ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року

м.Суми

Справа №587/2591/19

Номер провадження 22-ц/816/1403/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юшкевич Євгенії Юріївни

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 29 квітня 2020 року в складі судді Степаненка О.А., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 2002 року по 18 червня 2012 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і які проживають разом з нею. Рішенням Сумського районного суду Сумської області їх шлюб розірвано, а з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач жодного разу аліменти не сплатив. За період з 16 травня 2012 року по 21 листопада 2019 року за ним виникла заборгованість за невиплачені аліменти в розмірі 92635 грн 53 коп. Сума неустойки за вказаний період складає 917 574 грн 14 коп. Просила стягнути з відповідача вищевказану суму пені за період з 16 травня 2012 року по 21 листопада 2019 року.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 29 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 000,00 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 840 грн 80 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Юшкевич Є.Ю., посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне встановлення судом обставин, які мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вказує, що посилання відповідача на те, що він має скрутне матеріальне становище та незначний дохід, що не дозволяє йому сплачувати пеню в розмірі, про який йдеться в позові, позивачка вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, який може та має право працювати (в тому числі з офіційним працевлаштуванням) для того, щоб мати можливість виконувати свої батьківські обов`язки та утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача до апеляційного суду не надійшло.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений, тому колегія суддів прийшла до висновку про розгляду справи без участі відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , її представника - адвоката Юшкевич Є.Ю., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17 - 18).

На даний час діти проживають з матір`ю і знаходяться на її утриманні (а. с. 16).

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18 червня 2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 червня 2002 року у виконкомі Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми, актовий запис № 9.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 травня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 300 грн, щомісячно, починаючи з 16 травня 2012 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 трирічного віку.

Вирішено питання судових витрат.

Відповідач ухиляється від сплати аліментів, належним чином на протязі тривалого часу не виконував обов`язки по утриманню дітей.

З довідки-розрахунку Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області від 22 листопада 2019 року вбачається, що заборгованість по аліментах за період з 16 травня 2012 року по 21 листопада 2019 року складає 92635 грн 53 коп. Всього сплачено за весь період 00,00 грн. Заборгованість по аліментах станом на 21 листопада 2019 року становить 92 635 грн 53 коп. (а.с. 11-12).

Відповідно до розрахунків, наданих позивачкою, розмір пені за 2012 рік становить -

118189,2 грн; за 2013 рік - 162721,7 грн; за 2014 рік - 148149,3 грн; за 2015 рік - 130355,5 грн, за 2016 рік - 116801,6 грн; за 2017 рік - 102587,63 грн; за 2018 рік - 96347,73 грн, з січня 2019 року по 21 листопада 2019 року - 42421,5 грн. Тобто, за період з 2012 року по 2019 рік сума пені складає 917 574 грн 14 коп. (а.с. 13-15).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, та, стягнувши з відповідача на користь позивачки 30 000 грн пені за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що розмір неустойки (пені) несміврозмірний з розміром заборгованості по сплаті аліментів, а також врахував матеріальний та сімейний стан платника аліментів, застосувавши положення ч. 2 ст. 196 СК України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, вірно встановив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

Відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

За приписами ст. 196 СК України, сума неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків суми заборгованості.

Згідно зі ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що з вини ОСОБА_2 виникла заборгованість за аліментами, станом на 21 листопада 2019 року у розмірі 92 635 грн 53 коп. (а.с. 11-12).

Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

За змістом частини 2 статті 196 СК України суду надано право зменшити неустойку з

урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів прийняття такого рішення, зменшив розмір пені за прострочення відповідачем виплати аліментів до 30 000 грн.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства і правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач є працездатною людиною, здоровою, який може та має працювати для того, щоб мати можливість виконувати свої батьківські обов`язки та утримувати своїх неповнолітніх дітей не впливають на ухвалене судом першої інстанції рішення та не можуть свідчити про наявність підстав для стягнення пені у заявленому розмірі.

В суді апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_1 не заперечувала, що відповідач офіційно не працює, отримує незначний дохід від тимчасових заробітків, місце роботи не є постійним.

Тож доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юшкевич Євгенії Юріївни залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 29 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина