ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1263/20 Справа № 172/125/19 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про виключення з актового запису відомостей про батьківство,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про виключення з актового запису відомостей про батьківство.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що з 27 квітня 2012 року по 25 вересня 2013 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області. Через місяць після реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач народила сина ОСОБА_3 , про що 28 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за №81, в якому він на підставі ст. 122 СК України був записаний батьком дитини. Наприкінці 2018 року відповідач повідомила його про те, що він не є біологічним батьком дитини. Тому просив виключити з актового запису №81 від 28 травня 2012 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського управління юстиції у Дніпропетровській області, відомості про його батьківство відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про виключення з актового запису відомостей про батьківство було відмовлено.

З таким рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 27 квітня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2013 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами було розірвано ( а.с.8).

Під час шлюбу сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - ОСОБА_3 . Батьком дитини записаний позивач ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до актового запису про народження ОСОБА_3 № 81 від 28 травня 2012 року дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини записаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за заявою якого, як батька, і була здійснена реєстрація факту народження дитини (а.с. 58).

Відповідач одружилася з ОСОБА_6 та змінила прізвище з ОСОБА_2 на - ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 січня 2020 року у справі було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання чи є біологічним (генетичним) батьком дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.124-126).

Згідно висновку експерта № 269 від 12 березня 2020 року молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів виявлені алелі, які не виявляються у припустимого батька, тобто отримані від іншого чоловіка. Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто, батьківство ОСОБА_1 у відношенні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається (а.с.130, 131).

Європейський суд з прав людини зазначив у справі «Йевремович проти Сербії», що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини (рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року).

Частиною 5 ст. 136 Сімейного кодексу України передбачено, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Згідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказувала, що з позивачем проживала однією сім`єю з жовтня 2013 року. Відповідач ОСОБА_1 достовірно знав у день народження сина ОСОБА_3 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 , що він не є біологічним батьком дитини. Дитина народилася повноцінно доношена, а з моменту сумісного проживання з позивачем з жовтня 2013 року і до народження дитини пройшло сім місяців.

Зазначені обставини щодо обізнаності позивача про те, що він не є батьком дитини на момент народження дитини підтвердили допитані судом першої інстанції свідки.

На теперішній час дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося вісім років.

Позивач ОСОБА_1 зазначав, що дізнався про те, що він не є біологічним батьком дитини напикінці 2018 року.

Слід зазначити, на час укладення шлюбу між сторонами - 27 квітня 2012 року відповідач була вагітною та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину сина ОСОБА_3 , тобто дитина була народжена менше ніж через місяць після реєстрації шлюбу сторін.

Позивач ОСОБА_1 не надав суду будь-яких належних доказів на підтвердження того, що на момент народження та реєстрації дитини, батьком якої він записаний, він дійсно не знав, що не є батьком дитини.

До 2019 року позивач не заперечував своє батьківство.

Отже, не зважаючи на доведений факт відсутності кровного споріднення між батьком та дитиною, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки позивачем не доведено, що на момент реєстрації дитини він не знав, що не є її батьком.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем було доведено, що він не знав на час нородження та реєстрації дитини, що не є батьком дитини, належними доказами у справі не підтверджуються.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

Судді