Справа № 2/593/198/2020
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2020 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

4 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в Бережанський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання його особою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: належною їй квартирою, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою до суду позивачкою було подано клопотання про звільнення її від сплати судового збору при подачі вищевказаної позовної заяви. Своє клопотання обгрунтувала тим, що вона, як одинока особа пенсійного віку, отримує мізерну пенсію, а тому у звязку із скрутним матеріальним становищем не має можливості сплатити судовий збір.

Розглянувши письмове клопотання позивачки та дослідивши долучені до нього документи, суд вважає, що дане клопотання слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Правові засади справляння судового збору визначено Законом України "Про судовий збір "та ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат ( ст. 1 Закону ).

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов"язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як роз"яснено у цій постанові, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов"язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Отже, дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Статтею 8 Закону України " Про судовий збір відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати передбачено наступне:

1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2.Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на надані позивачкою докази звільнення від сплати судового збору суд вважає, що у задоволенні її клопотання слід відмовити, оскільки із представлених позивачкою фотокопій довідок про дохід позивачки видно, що встановлений законом розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Крім цього, позивачка у своєму клопотанні посилається на те, що вона є одинокою особою, однак із представлених нею документів видно, що поряд з нею разом однією сімєю проживає її дочка ОСОБА_3 , яка є працездатного віку.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону, що надають суду повноваження звільнити позивачку від сплати судового збору, а тому ОСОБА_1 слід відмовити у задоволенні її клопотання про звільнення від сплати судового збору за необгрунтованістю, а оскільки всупереч вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України до поданої позовної заяви не долучено документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення позивачки від сплати судового збору відповідно до закону, тому подану позовну заяву залишити без руху, надавши можливість позивачці сплатити судовий збір та представити суду документ, що підтверджує його сплату.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин подана позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху та позивачці надається десятиденний термін для виправлення вищевказаних недоліків.

При проведенні проплати судового збору позивачці слід врахувати вимоги ст.ст. 4 та 6 ЗУ Про судовий збір, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 840, 80 грн..

Керуючись ст. 8 Закону України Про судовий збір, ст.ст. 136, 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.