Справа № 127/9725/20
Провадження № 2/127/1527/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши заяву відповідача про розгляд за правилами загального позовного провадження справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
В провадженні суду перебуває вказана справа, розгляд якої визначено судом здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами як таку, що відповідає ознакам п. 4 ч. 4 ст. 19 ЦПК України.
28.05.2020 року та 01.06.2020 року відповідач звернувся до суду із клопотаннями про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, посилаючись на те, що бажає приймати участь у судовому засіданні, подавати докази та брати участь у їх дослідженні.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вирішуючи питання щодо вказаних клопотань відповідача суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Статтею 19 ЦПК України передбачено, з-поміж іншого, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Також ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.
Відтак, системний аналіз та зміст вказаних приписів ЦПК України дозволяє зробити висновок, що критерії та ознаки виду позовного провадження (спрощеного та загального) визначено законодавцем, а суд вирішує питання щодо розгляду справи у порядку спрощеного або загального позовного провадження керуючись змістом позовної заяви, ступенем складності справи, особливостями предмета спору, підставами позову, відзивом, в якому наводяться відповідачем заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, тощо.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданий не в кожному випадку. Так, коли вирішенню підлягає виключно питання права, то розгляд справи на підставі письмових доказів є більш доречним, ніж усні слухання. В тому числі, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не представляють особливої складності, то розгляд справи в порядку спрощеного провадження не є порушенням норм п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про залишення клопотань ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, без задоволення. Разом з тим, необхідно зазначити, що суд у жодному разі не позбавляє відповідача права на подання відзиву, доказів, на дослідження доказів шляхом ознайомлення з матеріалами справи, а також надання будь-яких пояснень щодо предмета позову.
Керуючись ст.ст.19, 274-279 ЦПК України, суддя,
Клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О. О. Жмудь