РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі - Куценко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом комунального підприємства «Жилсервіс-МЖК» (61184, м. Харків, вул. Кричевського, б.50) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за надані послуги по утриманню будинків та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач комунальне підприємство «Жилсервіс-МЖК» звернулося з позовом до суду, з наступним уточненням, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 суму 8460,01 грн. за період з 01.08.2016 року по 01.08.2019 та судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.08.2019 року було відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які відповідач в порушення вимог не оплачує своєчасно. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, у боржника виникла заборгованість, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, і відзиві просили розглядати дану справу за їх відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири та споживачеми послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що надаються КП «Жилсервіс-МЖК» за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.11)

Згідно Статуту КП «Жилсервіс-МЖК», власником та засновником якого є територіальна громада с.Циркуни, в особі Циркунівської сільської ради, є підприємством по наданню послуг по утриманню будинків та прибудинкової території, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 Виписка з ЄДРЮО та ФОП Серія ААВ №514052 від 27.11.2012 року.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правовідносини між співвласниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами.

Отже, правовідносини власників житлових приміщень з утримання житлового приміщення регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими будинками та прибудинковими територіями.

Як вбачається зі ст.68 Житлового Кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а тому суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача вказану суму заборгованості.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Разом з тим, норми статей 160 та 162 ЖК УРСР входять до глави 6 цього Кодексу, яка регулює правовідносини з користування будинками приватного житлового фонду, зокрема з наймачами цих житлових приміщень, членами їх сімей та власником житлового фонду, які виникають на підставі договору найму цього приміщення.

Положеннями статті 162 ЖК УРСР регулюється порядок визначення та внесення плати за користування жилим приміщенням, яке належить громадянину на праві приватної власності та право на користування яким мають інші особи, зокрема наймачі та члени їх сімей на підставі договору найму (стаття 759 ЦК України).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Між позивачем та відповідачем існують відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а саме послуги по утриманню спільного майна багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , зокрема прибирання прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем, утримання ліфтів тощо, а відповідач ними користується.

Згідно ч.2 ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач послуг зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом;оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Крім того, відповідно ст.9 Закону України «Про житлово- комунальні послуги»: Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на необхідність застосування строків позовної давності, неточність та односторонність акту щодо переліку послуг, що позивачем надаються відповідачу. Проте, відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача щодо надання ним за вказаною адресою послуг, також у відзиві відсутні посилання на докази щодо неякісного надання позивачем послуг, або доказів щодо відсутності у позивача заборгованості з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.08.2016 по 01.08.2019.

Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, у боржника утворилася заборгованість. Згідно наданих позивачем розрахунків, відповідачу нарахована заборгованість в загальному розмірі 8460 грн. за період з 01.08.2016 по 01.08.2019. (а.с.39) Тарифи, за якими розраховано заборгованість відповідачу затверджені відповідним рішенням Циркунівської сільської ради.(а.с.42-45)

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Строк, за який позивач просить в уточненому позові стягнути заборгованість - в межах позовної давності, враховуючи дату звернення позивача до суду - 01.08.2019, таким чином заява позивача про застосування строку позовної давності до даних правовідносин задоволенню не підлягає.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Правовідносини між співвласниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами.

Отже, правовідносини власників житлових приміщень з утримання житлового приміщення регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими будинками та прибудинковими територіями.

Разом з тим, норми статей 160 та 162 ЖК УРСР входять до глави 6 цього Кодексу, яка регулює правовідносини з користування будинками приватного житлового фонду, зокрема з наймачами цих житлових приміщень, членами їх сімей та власником житлового фонду, які виникають на підставі договору найму цього приміщення.

Положеннями статті 162 ЖК УРСР регулюється порядок визначення та внесення плати за користування жилим приміщенням, яке належить громадянину на праві приватної власності та право на користування яким мають інші особи, зокрема наймачі та члени їх сімей на підставі договору найму (стаття 759 ЦК України).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в загальному розмірі 8460 грн. за період з 01.08.2016 по 01.08.2019, оскільки відповідають строку позовної давності.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір.

Керуючись ст.ст.4,5,13,141,258,263,265,280 ЦПК України, ст.ст.526,530,611 ЦК України, п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» N 630 від 21 липня 2005 р., ст.ст. 24,25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 19,20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги комунального підприємства «Жилсервіс-МЖК» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства «Жилсервіс-МЖК» (61184, м. Харків, вул. Кричевського, б.50, ) заборгованість за надані послуги по утриманню будинків та прибудинкової території за період з 01.08.2016 до 01.08.2019 у розмірі 8460,01 грн (вісім тисяч чотириста шістдесят гривень, 01 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства «Жилсервіс-МЖК» (61184, м. Харків, вул. Кричевського, б.50, ) судовий збір 1921,00 грн.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя : Я. В. Губська