26.05.2020 Справа № 337 /257/20
Провадження № 2/337/629/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 24.03.1999 року. У вказаній квартирі постійно зареєстрований він та його дружина ОСОБА_3 .

Без його дозволу у квартиру вселився їх син ОСОБА_2 , який веде аморальний спосіб життя, зловживає наркотичними засобами, ніде не працює, систематично порушує правила співжиття, що робить неможливим проживання у квартирі. Просив усунути йому перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення відповідача з квартири без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою від 18.02.2020 року за даним позовом відкрито провадження, визначено про розгляд справи у загальному порядку, призначено підготовче провадження.

Ухвалою суду від 23.04.2020 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, надавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з похилим віком, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 неодноразово у призначені судові засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що у матеріалах справи є докази.

Враховуючи вказане вище, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі документів, які знаходяться у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 24.03.1999 року (а.с.9).

Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями статті 321 ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Згідно із статтею 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК України, про те, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Крім того, в ст.150,156 ЖК України зазначено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей та мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 не зареєстрований.

Згідно паспорту, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

До членів сім`ї власника квартири, відповідач не належить, вселився до квартири власника житла самовільно та без згоди власника, що відповідачем ОСОБА_2 не спростовано жодними доказами.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 не скористався своїм правом та не надав суду відзив на подану позовну заяву.

З`ясувавши обставини даної справи та оцінивши надані суду докази, проаналізувавши вищевказані вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність, обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки судом встановлено та знайшло своє належне підтвердження, що позивач будучи одноособовим власником вказаної квартири та маючи гарантоване право вільно і на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися цим житлом, на даний час обмежений в здійсненні такого права.

Суд враховує, що відповідач доводи позивача щодо наявності перешкод в користуванні спірною квартирою, не спростував.

Отже, на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України, суд вважає необхідним захистити порушене право власності позивача і усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення відповідача із вказаної квартири.

На підставі вказаного, позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ) перешкоди у користуванні власністю- квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_3 ) з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено судом 04.06.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є.Гнатик