ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року

м. Київ

справа № 200/22621/17

провадження № 61-3634 св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивачі - приватне підприємство «Ріелтіс Груп», ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу адвоката Огородника Тараса Леонідовича, який діє в інтересах приватного підприємства «Ріелтіс Груп», на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2019 року в складі колегії суддів Деркач Н. М., Каратаєвої Л. О., Ткаченко І. Ю.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ПП «Ріелтіс Груп» і ОСОБА_1 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_2 і просили поновити за ними право власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежитлові приміщення).

В обгрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що 01 червня 2017 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ПП «Ріелтіс Груп» укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нежитлових приміщень.

09 жовтня 2017 року між ПП «Ріелтіс Груп» і ОСОБА_1 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу 34/100 часток нежилових приміщень, а саме поз. 101-107, 111-114, 124-130, 132-135, 301-311, 313-319, 402-404.

На підставі договору про поділ нерухомого майна в натурі зі зміною форми власності від 09 жовтня 2017 року ОСОБА_1 набув у приватну власність окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомості: нежитлове приміщення, поз. 101-107, 111-114, 124-130, 132-135, яке складається з: на першому поверсі нежитлові приміщення поз. 101-107, 111-114, 124-130, 132-135, загальною площею - 251,2 м2, у комплексі багатофункціонального призначення літ. А3.

10 листопада 2017 року ОСОБА_1 отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про проведення ряду незаконних операцій із відчуження нежитлових приміщень, а саме, що право власності на зазначені нежитлові приміщення було без законної підстави зареєстроване на іншого власника.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року позов задоволено:

- скасовано запис про державну реєстрацію іпотеки № 24247137 та запис про обтяження № 24246867, зареєстровані 28 грудня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В. Ю. на підставі договору іпотеки, посвідченого 28 грудня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В. Ю. за реєстровим № 252;

- скасовано запис про право власності № 24229999, зареєстрований 28 грудня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В. Ю. в Державному реєстрі речових прав на нежитлове приміщення, поз. 301-311, 313-319, 402-404, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101) за ТОВ «Titan Leasing»;

- скасовано запис про право власності № 23261619, зареєстрований 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В. Ю. в Державному реєстрі речових прав на нежитлове приміщення, поз. 301-311, 313-319, 402-404, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101) за ОСОБА_3 ;

- скасовано запис про право власності № 23208220 , зареєстрований 06 листопада 2017 року державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Дніпровського району Дніпропетровської області Замфіром О. М. у Державному реєстрі речових прав на нежитлове приміщення, поз. 301-311, 313-319, 402-404, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101) за ОСОБА_2 ;

- скасовано запис про державну реєстрацію іпотеки № 24249624 та запис про обтяження № 24249515, зареєстровані 28 грудня 2017 року державним реєстратором: приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В.Ю. на підставі договору іпотеки, посвідченого 28 грудня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В. Ю. за реєстровим № 256;

- скасовано запис про право власності № 24231085, зареєстрований 28 грудня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В. Ю. в Державному реєстрі речових прав на нежитлове приміщення, поз. 101-107, 111-114, 124-130, 132-135, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101) за ТОВ «Гамма 2000»;

- скасовано запис про право власності № 23261675, зареєстрований 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В. Ю. в Державному реєстрі речових прав на нежитлове приміщення, поз. 101-107, 111-114, 124-130, 132-135, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101) за ТОВ «Альфа Інвест»;

- скасовано запис про право власності № 23207826, зареєстрований 06 листопада 2017 року державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Дніпровського району Дніпропетровської області Замфіром Олегом Миколайовичем в Державному реєстрі речових прав на нежитлове приміщення, поз. 101-107, 111-114, 124-130, 132-135, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101) за ОСОБА_2 ;

- поновлено право власності за ПП «Ріелтіс Груп» на нежитлове приміщення, поз. 301-311, 313-319, 402-404, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101);

- поновлено право власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення, поз. 101-107, 111-114, 124-130, 132-135, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101).

Суд першої інстанції виходив із того, що право власності на спірне нерухоме майно незаконно зареєстроване за ОСОБА_2 і підлягає поверненню в законну власність позивачів.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Апеляційний суд виходив із того, що предметом позову в даній справі є вимога про поновлення права власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності декільком особам, які не залучені до участі в справі як відповідачі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

14 лютого 2019 року адвокат Огородник Д. Л. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2019 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі представник позивача просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду як таку, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі представник ПП «Ріелтіс Груп» указує, що апеляційний суд безпідставно розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазаначає, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на обставинах справи, відповідно до яких підприємство є законним власником нежитлових приміщень.

Відзив на касаційну скаргу

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2 на дану касаційну скаргу, в якій вона просила залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Апеляційний суд установив, що предметом позову в даній справі є захист права власноті на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме поз. 101-107, 111-114, 124-130, 132-135, 301-311, 313-319, 402-404.

Право власності на вказані нежитлові приміщення зареєстроване:

- на поз. 301-311, 313-319, 402-404 із 06 листопада 2017 року - за ОСОБА_2 , із 08 листопада 2017 року - за ОСОБА_3 , із 28 грудня 2017 року - за ТОВ «Titan Leasing»;

- на поз. 101-107, 111-114, 124-130, 132-135 із 06 листопада 2017 року - за ОСОБА_2 , із 08 листопада 2017 року - за ТОВ «Альфа Інвест», із 28 грудня 2017 року - за ТОВ «Гамма 2000»;

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне

застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає зазначеним вимогам закону.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (частини перша та друга статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій).

Аналіз положень статті 119 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, свідчить, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц.

Предметом позову в даній справі є вимога про поновлення права власності на нерухоме майно, яке на момент пред`явлення даного позову було зареєстроване на праві власності за ТОВ «Альфа Інвест», ОСОБА_3 , а з 28 грудня 2017 року - за «Titan Leasing», ТОВ «Гамма 2000».

Установивши, що власниками нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , окрім ОСОБА_2 є також ТОВ «Titan Leasing», ТОВ «Гамма 2000», які до участі в даній справі не залучені й про права та інтереси яких суд першої інстанції прийняв рішення, апеляційний суд зробив правильний висновок, щодо участі в справі не залучені належні співвідповідачі, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Аргументи касаційної скарги про те, що апеляційний суд безпідставно розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження не мають значення для правильного вирішення даної справи по суті.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених апеляційним судомобставин і незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу адвоката Огородника Тараса Леонідовича, який діє в інтересах приватного підприємства «Ріелтіс Груп», залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков