ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

встановив:

В березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача з ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до 1/8 частини усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення ОСОБА_3 навчання, а саме, до 31 грудня 2020 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.09.2019 і до закінчення ним навчання - 31 грудня 2020 року. Однак, з часу ухвалення судом рішення сімейний та матеріальний стан позивача змінився. 31 грудня 2019 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 . Від шлюбу подружжя має повнолітню дитину ОСОБА_5 , 2001 р.народження, яка є студентом 3 курсу Коледжу інформаційних систем і технологій ДВНЗ «КНЕУ» ім. В.Гетьмана». Таким чином, на утриманні позивача перебуває двоє його повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Позивач працює, однак після сплати аліментів коштів, що залишилися на утримання родини не вистачає, тому позивач звернувся до суду та просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2019 року з ј частини заробітку на 1/8 частину.

Ухвалою судді від 30.03.2020 відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Відповідач, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за зареєстрованим місцем її проживання, скористалася своїм правом та подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

З копії рішення від 27 листопада 2019 року вбачається, що в провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 381/3393/19 2/381/1359/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за рішенням якого ухвалено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду (13 вересня 2019 року) і до закінчення ОСОБА_3 навчання (31 грудня 2020 року). Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав (а.с.29-32).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно положень статей 141, 180-182, 199 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років.

Ст. 192 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Позивач у своїй позовній заяві просить про зменшення розміру стягнутих аліментів з 1/4 частини на 1/8 частину посилаючись на те, що у нього на утриманні перебуває ще одна повнолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 11 грудня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 408 (а.с.12). Також, позивач зазначає, що 31 грудня 2019 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , яка є матір`ю його повнолітньої доньки ОСОБА_6 , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.11).

Окрім того, позивач зазначив, що обов`язок утримувати своїх двох повнолітніх дітей ставить його у скрутне матеріальне становище та не змогу забезпечувати родину, так як дані витрати становлять більше половини його заробітку, що, на його думку, суперечить чинному законодавству, але доказів про розмір свого заробітку (доходу), зокрема після ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 від 27.11.2019, суду не надав.

Також, жодних документальних підтверджень, що утримує свою доньку повністю, та що матеріальний стан повивача суттєво погіршився після ухвалення рішення від 27.11.2019, що впливає на спроможність сплачувати аліменти, позивач до суду не надав.

Твердження позивача, що утримувані з нього аліменти на сина та забезпечення доньки становить більше 50% його заробітку, що суперечить чинному законодавству, є безпідставним та не підтверджено жодними доказами.

Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», на яку посилається позивач, передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Також, позивачем зазначено, що на його утриманні перебуває двоє дітей, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , але згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12) та на даний час навчається на 3 курсі Коледжу інформаційних систем та технологій ДВНЗ «КНЕУ ім. В.Гетьмана», що підтверджується наданою позивачем довідкою №134 від 10.03.2020 (а.с.13).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обов`язок утримувати свою доньку ОСОБА_5 у позивача виник ще з 17 жовтня 2001 року, а її навчання оплачувати з 2017 року, тобто за довго до рішення суду про стягнення аліментів на другу дитину ОСОБА_3 , яке було ухвалене 27.11.2019.

Фактично позивач повинен сплачувати відповідачу аліменти на утримання сина ОСОБА_3 лише в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). Інших аліментів позивач не сплачує.

Отже, на думку суду, позивач має фінансову можливість утримувати двох дітей, зокрема сплачувати аліменти в розмір ј частини від доходів на кожну дитину, а розмір відрахувань з його заробітку не перевищуватиме 50%.

Таким чином, позивачем не доведено змін його матеріального становища, та інші обставини, які б впливали на його змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, розмір вже стягнутих аліментів, навіть при наявності ще однієї дитини, не є завищеним, обставини, на які посилається позивач у поданій заяві, не є підставами для зменшення визначеного судом розміру аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про зміну розміру аліментів, оскільки позивач не довів обставини, на які посилається в своєму позові, а відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд бере до уваги той факт, що згідно Консультаційного висновку спеціаліста від 18.03.2020 у ОСОБА_3 пошкоджено задній рог медіального меніску лівого колінного суглобу, кіста-меніску, та він потребує операцію. Тобто, стан здоров`я ОСОБА_7 погіршився, що потребує додаткових витрат. Згідно довідки КП Фастівської міської ради «Фастівської ЖЕК» за №07-248 від 17.04.2020 відповідач ОСОБА_2 проживає разом з сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , та син знаходиться на повному утриманні своєї матері (а.с.33-34).

Крім того, на утриманні відповідача ОСОБА_2 перебувають непрацездатні батьки (пенсіонери) ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджено копіями пенсійних посвідчень (а.с.37).

Отже, зменшення розміру стягнутих аліментів за рішенням суду від 27.11.2019 призведе до погіршення матеріального становища ОСОБА_7 .

Відповідно до п.п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача іншої дитини, яку він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру. Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормам діючого Сімейного кодексу України.

Інших доводів та доказів на підтвердження позиції позивача, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

На підставі ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.141, 180, 182, 184, 192 СК України, ст.7, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10.06.2020.

Суддя Л.М.Ковалевська