КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №373/2262/2019 Головуючий у І інстанції - Опанасюк І.О.
апеляційне провадження №22-ц/824/7904/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» - Белименко Олени Володимирівни на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2020 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В грудні 2019 року ПАТ «АБ «Укргазбанк» звернулося до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 липня 2015 року між ПАТ «АБ «Укргазбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі максимальної суми ліміту дозволеного овердрафту - 50000 грн., початкову суму дозволеного овердрафту - 10200 грн. зі строком дозволеного овердрафту - 24 місяці, із базовою процентною ставкою 30 відсотків.

Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши кредит.

Відповідачем умови кредитного договору не виконувалися у повному обсязі, внаслідок чого станом на 17 жовтня 2019 року утворилася заборгованість перед банком.

Просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 09 липня 2015 року в сумі 28753,89 грн., яка складається із заборгованості по кредиту (поточна) - 5870,14 грн.; заборгованості за кредитом (прострочена) - 12567,42 грн.; заборгованості по процентам (прострочена) - 330,18 грн.; заборгованості по процентах (прострочена) - 9986,15 грн.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПАТ «АБ «Укргазбанк» через представника подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним та всебічним дослідженням всіх обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилалось на те, що 09 липня 2015 року відповідач шляхом подання заяви-анкети на приєднання акцептував публічну пропозицію Банку, між відповідачем та Банком було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та встановлення ліміту дозволеного овердрафту за картковим рахунком.

Відповідно до Заяви про приєднання, Банк відкрив Клієнту картковий рахунок, на якому встановив максимальну суму ліміту дозволеного овердрафту -50000 грн., початкову суму ліміту дозволеного овердрафту - 10200 грн., строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 24 місяці із базовою процентною ставкою 30%, пільгова процентна ставка - 0,0001%, із процентною ставкою на прострочену заборгованість за Дозволеним овердрафтом - 48%, видав платіжну картку, здійснював розрахунково-касове обслуговування клієнта.

На підставі Договору Відповідачу надавались кредитні кошти, які були повернуті Банку частково, а також частково сплачені відсотки за користування овердрафтом.

Відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань не виконує свої зобов`язання за Договором, що спричинило обумовлені Договором юридичні наслідки - визнання частини заборгованості простроченою та нарахування на таку заборгованість процентів за підвищеною процентною ставкою - 48%.

Просило, скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, що позивачем при подачі позовної заяви надано копію паспорта відповідача, заяву-анкету №ASJ-6555-15-DOM, копію виписки про отримання платіжної картки та запечатаний конверт з ПІН-кодом, копію вимоги про дострокове повернення кредиту, розрахунок заборгованості.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що із розрахунку заборгованості, наданого позивачем не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум. Ніяких роз`яснень та доказів щодо принципу складення даного розрахунку справа не містить.

Подана позивачем анкета-заява позичальника також не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків, виду та номеру платіжної картки.

Позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів, в тому числі і у зазначений у заяві позичальника спосіб.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Зі змісту Заяви-Анкети №ASJ-6555-15-DOM про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та встановлення ліміту дозволеного овердрафту за картковим рахунком від 09 липня 2015 року, вбачається, що банк відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 , на якому встановив максимальну суму ліміту дозволеного овердрафту - 50000 гривень, строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 24 місяці, із базовою процентною ставкою 30,00%, пільгова процентна ставка - 0,0001% (застосовується у разі наявності пільгового періоду), із процентною ставкою на прострочену заборгованість за Дозволеним овердрафтом 48,00%.

До позовної заяви позивач долучив виписку про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 17 жовтня 2019 року.

29 жовтня 2019 року АБ «Укргазбанк» направлено вимогу ОСОБА_1 про дострокове повернення кредиту у загальному розмірі 28358 гривень 12 копійок

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за вказаним договором, станом на 17 жовтня 2019 року складає 28753,89 гривень, а саме: 5870 гривень - заборгованість по кредиту (поточна), 12567,42 гривень - заборгованість по кредиту (прострочена), 330,18 гривень - заборгованість по процентах (поточна), 9986,15 гривень - заборгованість по процентам (прострочена).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АБ «Укргазбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Вказане дає підстави для висновку, що банк має право пред`явити вимогу боржнику як у позасудовому порядку, так і одразу у судовому, оскільки безпосередня заборона на вчинення таких дій у законі або договорі відсутня. Умови кредитного договору не містять чіткої вимоги щодо пред`явлення вимоги спочатку у позасудовому порядку, в разі її невиконання - у судовому.

Зважаючи на наведене, пред`явивши позов до суду, Банк скористався своїм правом заявити вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. Заборона щодо пред`явлення позову без пред`явлення досудової вимоги за таких фактичних обставин законом чи договором не встановлена.

Отже, пред`явивши позов про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, кредитор відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АБ «Укргазбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

Відповідно до договору, підписаного позичальником, розрахунку заборгованості та виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок, що останнім спростовано не було, а тому заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за овердрафтом у сумі 18437 гривень 56 копійок, з яких 5870 гривень 14 копійок - заборгованість за тілом кредиту (поточна), 12567 гривень 42 копійки - заборгованість за тілом кредиту (прострочена), підлягають задоволенню.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість по процентах (поточну та прострочену).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування посилався на заяву-анкету та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АБ «Укргазбанк», який є додатком до договору кредиту.

При цьому, суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, не звернув уваги на те, що згідно Заяви-Анкети №ASJ-6555-15-DOM про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та встановлення ліміту дозволеного овердрафту за картковим рахунком від 09 липня 2015 року, банк відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 , на якому встановив максимальну суму ліміту дозволеного овердрафту - 50000 гривень, строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 24 місяці, із базовою процентною ставкою 30,00%, пільгова процентна ставка - 0,0001% (застосовується у разі наявності пільгового періоду), із процентною ставкою на прострочену заборгованість за Дозволеним овердрафтом 48,00%.

Проте, як убачається з матеріалів справи, АБ «Укргазбанк» змінювалися процентні ставки за кредитами, що відображено у розрахунку заборгованості, який надав позивач.

Зокрема, позивач надав до суду витяг з протоколу №310517/20 засідання Комітету з питань управління активами та пасивами АБ «Укргазбанк» від 31 травня 2017 року, відповідно до якого було вирішено викласти та затвердити процентні ставки за продуктом «Універсальна картка «Домовичок» у новій редакції: стандартна ставка по кредиту - 36%- для клієнтів ЗКП/пенсіонерів з пільговим періодом 30 днів, 42% - для інших клієнтів банку з пільговим періодом 30 днів.

Частиною 3 статті 1056-1 ЦК України визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до частини 4 статті 1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Такий правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі №347/1910/15-ц.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 17 жовтня 2019 року вбачається, що з 03 грудня 2018 року по 09 липня 2019 року банком було розраховано заборгованість по процентах (поточну) за підвищеною процентною ставкою 36%, замість встановленої договором 30%, а з 10 липня 2019 року по 17 жовтня 2019 року за ставкою 42%.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження повідомлення позичальника у встановленому законом та договором порядку про зміну процентної ставки, колегія суддів дійшла висновку про відмову у стягненні із ОСОБА_1 заборгованості по процентах (поточна) у розмірі 330 гривень 18 копійок, яка розрахована банком за підвищеною процентною ставкою.

Заборгованість по процентах (прострочена) у розмірі 9986 гривень 15 копійок. розрахована позивачем за процентною ставкою 48,00%, що відповідає умовам договору, тому вимоги Банку в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що подана АБ «Укргазбанк» апеляційна скарга на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2020 року підлягає частковому задоволенню, відповідно рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

АБ «Укргазбанк» при подачі позову сплатило судовий збір у розмірі 1921 грн., а при подачі апеляційної скарги - 2881,50 грн.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і частково задовольняє позов АБ «Укргазбанк», то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 4747,35 грн.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,376,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» - Белименко Олени Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) заборгованість за Договором №ASJ-6555-15-DOMвід 09 липня 2015 року в сумі 28423 (двадцять вісім тисяч чотириста двадцять три гривні) 71 коп., з яких: 5870,14 грн. - заборгованість по кредиту (поточна); 12567,42 грн. - заборгованість по кредиту (прострочена); 9986,15 грн. - заборгованість по процентах (прострочена).

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) судовий збір у розмірі 4747 (чотири тисячі сімсот сорок сім гривень) 35 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба