Справа № 550/715/20
Провадження № 2-з/550/4/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року смт.Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Ланна Я.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

11.06.2020 через канцелярію Чутівського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №61837348, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва, ОСОБА_2 на підставі виконавчого напису від 04.04.2020, зареєстрованого в реєстрі за №6765 про звернення стягнення заборгованості в розмірі 14538,00 грн з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Алекскредит».

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову вважаю, що така заява підлягає повернення заявнику з наступних підстав.

Статтею 151 ЦПК України чітко встановлені вимоги, яким повинна відповідати заява про забезпечення позову.

Так, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності.

Згідно п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, до подання позовної заяви - заява про забезпечення позову подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

За загальним правилом, визначеним ст.2 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Статтею 28 вказаного Кодексу визначено випадки коли підсудність справ є альтернативним вибором позивача.

Частиною 12 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

За загальним правилом (ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження») виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

ЗУ «Про виконавче провадження» не містить винятків у частині визначення місця виконання виконавчого напису нотаріуса.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача, стягувача, так і за місцем його виконання.

Як вбачається із матеріалів заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 вказує, що він планує подати до Чутівського районного суду Полтавської області позовну заяву до ТОВ «Алекскредит», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує свою поштову адресу: АДРЕСА_1 , натомість суддя звертає увагу, що згідно вимог ст.151 ЦПК України, заявник повинен зазначити своє місце проживання чи перебування.

Суддя також зазначає, що із наданої ОСОБА_1 ксерокопії паспорта неможливо встановити зареєстроване місце проживання чи перебування особи, оскільки копія виготовлена неналежним чином та містить неповний запис, а саме: « АДРЕСА_2 вул АДРЕСА_3 .

В постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника адреса боржника ОСОБА_1 зазначена АДРЕСА_4 .

Інших доказів, які б містили інформацію про зареєстроване місце проживання чи перебування заявника до суду не надано.

Таким чином суддя позбавлений можливості перевірити підсудність вказаної справи Чутівському районному суду Полтавської області.

За положеннями ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки позивачем не долучено до заяви про забезпечення позову належних доказів зареєстрованого місця проживання чи перебування заявника, суддя прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

Крім того, із матеріалів доданих до заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_1 , в порядку ст.84 ЦПК України, подано заяву про витребування доказів.

Вивчивши вказану заяву, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Станом на час подання заяви про витребування доказів, позовна заява ОСОБА_1 до суду не подана.

Враховуючи викладене, судддя вважає, що клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, за викладених обставинах задоволенню не підлягає.

При цьому суддя звертає увагу, що заявник не позбавлений можливості витребувати вказані докази в порядку ст.116 ЦПК України, яка визначає підстави та порядок забезпечення доказів, як до, так і після подання позовної заяви.

Крім того, суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно ч. 4 ст. 116 ЦПК України забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.83, 84,151,153,190,259-260,353,354 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області.

Суддя Я. О. Ланна