одеської області 13 грудня 2012 року про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , що відноситься до прибудинкової території.

27 серпня 2013 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду.

26 вересня 2013 року державним виконавцем здійснено за місцем виконання рішення та встановлено, що вимоги виконавчих документів боржником не виконані, про що складено акт державного виконавця.

Відповідно до вимог статей 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафу на боржника за невиконання вимог виконавчого документу, постанови надіслано боржнику та надано строк для повторного виконання рішення, попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність.

7 жовтня 2013 року державним виконавцем повторно перевірено виконання боржником виконавчих документів та встановлено, що ОСОБА_2 вимоги виконавчих документів не виконав, про що складено акт державного виконавця.

8 жовтня 2013 року постановою державного виконавця за повторне невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_2 штраф у розмірі 340,00 грн.

14 жовтня 2013 року державним виконавцем до Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області надіслано подання про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ознаками статті 382 КК України за не виконання рішення суду.

У разі, якщо виконання рішення потребує залучення спеціальної техніки, інших значних матеріальних витрат, то виконання рішення державним виконавцем може бути проведено за наявності згоди стягувача авансувати вказані витрати.

Для примусового виконання рішення в частині знесення прибудови підлягає залученню спеціальна техніка та понесенню матеріальні витрати. Листом від 5 листопада 2013 року стягувачу запропоновано авансувати витрати на проведення виконавчих дій, що передбачено положеннями статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій.

21 листопада 2013 року державним виконавцем надіслано листи до спеціалізованих організацій, які мають ліцензію на ведення господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури про визначення можливості знесення зазначених у рішенні прибудов та надання вартості проведення вищевказаних робіт з огляду на те, що знос прибудов може привести до порушення функціонування електромереж, газопроводу, водопроводу, що прибудови не є відокремленими від основної споруди тощо.

22 листопада 2013 року державним виконавцем до Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області повторно надіслано подання про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ознаками статті 382 КК України за не виконання рішення суду.

28 січня 2014 року до відділу надійшла відповідь з спеціалізованої організації про вартість робіт, що необхідні для примусового виконання рішення.

28 січня 2014 року до Головного управління юстиції направлено лист щодо виділення коштів на проведення виконавчих дій. Згідно відповіді управління фінансового та матеріально-технічного забезпечення Головного управління юстиції у зв`язку із відсутністю затвердженого кошторису видатків на 2014 рік неможливо взяти на облік юридичні та фінансові зобов`язання для проведення виконавчих дій по зносу самовільно побудованої прибудови за виконавчим документом.

6 травня 2014 року та 8 травня 2014 року виконавчі провадження закінчені згідно пункту 11 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій.

25 листопада 2014 року до відділу надійшла заява стягувача про відновлення виконавчого провадження на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2014 року про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 6 травня 2014 року та від 8 травня 2014 року в справі №2-544/12.

25 листопада 2014 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження та за вихідним номером № НОМЕР_1 від 25 листопада 2014 року направлено сторонам, боржник ОСОБА_2 отримав постанову 13 грудня 2014 року.

15 січня 2015 року здійснено виїзд на місце виконання рішення суду та встановлено, що прибудова не знесена, боржник відсутній, у телефонній розмові повідомив, що примусово зносити прибудову не збирається, про що складено акт державного виконавця.

Штрафи в сумі 340,00 грн., 340,00 грн., 170,00 грн., виконавчий збір в сумі 680,00 грн. боржником не сплачено.

20 січня 2015 року до Овідіопольського РВ ГУМВС України втретє направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності боржника ОСОБА_2 за ознаками статті 382 КК України за ухилення від виконання рішення суду.

6 лютого 2015 року до Овідіопольського районного суду Одеської області направлено подання про заборону виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 , подання задоволено 12 лютого 2015 року.

У відношенні боржника ОСОБА_2 порушено кримінальну справу.

Відділом неодноразово направлялись листи до Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо виділення коштів на проведення виконавчих дій по зносу зазначеної у виконавчому документі прибудови, на що отримано відповіді про відсутність коштів у кошторисах у 2017, 2018, 2019 роках.

24 березня 2017 року, 19 квітня 2018 року направлено листи стягувачу ОСОБА_1 щодо авансування витрат виконавчого провадження для залучення до проведення виконавчих дій суб`єктів господарювання на платній основі. Відповідь або кошти до відділу не надходили.

Рішення у справі №2/1521/544/12 підлягає виконанню як рішення немайнового характеру, порядок виконання рішень немайнового характеру врегульовано Розділом УШ Закону України «Про виконавче провадження». Наявна в справі інформація щодо виконання судового рішення вказує на те, що державним виконавцем передбачений статтею 63 вказаного Закону порядок виконання рішення дотримано.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд першої інстанції встановив відсутність підстав для визнання неправомірними дій, рішень, бездіяльності державного виконавця в ході виконання судового рішення. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Тривале невиконання судового рішення порушує права стягувача ОСОБА_1 , однак таке не є наслідком бездіяльності державного виконавця, який керується у своїй діяльності Законом України «Про виконавче провадження».

Крім цього, суд звертає увагу на те, що скаргу подано на бездіяльність відділу державної виконавчої служби, що не узгоджується з Розділом УП ЦПК України, який передбачає оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Тобто, передбачений Цивільним процесуальним законом судовий контроль за виконанням судових рішень не передбачає оскарження рішень, дій, бездіяльності органу державної виконавчої служби, як то просить ОСОБА_1 .

Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 14 травня 2020 року не з`явились, будучи завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; стягувачем подано заяву про розгляд скарги за її відсутності; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. Відтак, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 4 жовтня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю боржника ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 червня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова