Провадження № 2/165/392/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
заочне
03 червня 2020 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі
головуючого судді Ушакова М.М.,
з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нововолинську цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку, -
17 березня 2020 року з Луцького міськрайонного суду Волинської області до Нововолинського міського суду Волинської області надійшла на розгляд цивільна справа за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку.
Позивач вимоги обгрунтовує тим, що відповідач - солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №133 від 01.07.2017 року прийнятий на військову службу за контрактом, зарахований до списків особового складу та призначений на посаду номера обслуги групи (протитанкових систем) навчально-тренувального комплексу відділення підготовки фахівців ракетних військ і артилерії. Зазначають, що солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України неодноразово порушував вимоги ст.ст. 11, 12, 13, 49, 24, 19 Статуту внутрішньої служби Збройних України, затвердженого законом України від 24 березня 1999 року №548-ХГУ, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, затвердженого законом України від 24 березня року №551-XVI, а саме свято і непорушно додержуватися Конституції України та України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і виконувати військовий обов`язок, берегти державне майно. Зокрема вказують, що відповідача за перебування у стані алкогольного сп`яніння 10.12.2017 року було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме наказом командира військової частини НОМЕР_1 №963-ОД від 26.12.2017 року ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю на підставі п.п. е п. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та п. 4 даного наказу притягнуто до матеріальної відповідальності у сумі 1611,53 грн. згідно п.13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР. Вказують, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №03 від 04.01.2018 року відповідач за систематичне порушення військової дисципліни був звільнений у запас за пунктом "е" (через службову невідповідність), 04 січня 2018 року справи та посаду здав та вибув до Луцького ОМВК м.Луцьк для зарахування на військовий облік. Посилаються на те, що відповідач отримав речове майно, однак був достроково звільнений за порушення військової дисципліни і строк носіння обмундирування не закінчився, чим заподіяв матеріальну шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 на суму 1611,53 грн. Позивач змушений звернутись до суду, просить суд стягнути з відповідача 1611,53 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку та стягнути 1921,00 грн. витрат по сплаченому судовому збору.
Представник позивача військової частини НОМЕР_1 Дяченко С. до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності, позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення.
Із витягу наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №133 від 01.07.2017 року встановлено, що солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 01 липня 2017 року прийнятий на військову службу за контрактом, зарахований до списків особового складу та призначений на посаду номера обслуги групи (протитанкових систем) навчально-тренувального комплексу відділення підготовки фахівців ракетних військ і артилерії (а.с.5).
Із витягу наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №03 від 04.01.2018 року та витягу наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №248 від 21.10.2019 року "Про внесення зміни до наказу №3 від 04.01.2018р. встановлено, що солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 колишнього номера обслуги групи (протитанкових систем) навчально-тренувального комплексу відділення підготовки фахівців ракетних військ і артилерії, звільнено наказом командира 355 НМП від 04 січня 2018 року № 1-РС у запас за пунктом «е» (через службову невідповідність) відповідно до пункту 1 ч.8 ст.26 Закону України, 04 січня 2018 року справи та посаду здав та вибув до Луцького ОМВК м. Луцьк для зарахування на військовий облік, з 04 січня 2018 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.3, 4).
Із витягу наказу командира військової частини НОМЕР_1 №963-ОД від 26.12.2017 року "Про результати службового розслідування за фактом вживання спиртних напоїв на військовій службі військовослужбовцем військової служби за контрактом солдатом ОСОБА_1 " встановлено, що 10.12.2017 року військовослужбовець військової служби за контрактом номер обслуги НТК 3-го відділення підготовки фахівців ракетних військ і артилерії солдат ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, за що останнього було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, звільнено з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю на підставі п.1 п.п."е" п.8 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (а.с.6).
Із витягу з книги грошових стягнень та нарахувань ОСОБА_1 встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №248 від 21.10.2019р. з ОСОБА_1 підлягає до сягнення 1611,53 грн. (а.с.8).
В судовому засіданні під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав речове майно, однак був достроково звільнений за порушення військової дисципліни, строк носіння обмундирування не закінчився, чим останній заподіяв матеріальну шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 на суму 1611,53 грн.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.177 ЦК України майно є об`єктом цивільних прав.
Відповідно до ст.2 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань.
Статтею 12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" передбачено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
Згідно ст.ст. 1, 3 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано. Підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Статтею 1 частиною 2 вищезазначеного Закону визначено, що термін "військове майно", що застосовується в цьому Законі, вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" (військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі невійськові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріаліали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо).
Статтею 1 Закону України "Про правовий режим майна в Збройних Силах України"передбачено, що військове майно є державним майном, закріпленим за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна, зокрема, належить речове майно.
Згідно розділу ІІІ п. 4 Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року №232 вартість виданого речового майна, строки носіння якого не закінчилися, утримуються з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Відповідно до абз.7 ст. 4 Розділу III вищевказаної Інструкції, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку підлягають задоволенню.
До стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача військової частини НОМЕР_1 підлягає 1611,53 грн. матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення 1921,00 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.7).
Керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, на підставі ст.ст. 22, 1166 ЦК України, Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі",суд, -
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду заподіяну військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку у розмірі 1611 (одну тисячу шістсот одинадцять) грн. 53 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. понесених по справі судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п.3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк щодо апеляційного оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий підпис
Суддя М.М. Ушаков