Справа № 466/2622/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Білінська Г.Б.

секретаря Терех У.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води,-

у с т а н о в и в :

30 жовтня 2019 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Львова з заявою про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014р. по 30.09.2019р. В розмірі 19 977,46 грн, інфляційні втрати в розмірі 3 640,32 грн. та 3% річних в розмірі 1 236,72 грн., всього - 24 854.50 грн. а також про стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

В обгрунтування вимог посилається на те, що відповідачі проживають у кв. АДРЕСА_1 та користуються послугами з теплопостачання та подачі гарячої води до квартири. Однак, з 01.07.2014 року припинили оплату за надання таких послуг, чим допустили заборгованість.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні змісту позову.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги заперечила, посилаючись на відсутність укладеного з нею договору про надання послуг. Окрім цього, зауважила, що стягувана сума виходить за межі позовної давності.

Заслухавши доводи сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відносини у сфері житлово-комунальних послуг врегульовані Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21 липня 2005р. № 630 та рішеннями органів місцевого самоврядування.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання», Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Законом «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

9 листопада 2017 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № НОМЕР_1 , за яким виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію, у даному випадку Львівське міське комунальне підприємства «Львівтеплоенерго».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього ж Закону, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі.

Відповідно до пункту 8 правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених постановою КМ України від 21 липня 2005р. № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 та п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житло-комунальні послуги» від 09.11.2017р. обов`язком споживача є укладання договору про надання житлово- комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а обов`язком виконавця є готування та укладання із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідності за дотриманням умов їх виконання згідно з типовим договором.

Як встановлено судом, ЛМКП «Львівтеплоенерго» був направлений на адресу відповідача ОСОБА_2 для підписання примірник договору приєднання, що стверджується відповідним рекомендованим повідомленням, однак такий відповідачами не підписаний.

Крім того, відповідно вимог ч.4 ст. 13 Закону України «Про житлового-комунальні послуги» від 09.11.2017р. з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Проте, станом на сьогоднішній день, договір приєднання не підписаний, що не заперечила у судовому засіданні відповідачка і відповідачка ОСОБА_1 , і один із примірників даного договору виконавцю послуг, не повернутий.

Отже, необхідність укладання договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладання визначено як обов`язок, а не право споживача таких послуг.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова ВСУ від 30.10.2013р. по справі № 6-59-ис13).

З довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛМКП «ЛЬвівтеплоенерго» № 132 від 18.10.2019р. вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1 і відповідно користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води.

З 01 липня 2014р. відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, ЛМКП «Львівтеплоенерго», був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Сам житловий будинок АДРЕСА_2 обладнаний вузлом обліку теплової енергії на опалення та гаряче водопостачання, що підтверджується Актом про включення системи теплопостачання від 22.10.2014 р., Актом про включення системи теплопостачання від 22.10.2018 р., Актом про включення системи теплопостачання від 29.10.2019 р., Актом № 878 від 18.03.2002 р. про встановлення вузлу обліку теплової енергії на опалення та гаряче водопостачання, Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 35/17-3100 від 12.06.2017 р.

Порядок надання комунальних послуг, їх облік та оплату, права та відповідальність споживачів в виконавців цих послуг визначено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005р. № 630.

Нарахування кількості та вартості послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання ЛМКП «Львівтеплоенерго» по житловому будинку АДРЕСА_1 здійснюється у наступному порядку, а саме: у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири.

Відповідно до пункту 2.1 Договору приєднання, тарифи на послуги та їх загальна вартість встановлюється уповноваженим органом на момент надання таких послуг, тобто Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг.

Станом, на 28.10.2019р. по квартирі АДРЕСА_1 за період з 01.07.2014р. по 30.09.2019Р. утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої воли в сумі 19 977,46 грн. (центральне опалення 18 334,26 грн. + гаряча вада 1643,20 грн.), що підтверджується відповідними розрахунками ,наданими позивачем в підтвердження своїх вимог.

У відповідності до вимог ст. 68, та ч.І ст. 162 ЖК України, наймач і власник житла зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплоенергію. електроенергію та інші послуги) за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст. 67 ЖК України).

Відповідно до Закону України «Про житлового комунальні послуги» від 09.11.2017р. (№ 2189-VIII), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 20 Правил, плата за послуги з теплопостачання вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку або затверджених норм споживання на підставі платіжного документу. Таким чином, згідно вказаних норм закону, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК країни, згідно якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства^ також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином між сторонами виникли відносини, в яких позивач надає послуги, а відповідач ними користується.

Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин.

Отже, з огляду на вищенаведене, між відповідачами та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: виконавець надавав послуги відповідачам, останні такими послугами користувалися для задоволення своїх потреб, та не відмовлялися від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити, проте оплату не проводили, чим порушили ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. (№ 2189- VIII), ч. 1 п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07. 2005р., а також п. 3.1 Договору.

Таким чином, всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р., ч.1 п.18 постанови КМУ № 630 від 21.07.2005р., а також п.3.1 Договору відповідачі не виконали свого зобов`язання щодо сплати послуг з централізованого опалення і послуг з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановлення індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Суд приймає до уваги розрахунки боргу, індексу інфляції та трьох відсотків річних ,надані позивачем, з врахуванням передбаченого ст.257 ЦК України трьохрічного терміну позовної давності, з 09.2016р.

Відтак, сума боргу, яка підлягає стягненню з 09.2016 р. до 09.2019 р. становитиме 14 999,44 грн., сума індексу інфляції за вказаний період - 2 625,91 грн., сума 3% річних -1 556,96 грн., а всього заборгованість становитиме 19 182,31 грн.

У відповідності до розміру стягуваної суми заборгованості підлягає відшкодуванню сплачена сума судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 60, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст.162 ЖК України, ст. 257 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» суму заборгованості 19182 (дев`ятнадцять тисяч сто вісімдесят дві) грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» судовий збір в розмірі 1918 (одна тисяча дев`ятсот вісімнадцять) грн. 23 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 22.06.2020р.

Суддя Г. Б. Білінська