Справа № 572/530/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

головуючий суддя Березень Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Тарасюк О.М.,

позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , до припинення навчання дитини, але не пізніше досягнення 23 років. Свої вимоги обґрунтувала тим, що за рішенням Сарненського районного суду з відповідача отримувала аліменти до повноліття доньки, вона продовжує навчання в Тернопільському медичному університеті на контрактній денній формі навчання. В зв`язку з тим, що донька потребує матеріальної допомоги, позивачка просила задовольнити її вимоги.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили стягнути аліменти в розмірі Ѕ частини усіх видів доходів щомісячно до закінчення навчання, пояснюючи, що для проживання доньки позивачка винаймає житло, несе витрати на придбання продуктів харчування. Запропонований відповідачем розмір аліментів в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно відхилили.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позову не визнали, зазначили, що від другого шлюб відповідач має трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, відповідач не працює, його майновий стан не дозволяє сплачувати аліменти на повнолітню дитину в заявленому розмірі, згідний сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно.

Заявлені заперечення адвокат Щур О. В. виклав у письмовому відзиві на позов.

Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного висновку.

Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 вбачається, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є сторони по справі.

Довідками № 13-20/771 від 24 вересня 2019 року, № 13-20/964 від 17 лютого 2020 року, виданими Тернопільським національним медичним університетом ім. І. Я. Горбачевського МОЗ України, підтверджується, що ОСОБА_6 навчається у вказаному навчальному закладі, форма навчання контрактна, денна, термін закінчення навчання червень 2024 року.

Вказані обставини також підтверджуються письмовим договором про надання освітніх послуг від 19 серпня 2019 року № 49.

Відповідно до квитанції від 1 серпня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» позивачкою ОСОБА_1 внесено на рахунки 1460 грн. 40 коп. страхового платежу та 22100 грн. оплати за навчання доньки ОСОБА_6 на 1 курсі навчального закладу.

Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ст. 200 СК України).

Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи принцип диспозитивності, за яким суд розглядає справи у межах заявлених особою вимог (ст. 13 ЦПК України), обставини погодження відповідачем сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі не можуть бути підставою для задоволення позову, ОСОБА_1 наполягала на заявленому способі стягнення аліментів в частці від доходу відповідача та відхилила пропозицію відповідача.

Як вбачається з наданого позивачкою витягу з державного реєстру МВС за ОСОБА_3 зареєстровані транспортні засоби ПГМФ 8302 2009 року випуску, Урал 5557 1986 року випуску, AUDI A6 2002 року випуску, SHMITZ ZERP 18, 2001 року випуску, VOLVO НОМЕР_2 , 2001 року випуску.

Посилання позивачки ОСОБА_1 в обґрунтування позову на положення ст. 182 СК України щодо наявності на праві власності володіння та/або користування у платника аліментів майна , витрат платника аліментів на його придбання, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, не приймаються судом до уваги, оскільки такі обставини підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів, а не підстав для їх призначення; крім цього, позивачкою не доведений розмір витрат, джерело походження коштів для оплати яких мав би доводити платник аліментів (вартість належного на праві власності рухомого майна, його технічний стан та придатність до експлуатації не визначені).

Згідно оглянутих свідоцтв відповідач ОСОБА_3 31 серпня 2005 року уклав шлюб, від якого має троє дітей - ОСОБА_7 , 2006 року народження, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач ОСОБА_3 перебуває на обліку органу соціального захисту населення та має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини перебування на утриманні відповідача багатодітної сімї ним доведені.

Натомість його доводи про те, що відповідач має нерегулярні тимчасові заробітки, позивачкою не спростовані, нею не доведено, що ОСОБА_3 має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, що є обов`язковою ознакою, яка підлягає встановленню для стягнення на її утримання аліментів.

Таким чином, всебічно і повно з`ясувавши обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, ст. ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 263, 265 ЦПК України, суд,-В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів на час навчання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 30 липня 2020 року.

Суддя: Ю. В. Березень