Справа № 342/7/20
Провадження № 2/342/227/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні належним їй на праві приватної власності житловим будинком, який знаходиться по АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком по вказаному адресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що брат позивачки ОСОБА_3 проживав у житловому будинку по АДРЕСА_2 . Він був власником половини будинку. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і позивачка як його рідна сестра після його смерті успадкувала половину житлового будинку за законом. Власником другої половини житлового будинку був син брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 03.04.2012 року через Городенківську РДНК подарував позивачці свою половину житлового будинку. При такому, позивачка стала власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та зареєстрована по цьому адресу. Відповідач відчужив свою половину житлового будинку на користь позивачки, але з реєстрації не знявся по даний час. Він з сім`єю постійно проживає в Іспанії і потреби проживати в цьому будинку в нього немає. Позивачка є одинокою та малозабезпеченою, має право на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Позивачці управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА не може призначити соціальну допомогу, виходячи із кількості осіб зареєстрованих в житловому будинку. Відповідач по даний час значиться таким, що проживає в будинку позивачки, а тому це стало перешкодою в призначенні соціальної допомоги. Позивачка є власником житлового будинку і якихось домовленостей з відповідачем на право проживання в будинку або користуватися ним не було, а відповідно цьому та ч.2 ст. 405 ЦК України має право звернутися до відповідача з позовом про усунення перешкод у користуванні її житловим будинком шляхом визнання таким, що втратив право на користування ним без поважної причини.

В судовому засіданні 06.05.2020 позивачка позов підтримала та просила суд задовольнити. Ствердила, що дійсно ОСОБА_2 біля 20 років в житловому будинку по АДРЕСА_1 не проживає. В судове засідання 15.06.2020 позивачка не зявилася, до суду подала заяву про продовження судового розгляду справи у її відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 , який згідно повідомлення Серафинецької сільської ради № 43 від 31.01.2020 - зареєстрований по АДРЕСА_1 , в судові засідання призначені по справі на 02.04.2020, 06.05.2020 та 15.05.2020 не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Однак, до суду повернулися поштові конверти без вручення судових повісток із відмітками укрпошти « інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», «по даному адресу не проживає», «знаходиться за кордоном», «адресат в селі не проживає». Крім того, про виклик в судове засідання 06.05.2020 та 15.06.2020 ОСОБА_2 повідомлялася через оголошення на офіційній сторінці веб-порталу Городенківського районного суду Івано-Франківської області. Клопотання про відкладення судового засідання по справі 15.06.2020 від ОСОБА_2 не надходило.

Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши позивачку, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданим 28.10.2011 державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1880, спадкова справа № 589 від 26.10.2011, позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається із 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Копією Витягу про державну реєстрацію прав № 32015561, виданого 11.11.2011 ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджується, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить ? частка житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину/№1880/ 28.10.2011/ Паньків Д.М. , державний нотаріус Городенківської районної державної нотаріальної контори.

Копією договору дарування частини житлового будинку від 03.04.2012 посвідченого державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М., зареєстрованого в реєстрі за № 431 доводиться, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в АДРЕСА_1 , надалі іменований як дарувальник, від імені якого діє та представляє його інтереси ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надалі іменована як обдаровувана, уклали договір про те, що ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар 1/2 частину житлового будинку розміщеного в АДРЕСА_1 з приналежними господарськими прибудовами, розміщеного на земельній ділянці площею -,2176 га, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, якій присвоєно кадастровий номер :01:001:0056, згідно технічної документації за 2012 рік. Ця ? частина житлового будинку належить дарувальнику на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину № 1890 від 01.11.2011 виданого Городенківською РДНК (оригінал посвідчено 17.07.1996 року цією ж нотконторою). Копією Витягу про державну реєстрацію прав № 33768998, виданого 09.04.2012 ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджується, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частка житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування /431/ 03.04.2012/ Паньків Д.М. , державний нотаріус Городенківської районної державної нотаріальної контори.

Копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 стверджується, що житловий будинок побудований в 1952 році, господарські будівлі та споруди побудовані в 1950, 1952, 1960 роках.

Довідкою № 137, виданою 06.05.2020 Серафинецькою сільською радою Городенківського району підтверджується, що вулиця Шевченка в с. Серафинці перейменована на вулицю Юрківка .

З наведеного слідує, що позивачка є власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Довідкою № 507 , виданою 26.12.2019 виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради Городенківського району стверджується, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1 , але понад 20-ть років в с.Серафинці не проживає.

Актом про встановлення місця проживання ОСОБА_2 від 26.12.2019 підтверджується, що комісією в складі сільського голови с.Серафинці Кабана В.В.. секретаря сільської ради Бачинської С.М., депутата сільської ради ОСОБА_6 26.12.2019 було проведено обстеження житлового будинку в АДРЕСА_1 в результаті чого встановлено, що в даному будинку зареєстрований ОСОБА_2 , але не проживає близько 20 років.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 ствердила, що вона є сусідкою позивачки та знає її давно. Також підтвердила, що ОСОБА_2 , який є племінником ОСОБА_1 біля 20 років в житловому будинку по АДРЕСА_1 не проживає.

За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1,5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач не є членом сім`ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачкою не укладав. Судом встановлено, що він не проживає в будинку позивачки, хоча зареєстрований в ньому.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України в разі відчуження майна у попереднього власника припиняється право власності на нього. Таким чином, права володіння, користування та розпорядження майном на власний розсуд переходять до нового власника.

На підставі наведеного, суд вважає, що обраний власником спосіб захисту відповідає об`єму його прав відповідно до ст. 321 ЦК України, тому даний позов слід задовольнити.

На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 346, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354, розділом ХІІ прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перешкоди у користуванні належним їй на праві приватної власності житловим будинком, який знаходиться по АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на к користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційному суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 .

Місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Суддя: Гайдич Р. М.