Справа № 367/6105/16-ц
Провадження №2/367/1705/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі головуючої судді Оладько С.І

за участі секретаря Герус Н

прокурора Годлевської-Коновалової А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпені цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Національного університету біоресурсів і природокористування України до Бучанської міської ради Київської області, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , про визнання недійсними та скасування рішень, витребування земельних ділянок із незаконного володіння

в с т а н о в и в :

08.08.2016р перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду із позовом,згідно якого зазначив,що виконавчим комітетом Бучанської селищної ради Дослідній станції м`ясного тваринництва у 1993 році видано державний акт : серії Б № 087488 на право користування землею площею 270 га для ведення ; сільського господарства на території Бучанської селищної ради Київської області.

Правонаступником зазначеної установи стало навчально-дослідне господарство «Ворзель» Національного аграрного університету (на даний час відокремлений підрозділ НУБіП «Навчально-дослідне господарство «Ворзель» і постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 945 Національний аграрний університет перейменовано в Національний університет біоресурсів і природокористування України).

За результатами розгляду листа Бучанської міської ради від 14.12.2007 № 04-09/1054 вченою радою Національного аграрного університету погоджено передачу земельної ділянки площею 24 га у мікрорайоні «Рокач» із землекористування НДГ «Ворзель» НАУ до земель запасу м. Буча, про що Національний аграрний університет повідомив Бучанського міського голову листом від 27.12.2007 № 3913.

У подальшому вказаною міською радою 02.09.2008 прийнято рішення № 941-38-У, яким затверджено проект землеустрою щодо припинення права постійного користування земельними ділянками площею 24 га НДГ «Ворзель» НАУ в межах міста Буча (мікрорайон «Рокач»), припинено право постійного користування вказаної установи зазначеними ділянками, прийнято їх до земель запасу Бучанської міської ради та переведено до категорії земель житлової забудови.

За рахунок указаних земель рішенням Бучанської міської ради від 21.10.2010 № 2053/28-73-У передано у власність 111 громадян земельні ділянки площею по 0,1 га для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд у м. Буча, на підставі якого відділом Держкомзему у м. Бучі Київської області видано громадянам та одночасно : і реєстровано державні акти на земельні ділянки, зокрема: ОСОБА_3 площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0452, державний акт серії ЯЛ № 359192; 2 ОСОБА_4 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0453, державний акт серії ЯЛ№ 359193; ОСОБА_5 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0454, державний акт серії ЯЛ № 359190; ОСОБА_116 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0455, державний акт серії ЯЛ№ 359188; ОСОБА_7 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0456, державний акт серії ЯЛ № 359191; ОСОБА_8 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0457, кадастровий номер серії ЯЛ № 359195; ОСОБА_9 -площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0458, державний акт серії ЯЛ №359193; ОСОБА_10 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0459, державний акт серії ЯЛ№ 359187; ОСОБА_11 -площею 0,1000 га, кадастровий номер:01:132:0460, державний акт серії ЯЛ №359184; ОСОБА_12 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0461, державний акт серії ЯЛ№ 360089; ОСОБА_13 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0462, державний акт серії ЯЛ№ 360090; ОСОБА_14 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0463, державний акт серії ЯЛ № 360091; ОСОБА_15 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0464, державний акт серії ЯЛ№ 360092; ОСОБА_16 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0467, державний акт серії ЯЛ№ 360093; ОСОБА_17 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0468, державний акт серії ЯЛ№ 360094; ОСОБА_18 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0469, державний акт серії ЯЛ № 360095; ОСОБА_19 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0470, державний акт серії ЯЛ№ 360096; ОСОБА_20 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0471, державний акт серії ЯЛ№ 360097; ОСОБА_21 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0472, державний акт серії ЯЛ№ 604051; ОСОБА_22 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0474, державний акт серії ЯЛ № 604052; ОСОБА_23 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0475, державний акт серії ЯЛ№ 604058; ОСОБА_24 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0476, державний акт серії ЯЛ№ 604059; ОСОБА_25 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0487, державний акт серії ЯЛ№ 604068; ОСОБА_26 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0488, державний акт серії ЯЛ № 604076; ОСОБА_27 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0489, державний акт серії ЯЛ № 604077; ОСОБА_28 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0490, державний акт серії ЯЛ № 604080;

ОСОБА_29 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0491, державний акт серії ЯЛ № 604062; ОСОБА_30 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0493, державний акт серії ЯЛ№ 604072; ОСОБА_31 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0494, державний акт серії ЯЛ№ 604069; ОСОБА_32 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0495, державний акт серії ЯЛ№ 604056; ОСОБА_33 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0497, державний акт серії ЯЛ№ 604063; ОСОБА_34 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0498, державний акт серії ЯЛ№ 604054; ОСОБА_35 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0499, державний акт серії ЯЛ № 604055; ОСОБА_36 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0500, державний акт серії ЯЛ№ 604066; ОСОБА_37 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0501, державний акт серії ЯЛ № 604065; ОСОБА_38 - площею 0,0942 га, кадастровий номер

:01:132:0502, державний акт серії ЯЛ№ 604064; ОСОБА_39 - площею 0,0942 га, кадастровий номер

:01:132:0503, державний акт серії ЯЛ№ 604067; ОСОБА_40 - площею 0,0942 га, кадастровий номер

:01:132:0504, державний акт серії ЯЛ№ 360098; ОСОБА_41 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0505, державний акт серії ЯЛ № 360099; ОСОБА_42 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0506, державний акт серії ЯЛ№ 360100; ОСОБА_43 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0507, державний акт серії ЯЛ№ 360101; ОСОБА_44 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0508, державний акт серії ЯЛ № 360102; ОСОБА_45 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0509, державний акт серії ЯЛ№ 360103; ОСОБА_117 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0510, державний акт серії ЯЛ№ 360104; ОСОБА_47 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0511, державний акт серії ЯЛ№ 360105; ОСОБА_48 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0512,державний акт серії ЯЛ № 360106; ОСОБА_118 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0513, державний акт серії ЯЛ № 306107; ОСОБА_50 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0525, державний акт серії ЯЛ№ 360119; ОСОБА_51 - площею 0,1000 га, кадастровий номер 321080000.0:01:132:0526, державний акт серії ЯЛ№ 360120; ОСОБА_52 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0527, державний акт серії ЯЛ№ 360121; ОСОБА_53 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0528, державний акт серії ЯЛ№ 360122; ОСОБА_54 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0529, державний акт серії ЯЛЛ° 360123; ОСОБА_55 - площею 0,1000 га, "кадастровий номер :01:132:0530, державний акт серії ЯЛ № 360124; ОСОБА_56 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0531, державний акт серії ЯЛ .№ 360125; ОСОБА_58 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0533, державний акт серії ЯЛ№ 360127; ОСОБА_59 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0534, державний акт серії ЯЛ№ 360128; ОСОБА_60 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0535, державний акт серії ЯЛ№ 360120; ОСОБА_61 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0536, державний акт серії ЯЛ№ 360130; ОСОБА_62 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0537, державний акт серії ЯЛ№ 360131; ОСОБА_63 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0538, державний акт серії ЯЛ№ 360132; ОСОБА_119 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0539, державний акт серії ЯЛ№ 360133; ОСОБА_65 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0540, державний акт серії ЯЛ№ 360134; ОСОБА_66 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0541, державний акт серії ЯЛ № 360135; ОСОБА_67 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

-01:132:0542, державний акт серії ЯЛ № 360136; ОСОБА_68 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

-01-132:0543, державний акт серії ЯЛ№ 360137; ОСОБА_69 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

-01-132:0544, державний акт серії ЯЛ № 360138; ОСОБА_70 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0545, державний акт серп ЯЛ№ 360139; ОСОБА_71 - площею 0,1000 га, кадастровий номер -01-132:0546, державний акт серії ЯЛ№ 360140; ОСОБА_72 - площею 0,1000 га,кадастровий номер:01:132:0547, державний акт серії ЯЛ №360141, ОСОБА_73 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0548, державний акт серії ЯЛ№ 360142; ОСОБА_74 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0549, державний акт серії ЯЛ № 360143; ОСОБА_75 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0550, державний акт серії ЯЛ№ 360144; ОСОБА_76 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:13*2:0551, державний акт серії ЯЛ№ 360145; ОСОБА_77 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0570, державний акт серії ЯЛ№ 360164; ОСОБА_78 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0571, державний акт серії ЯЛ№ 360165; ОСОБА_79 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0572, державний акт серії ЯЛ № 359242; ОСОБА_80 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0573, державний акт серії ЯЛ№ 359243; ОСОБА_82 площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0575, державний акт серії ЯЛ№ 359245; ОСОБА_83 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0576, державний акт серії ЯЛ № 359246; ОСОБА_84 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0577, державний акт серії ЯЛ№ 359247; ОСОБА_85 - площею 0,0954 га, кадастровий номер :01:132:0521, державний акт серії ЯЛ № 360115; ОСОБА_86 - площею 0,0954 га, кадастровий номер :01:132:0522, державний акт серії ЯЛ № 360116; ОСОБА_87 - площею 0,0954 га, кадастровий номер :01:132:0523, державний акт серії ЯЛ № 360117; ОСОБА_120 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0524, державний акт серії ЯЛ№ 360118; ОСОБА_89 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0553, державний акт серії ЯЛ № 360147;

ОСОБА_91 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0555, державний акт серії ЯЛ № 360149; ОСОБА_90 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0552, державний акт серії ЯЛ №: 360146; ОСОБА_92 площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0554, державний акт серії ЯЛ№ 360148; ОСОБА_93 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0466, державний акт серії ЯЛ № 359185; ОСОБА_94 - площею 0,1000га,кадастровий номер :01:132:0481, державний акт серії ЯЛ№ 604074; ОСОБА_95 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0482, державний акт серії ЯЛ№ 604073; ОСОБА_96 - площею 0,1000 га, кадастровий номер:01:132:0483, державний акт серії ЯЛ№ 604070; ОСОБА_97 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0484, державний акт серії ЯЛ№ 604075; ОСОБА_98 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0485, державний акт серії ЯЛ № 604078; ОСОБА_99 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0486, державний акт серії ЯЛ № 604079; 9 ОСОБА_100 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0514, державний акт серії ЯЛ№ 360108; ОСОБА_101 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0515, державний акт серії ЯЛ № 360109; ОСОБА_102 - площею 0,1000 га, ОСОБА_103 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0517, державний акт серії ЯЛ № 360111; ОСОБА_104 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0518 державний акт серії ЯЛ№ 360112; ОСОБА_121 іетрівні - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0519, державний акт серії ЯЛ№ 360113; ОСОБА_106 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0520, державний акт серії ЯЛ № 360114; ОСОБА_107 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0448, державний акт серії ЯЛ № 359198; ОСОБА_108 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0449, державний акт серії ЯЛ№ 359197; ОСОБА_109 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0450, державний акт серії ЯЛ№ 359194; ОСОБА_110 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0451, державний акт серії ЯЛ № 359186; ОСОБА_111 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0477, державний акт серії ЯЛ № 604060; ОСОБА_112 - площею 3.1000 га, кадастровий номер :01:132:0478, державний акт серії ЯЛ № 604061; ОСОБА_113 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0479, державний акт серії ЯЛ № 604071; ОСОБА_114 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0480, державний акт серії ЯЛ№ 604053; ОСОБА_115 - площею 0,1000 га, кадастровий номер 210800000:01:132:0496, державний акт серії ЯЛ № 604057.

Також за рахунок земель НДГ «Ворзель» НАУ рішеннями Бучанської міської ради від 27.12.2012 №№ 1013/1-35-УІ, 1013/2-35-УІ передано у власність 2 громадян земельні ділянки площею по 0,1 га для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд у м. Буча, на підставі яких відділом Держкомзему у м. Бучі Київської області видано громадянам та одночасно зареєстровано державні акти на земельні ділянки, зокрема ОСОБА_81 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0574, державний акт серії ЯЙ № 932640; ОСОБА_57 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0606, державний акт серії ЯЙ № 932641.

Позивач зазначає,що вказані рішення Бучанської міської ради про припинення права постійного користування НДГ «Ворзель» НАУ земельними ділянками, передача їх у власність громадянам та видані на підставі цих рішень міської ради державні акти на право власності на земельні ділянки мають бути визнані недійсними з наступних підстав.

Відповідно до Статуту Національного аграрного університету (в редакції час прийнятті оскаржуваних рішень), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2001 № 202, Університет є самоврядним автономним) державним вищим навчальним закладом, який провадить свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України «Про освіту» та : Про вищу освіту», інших законів, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, а також цього Статуту.

Згідно з п. 2 Статуту до складу Університету входить, зокрема, навчально-дослідне господарство «Ворзель».

Відповідно до Закону України «Про вищу освіту» надавати згоду на вилучення спірних земельних ділянок мав виключно Кабінет Міністрів України.

Крім того, згідно з пунктом «є» ч. З ст. 84 та ст. 92 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у постійному користуванні можуть перебувати тільки землі державної та комунальної власності, а до земель державної власності, які не можуть передаватися до земель комунальної власності, належать земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності.

Відповідно до п. 1.3 статуту Університету затвердженого у травні 2015 органом управління Університету є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Згідно з п. 1 положення «Про Міністерство освіти і науки України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 630 Міністерство освіти і науки України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МОН є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

З огляду на викладене, прокуратура Київської області звертається до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки країни, як органу управління державним майном.

Більше того, а ні Статут, а ні чинне на час прийняття спірного рішення законодавство не передбачало право Університету (в тому числі і право вченої ради університету, а також спеціально створених ним комісій) на відмову від права постійного користування земельною ділянкою державної власності.

Відповідно до Закону України «Про державно-правовий експеримент розвитку місцевого самоврядування в місті Ірпені, селищах Буча, Ворзель, Гостомель, Коцюбинське Київської області» в Ірпінському регіоні (м. Ірпінь, сел. Буча, Ворзель, Гостомель, Коцюбинське) відсутня районна державна адміністрація.

В той же час, вказаним законом а ні Ірпінська міська рада, а ні Бучанська селищна рада та їх виконавчі органи не наділені додатковими власними чи делегованими повноваженнями від органів виконавчої влади щодо розпорядження земельними ділянками державної власності.

Відповідно повноваження по розпорядженню землями державної власності (на час прийняття спірного рішення) в Ірпінському регіоні здійснювала Київська обласна державна адміністрація, відповідно до ст.1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» як орган, що здійснює виконавчу владу в Київській області.

Таким чином, Бучанська міська рада при прийнятті рішення від 02.09.2008 № 941-38-У вийшла за межі визначених законом повноважень, оскільки вирішення питання про припинення права користування Університетом зазначеними землями державної власності сільськогосподарського призначення не належало до компетенції Бучанської міської ради.

Пунктами 1, 4 Положення про головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Мінрегіонбуд України від 03.02.2015 № 14, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, в тому числі, розпоряджається землями державної власності

сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним закононодавством.

Отже, право розпорядження спірною земельною ділянкою має Головне управління Держгеокадастру у Київській області, тому прокуратура Київської області звернулася до суду з цим позовом також і в інтересах держави в особі Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

Постановою Верховної Ради України від 09.02.2006 № 3434-ІУ селище міського типу Буча Ірпінської міської ради Київської області віднесено до категорії міст та надано статус міста обласного значення.

Таким чином, оскільки земельні ділянки Університету, які розташовані у межах міста Буча, перебували у державній власності вирішення питання про припинення права користування Університетом означеними землями не належало до компетенції Бучанської міської ради.

Також позивач зазначає,що за інформацією Департаменту містобудування та архітектури встановлено, що перший генеральний плани м. Бучі розроблено у 1968 році .

Рішенням Київської обласної ради від 30.04.2014 № 219-17-ІУ «Про встановлення меж окремих населених пунктів Київської області» затверджено"проект землеустрою щодо встановлення і зміни меж селища Бучі. Відповідно до зазначеного рішення загальна площа склала 2658,1362 га .

Однак, після вказаних змін меж міста на спірні земельні ділянки генеральний план міста не розроблявся та у встановленому законодавством порядку не затверджувався.

Отже, вирішення питань вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи користування спірних земельних ділянок Бучанською

міською радою здійснено без урахування містобудівної документації, що суперечить вимогам ст.ст. 38,39 Земельного кодексу України, ст.ст. 5, 17

V України «Про основи містобудування», ст.ст. 1, 13 Закону України » планування і забудову територій».

З огляду на викладене рішення Бучанської міської ради Київської області від 02.09.2008 № 941-38-У, від 21.10.2010 № 2053/28-73-У, від 27.12.2012 №№ 1013/1-35-УІ, 1013/2-35-УІ прийняті усупереч вимогам ст.ст. 39, 84, 92 ,42 Земельного кодексу України, ст. 326 Цивільного кодексу України, ст.141 Господарського кодексу України, ст. 63 Закону України «Про вищу освіту», Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ст. 21 Закону України «Про основи містобудування», ст.ст. З, 12 Закону України «Про планування і забудову територій», ст.ст. 24, 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у зв`язку з чим вони підлягають визнанню недійсними у судовому порядку.

При цьому, оскільки в даному випадку порядок припинення права користування НДГ «Ворзель» НАУ земельними ділянками дотримано не було,

отже всі подальші рішення Бучанської міської ради Київській області стосовно відведення земельних ділянок є незаконними та підлягають скасуванню у судовому порядку.

Особи, які отримали державні акти за оскаржуваними

рішеннями Бучанської міської ради, відчужили свої земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, укладених з ОСОБА_2 , та на державних актах проставлені відмітки про реєстрацію права власності на земельні ділянки (перехід права власності до іншої особи).

В свою чергу, за інформацією відділу Держкомзему у м. Бучі, - ОСОБА_2 об`єднала придбані земельні ділянки, в результаті чого сформовано 7 нових земельних ділянок загальною площею 11,2165 га та : -присвоєно наступні кадастрові номери :01:132:0607 площею - : : ;2,2000га, :01:132:0608 площею - 1,9000 га, :01:132:0609 площею - 1,6000 га, :01:132:0610 площею - 1,4000 га,800000:01:132:0611 площею - 2,4304 га, :01:132:0612 площею - 0,8999: га, :01:132:0613 площею - 0,7862 га.

Далі ОСОБА_2 відчужила земельні ділянки за вказаними новоутвореними земельними ділянками шляхом укладення договорів купівлі-

- продажу з ОСОБА_122 , який в свою зареєстрував право власності у встановленому законом порядку.

Зважаючи на те, що відповідачами право власності на спірні земельні ділянки зареєстровано у встановленому законом порядку, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України шляхом визнання незаконними та скасування рішень Бучанської селищної ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння на користь держави.

Впродовж тривалого часу спірні рішення прийняті відповідачем з порушенням вимог законодавства не оскаржено жодним з органів наділених відповідними повноваженнями, більше того до моменту пред`явлення даного позову Міністерству освіти і науки України та Головному управлінню Держгеокадастру в Київській області не було відомо про існування спірних рішень та про порушення законодавства допущені під час їх прийняття.

З огляду на викладене позивач зазначає,що прокуратурою області строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом не пропущено.

Позивач просить визнати недійсними рішення Бучанської міської ради Київської області:

- від 02.08.2008 № 941-38-У «Про затвердження проекту землеустрою щодо припинення права постійного користування земельними ділянками Навчально-дослідного господарства «Ворзель» НАУ переведення їх до категорії земель житлової забудови та передачі їх до земель запасу Бучанської міської ради в межах міста Буча (мікрорайон «Рокач»)»;

- від 21.10.2010 № 2053/28-73-У «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам», в частині затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність наступним громадянам: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_123 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_117 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_124 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_125 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_126 , ОСОБА_89 , ОСОБА_91 , ОСОБА_90 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_127 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_128 , ОСОБА_104 , ОСОБА_129 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 ;

- від 27.12.2012 № 1013/1-35-УІ «Про затвердження гр. ОСОБА_81 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 ;

- від 27.12.2012 № 1013/2-35-УІ «Про затвердження гр. ОСОБА_57 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 ».

Скасувати рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Нельзіна Максима Сергійовича, індексний номер: 2068894 від 29.04.2013 17:01:29, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером Б 210800000:01:132:0607; індексний номер: 2068119 від 29.04.2013 16:49:11, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:132:0608; індексний номер: 2067276 від 29.04.2013 16:36:18, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:132:0609; індексний номер: 2071373 від 29.04.2013 17:43:37, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:132:0610; індексний номер: 2071659 від 29.04.2013 17:49:51, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:132:0611; індексний номер: 2068521 від 29.04.2013 16:55:19, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:132:0612; індексний номер: 2067679 від 29.04.2013 16:42:32, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:132:0613.

Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_122 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області та у постійне користування Національного університету біоресурсів і природокористування України земельні ділянки: площею 2,2000 га з кадастровими номером :01:132:0607, вартістю 3099800 гривень; площею 1,9000 га з кадастровими номером :01:132:0608, вартістю 2677100 гривень; площею 1,6000 га з кадастровими номером :01:132:0609, вартістю 2254400 гривень; площею 1,4000 га з кадастровими номером :01:132:0610, вартістю 1972600 гривень; площею 2,4304 га з кадастровими номером :01:132:0611, вартістю 3424433 гривень 60 копійок; площею 0,8999 га з кадастровими номером :01:132:0612, вартість 1267959 гривень 10 копійок; площею 0,7862 га з кадастровими номером :01:132:0613, вартістю 1107755 гривень 80 копійок.

Стягнути з відповідача на користь прокуратури Київської області судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.При цьому зазначила,що позивачем не пропущено строку позовної давності ,поскільки про зазначені у позовній заяві порушення прокуратура дізналась під час розгляду іншої справи у 2015р і у послідуючому за наслідками проведеної перевірки було виявлено порушення законодавства і подано до суду даний позов.Доводи відповідача Бучанської міської ради щодо обізнаності Кабінету Міністрів України,Міністерства освіти і науки,управлінням Держгеокадастру у Київській області про порушення,допущені Бучанською міською радою при вилученні земельної ділянки із користування та про надання її у власність громадянам вважає надуманим та безпідставним,поскільки не доведено жодним доказом.

Представник Міністерства освіти і науки України у судове засідання не з`явився,про день та час розгляду даної справи був повідомлений у передбачений ЦПК України порядок. 29.09.2016р Міністерство освіти і науки України було подано до суду пояснення,згідно якого зазначено,що на момент погодження вченою радою Національного аграрного університету передачі земельної ділянки пл.. 24 га територіальній громаді в особі Бучанської міської ради був чинним закон України «Про вищу освіту» від 17.01.2002р,відповідно до якого рішення вченої ради вищого навчального закладу вводяться в дію рішенням керівника вищого навчального закладу.Однак, ні Статутом університету ,ні контрактом керівника Національного аграрного університету не передбачено права на відмову від майна,закріпленого за навчальним закладом на праві постійного користування.У зв`язку з викладеним повністю підтримують позовні вимоги прокурора та просять їх задовольнити (а.с.131-133,157-159 т1).

Представник Головного управління Держгеокадастру у Київській області у судове засідання не з`явився,про день та час розгляду справи повідомлявся неодноразово у порядку,передбаченому ЦПК України.

Представник Національного університету біоресурсів і природокористування у судове засідання не з`явився,до суду подані клопотання про розгляд справи за їх відсутності,позовні вимоги прокурора повністю підтримують.

Представник відповідача Бучанської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився,до суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності та у позові просять відмовити.Також відповідачем по справі було подано заперечення на позовну заяву (а.с.169-183 т1),згідно якого відповідач вважає,що при прийнятті рішення ради №941-38-У від 02.09.2008р Бучанська міська рада діяла в межах наданих їй повноважень та у відповідності до ст.. 22, 141 ЗК України (в редакції,чинній на час прийняття рішення),також при подачі позову до суду позивачем було пропущено строк позовної давності.У послідуючому 18.09.2019р Бучанська міська рада подала до суду відзив на позову заяву(а.с.29-39 т 6),згідно якого також заперечуючи проти позову зазначила,що позивачем пропущений строк позовної давності.

Крім того даним відповідачем по справі окремо до суду було подано заяву про застосування строків позовної давності(а.с.162-165 т1).

Представник відповідача ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності,у позові просить відмовити.Згідно відзиву (а.с.41-58 т 6)представник зазначає,що відповідачі ОСОБА_122 , а потім ОСОБА_1 є добросовісними набувачами спірних земельних ділянок,вони не приймали участі у приватизації зазначених земельних ділянок,а придбали їх за договорами купівлі-продажу.Крім того представник зазначає,що позивачем пропущено строк позовної давності,тому просить у позові відмовити.

3-і особи по справі ОСОБА_66 , ОСОБА_78 , ОСОБА_68 , ОСОБА_92 , ОСОБА_67 , ОСОБА_65 , ОСОБА_82 , ОСОБА_77 у судове засідання не з`явились,14.03.2019р до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні спору покладаються на розгляд суду (а.с.119-135 т 5).

Інші 3-і особи по справі у судове засідання не з`явились,про день та час розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ЦПК України.

Суд,заслухавши пояснення представника позивача,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено,що виконавчим комітетом Бучанської селищної ради Дослідній станції м`ясного тваринництва у 1993 році було видано державний акт серії Б № 087488 на право користування землею площею 270 га для ведення сільського господарства на території Бучанської селищної ради Київської області,що підтверджується належним чином засвідченою копією зазначеного Державного акту (а.с.24-28 т 1).Даний факт не оспорюється сторонами по справі.

Правонаступником Дослідної станції м`ясного тваринництва є навчально-дослідне господарство «Ворзель» Національного аграрного університету (на даний час відокремлений підрозділ НУБіП «Навчально-дослідне господарство «Ворзель» і постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 945 Національний аграрний університет перейменовано в Національний університет біоресурсів і природокористування України).Даний факт також сторонами по справі не оспорюється.

Згідно листа адресованого голові Бучанської міської ради від 27.12.2007 № 3913 вбачається,що вченою радою Національного аграрного університету,розглянувши лист Бучанської міської ради від 14.12.2007 № 04-09/1054 погоджено передачу земельної ділянки площею 24 га у мікрорайоні «Рокач» із землекористування НДГ «Ворзель» НАУ до земель запасу м. Буча.Наведені обставини справи підтверджуються листом від 27.12.2007 № 3913 (а.с.29 т1)

Також, у судовому засіданні встановлено,що у подальшому Бучанською міською радою 02.09.2008р було прийнято рішення № 941-38-У, яким затверджено проект землеустрою щодо припинення права постійного користування земельними ділянками площею 24 га НДГ «Ворзель» * НАУ в межах міста Буча (мікрорайон «Рокач»), припинено право постійного користування вказаної установи зазначеними ділянками, прийнято їх до земель запасу Бучанської міської ради та переведено до категорії земель житлової забудови(а.с.30 т1).

За рахунок указаних земель рішенням Бучанської міської ради від 21.10.2010 № 2053/28-73-У передано у власність 111 громадян земельні ділянки площею по 0,1 га для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд у м. Буча, на підставі якого відділом Держкомзему у м. Бучі Київської області видано громадянам та одночасно : і реєстровано державні акти на земельні ділянки, зокрема: ОСОБА_3 площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0452, державний акт серії ЯЛ № 359192; 2 ОСОБА_4 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0453, державний акт серії ЯЛ№ 359193; ОСОБА_5 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0454, державний акт серії ЯЛ № 359190; ОСОБА_116 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0455, державний акт серії ЯЛ№ 359188; ОСОБА_7 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0456, державний акт серії ЯЛ № 359191; ОСОБА_8 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0457, кадастровий номер серії ЯЛ № 359195; ОСОБА_9 -площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0458, державний акт серії ЯЛ №359193; ОСОБА_10 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0459, державний акт серії ЯЛ№ 359187; ОСОБА_11 -площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0460, державний акт серії ЯЛ №359184; ОСОБА_12 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0461, державний акт серії ЯЛ№ 360089; ОСОБА_13 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0462, державний акт серії ЯЛ№ 360090; ОСОБА_14 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0463, державний акт серії ЯЛ № 360091; ОСОБА_15 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0464, державний акт серії ЯЛ№ 360092; ОСОБА_16 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0467, державний акт серії ЯЛ№ 360093; ОСОБА_17 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0468, державний акт серії ЯЛ№ 360094; ОСОБА_18 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0469, державний акт серії ЯЛ № 360095; ОСОБА_19 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0470, державний акт серії ЯЛ№ 360096; ОСОБА_20 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0471, державний акт серії ЯЛ№ 360097; ОСОБА_21 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0472, державний акт серії ЯЛ№ 604051; ОСОБА_22 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0474, державний акт серії ЯЛ № 604052; ОСОБА_23 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0475, державний акт серії ЯЛ№ 604058; ОСОБА_24 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0476, державний акт серії ЯЛ№ 604059; ОСОБА_25 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0487, державний акт серії ЯЛ№ 604068; ОСОБА_26 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0488, державний акт серії ЯЛ № 604076; ОСОБА_27 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0489, державний акт серії ЯЛ № 604077; ОСОБА_28 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0490, державний акт серії ЯЛ № 604080;

ОСОБА_29 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0491, державний акт серії ЯЛ № 604062; ОСОБА_30 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0493, державний акт серії ЯЛ№ 604072; ОСОБА_31 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0494, державний акт серії ЯЛ№ 604069; ОСОБА_32 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0495, державний акт серії ЯЛ№ 604056; ОСОБА_33 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0497, державний акт серії ЯЛ№ 604063; ОСОБА_34 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0498, державний акт серії ЯЛ№ 604054; ОСОБА_35 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0499, державний акт серії ЯЛ № 604055; ОСОБА_36 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0500, державний акт серії ЯЛ№ 604066; ОСОБА_37 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0501, державний акт серії ЯЛ № 604065; ОСОБА_38 - площею 0,0942 га, кадастровий номер

:01:132:0502, державний акт серії ЯЛ№ 604064; ОСОБА_39 - площею 0,0942 га, кадастровий номер

:01:132:0503, державний акт серії ЯЛ№ 604067; ОСОБА_40 - площею 0,0942 га, кадастровий номер

:01:132:0504, державний акт серії ЯЛ№ 360098; ОСОБА_41 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0505, державний акт серії ЯЛ № 360099; ОСОБА_42 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0506, державний акт серії ЯЛ№ 360100; ОСОБА_43 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0507, державний акт серії ЯЛ№ 360101; ОСОБА_44 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0508, державний акт серії ЯЛ № 360102; ОСОБА_45 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0509, державний акт серії ЯЛ№ 360103; ОСОБА_117 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0510, державний акт серії ЯЛ№ 360104; ОСОБА_47 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0511, державний акт серії ЯЛ№ 360105; ОСОБА_48 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0512,державний акт серії ЯЛ № 360106; ОСОБА_118 - площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:132:0513, державний акт серії ЯЛ № 306107; ОСОБА_50 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0525, державний акт серії ЯЛ№ 360119; ОСОБА_51 - площею 0,1000 га, кадастровий номер 321080000.0:01:132:0526, державний акт серії ЯЛ№ 360120; ОСОБА_52 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0527, державний акт серії ЯЛ№ 360121; ОСОБА_53 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0528, державний акт серії ЯЛ№ 360122; ОСОБА_54 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0529, державний акт серії ЯЛЛ° 360123; ОСОБА_55 - площею 0,1000 га, "кадастровий номер :01:132:0530, державний акт серії ЯЛ № 360124; ОСОБА_56 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0531, державний акт серії ЯЛ .№ 360125; ОСОБА_58 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0533, державний акт серії ЯЛ№ 360127; ОСОБА_59 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0534, державний акт серії ЯЛ№ 360128; ОСОБА_60 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0535, державний акт серії ЯЛ№ 360120; ОСОБА_61 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0536, державний акт серії ЯЛ№ 360130; ОСОБА_62 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0537, державний акт серії ЯЛ№ 360131; ОСОБА_63 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0538, державний акт серії ЯЛ№ 360132; ОСОБА_119 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0539, державний акт серії ЯЛ№ 360133; ОСОБА_65 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0540, державний акт серії ЯЛ№ 360134; ОСОБА_66 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0541, державний акт серії ЯЛ № 360135; ОСОБА_67 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

-01:132:0542, державний акт серії ЯЛ № 360136; ОСОБА_68 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

-01-132:0543, державний акт серії ЯЛ№ 360137; ОСОБА_69 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

-01-132:0544, державний акт серії ЯЛ № 360138; ОСОБА_70 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0545, державний акт серп ЯЛ№ 360139; ОСОБА_71 - площею 0,1000 га, кадастровий номер -01-132:0546, державний акт серії ЯЛ№ 360140; ОСОБА_72 - площею 0,1000 га,кадастровий номер:01:132:0547, державний акт серії ЯЛ №360141, ОСОБА_73 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0548, державний акт серії ЯЛ№ 360142; ОСОБА_74 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0549, державний акт серії ЯЛ № 360143; ОСОБА_75 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0550, державний акт серії ЯЛ№ 360144; ОСОБА_76 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:13*2:0551, державний акт серії ЯЛ№ 360145; ОСОБА_77 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0570, державний акт серії ЯЛ№ 360164; ОСОБА_78 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0571, державний акт серії ЯЛ№ 360165; ОСОБА_79 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0572, державний акт серії ЯЛ № 359242; ОСОБА_80 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0573, державний акт серії ЯЛ№ 359243; ОСОБА_82 площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0575, державний акт серії ЯЛ№ 359245; ОСОБА_83 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0576, державний акт серії ЯЛ № 359246; ОСОБА_84 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0577, державний акт серії ЯЛ№ 359247; ОСОБА_85 - площею 0,0954 га, кадастровий номер :01:132:0521, державний акт серії ЯЛ № 360115; ОСОБА_86 - площею 0,0954 га, кадастровий номер :01:132:0522, державний акт серії ЯЛ № 360116; ОСОБА_87 - площею 0,0954 га, кадастровий номер :01:132:0523, державний акт серії ЯЛ № 360117; ОСОБА_120 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0524, державний акт серії ЯЛ№ 360118; ОСОБА_89 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0553, державний акт серії ЯЛ № 360147;

ОСОБА_91 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0555, державний акт серії ЯЛ № 360149; ОСОБА_90 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0552, державний акт серії ЯЛ №: 360146; ОСОБА_92 площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0554, державний акт серії ЯЛ№ 360148; ОСОБА_93 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0466, державний акт серії ЯЛ № 359185; ОСОБА_94 - площею 0,1000га,кадастровий номер :01:132:0481, державний акт серії ЯЛ№ 604074; ОСОБА_95 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0482, державний акт серії ЯЛ№ 604073; ОСОБА_96 - площею 0,1000 га, кадастровий номер:01:132:0483, державний акт серії ЯЛ№ 604070; ОСОБА_97 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0484, державний акт серії ЯЛ№ 604075; ОСОБА_98 - площею 0,1000 га, кадастровий номер

:01:132:0485, державний акт серії ЯЛ № 604078; ОСОБА_99 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0486, державний акт серії ЯЛ № 604079; 9 ОСОБА_100 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0514, державний акт серії ЯЛ№ 360108; ОСОБА_101 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0515, державний акт серії ЯЛ № 360109; ОСОБА_102 - площею 0,1000 га, ОСОБА_103 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0517, державний акт серії ЯЛ № 360111; ОСОБА_104 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0518 державний акт серії ЯЛ№ 360112; ОСОБА_121 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0519, державний акт серії ЯЛ№ 360113; ОСОБА_106 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0520, державний акт серії ЯЛ № 360114; ОСОБА_107 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0448, державний акт серії ЯЛ № 359198; ОСОБА_108 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0449, державний акт серії ЯЛ№ 359197; ОСОБА_109 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0450, державний акт серії ЯЛ№ 359194; ОСОБА_110 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0451, державний акт серії ЯЛ № 359186; ОСОБА_111 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0477, державний акт серії ЯЛ № 604060; ОСОБА_112 - площею 3.1000 га, кадастровий номер :01:132:0478, державний акт серії ЯЛ № 604061; ОСОБА_113 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0479, державний акт серії ЯЛ № 604071; ОСОБА_114 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0480, державний акт серії ЯЛ№ 604053; ОСОБА_115 - площею 0,1000 га, кадастровий номер 210800000:01:132:0496, державний акт серії ЯЛ № 604057.

Також встановлено,що за рахунок земель НДГ «Ворзель» НАУ рішеннями Бучанської міської ради від 27.12.2012 №№ 1013/1-35-УІ, 1013/2-35-УІ передано у власність 2 громадян земельні ділянки площею по 0,1 га для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд у м. Буча, на підставі яких відділом Держкомзему у м. Бучі Київської області видано громадянам та одночасно зареєстровано державні акти на земельні ділянки, зокрема ОСОБА_81 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0574, державний акт серії ЯЙ № 932640; ОСОБА_57 - площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:132:0606, державний акт серії ЯЙ № 932641.Наведені обставини справи підтверджуються копією рішення ради від 21.10.2010р,додатком до даного рішення та копіями рішень ради від 27.12.2012р (а.с.31-38 т1).

Крім того,у судовому засіданні було встановлено,що у подальшому особи, які отримали державні акти за оскаржуваними рішеннями Бучанської міської ради, відчужили свої земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, укладених з ОСОБА_2 , та на державних актах були проставлені відмітки про реєстрацію права власності на земельні ділянки (перехід права власності до іншої особи).

В свою чергу, за інформацією відділу Держкомзему у м. Бучі, - ОСОБА_2 об`єднала придбані земельні ділянки, в результаті чого сформовано 7 нових земельних ділянок загальною площею 11,2165 га та : -присвоєно наступні кадастрові номери :01:132:0607 площею - : : ;2,2000га, :01:132:0608 площею - 1,9000 га, :01:132:0609 площею - 1,6000 га, :01:132:0610 площею - 1,4000 га,800000:01:132:0611 площею - 2,4304 га, :01:132:0612 площею - 0,8999: га, :01:132:0613 площею - 0,7862 га.

Далі ОСОБА_2 відчужила земельні ділянки за вказаними новоутвореними земельними ділянками шляхом укладення договорів купівлі-

- продажу з ОСОБА_122 , який в свою зареєстрував право власності у встановленому законом порядку, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна № № 35004711, 35005591, 35006785, 3500 6156 , 35008459, 35009070, 35009381 (а.с.48-87 т 1).Також зазначені обставини справи не оспорюються сторонами по справі.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 84 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин встановлено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі КМУ, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.

Частиною першою статті 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з частиною третьою статті 149 ЗК України сільські, селищні ради мають право вилучати земельні ділянки комунальної власності відповідних територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх потреб, крім особливо цінних земель.

Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Частиною першою статті 116 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 141 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема й добровільну відмову від права користування земельною ділянкою.

Частинами третьою, четвертою статті 142 ЗК України передбачено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Частиною четвертою статті 63 Закону України «Про вищу освіту», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основні фонди,оборотні кошти та інше майно державних навчальних закладів,установ організацій та підприємств системи освіти не підлягають вилученню.

Відповідно до ч 2 п 16 ст. 32 Закону України «Про вищу освіту» «Керівник вищого навчального закладу відповідає за провадження освітньої діяльності у вищому навчальному закладі за результати фінансово-господарської діяльності,стан і збереження будівель та іншого майна»

Відповідно до Статуту Національного аграрного університету (в редакції час прийнятті оскаржуваних рішень), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2001 № 202, Університет є самоврядним автономним державним вищим навчальним закладом, який провадить свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України «Про освіту» та «Про вищу освіту», інших законів, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, а також цього Статуту.

Згідно з п. 2 Статуту до складу Університету входить, зокрема, навчально-дослідне господарство «Ворзель»,яке є структурним підрозділом Національного університету біоресурсів і природокористування України,який у свою чергу є державним вищим навчальним закладом та відноситься до сфери управління Міністерства освіти та науки України.

Відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України «Про освіту» (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення), навчальні заклади діють на підставі власних статутів, затверджених міністерствами, відомствами України, яким підпорядковані навчальні заклади.

Частиною другою статті 63 Закону України «Про вищу освіту»

встановлено, що за вищим навчальним закладом з метою забезпечення діяльності, передбаченої його статутом, і відповідно до закону та його : організаційно-правової форми власником (власниками) закріплюються на правах оперативного управління або передаються у власність будівлі, споруди, майнові комплекси, обладнання, а також інше необхідне майно.

Майно, що знаходиться у державній і комунальній власності і передане в оперативне управління вищим навчальним закладам державної і комунальної форм власності, не підлягає вилученню або передачі будь-яким підприємствам, установам, організаціям, крім випадків, передбачених законодавством.Повноваження власника (власників) щодо розпорядження державним майном у системі вищої освіти реалізуються відповідно до законів.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про вищу освіту» передбачено що вищі навчальні заклади мають право користуватися земельними ділянками в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Порядок використання земель, відведених у постійне користування Університету, міститься і в пункті 79 Статуту Університету, відповідно до якого питання вилучення земель, відведених у постійне користування Університету (в тому числі його навчально-дослідних господарств та дослідних станцій), вирішуються відповідно до Земельного кодексу України.

Також пунктом 6 Статуту Університету передбачено, що самоврядність (автономія) Університету згідно з цим Статутом передбачає самостійне використання майна, переданого Університету в оперативне управління, в тому числі для провадження господарської діяльності, надання нього майна в оренду та в користування без права викупу, а також безстрокове та безоплатне користування виділеними Університету земельними ділянками з правом надання їх у тимчасове користування, в ТОМУ ЧИСЛІ на умовах оренди.(а.с.149-186 т 2)

Оскільки Статут Університету затверджено власником (органом правління) переданого йому в оперативне управління державного майна та у постійне користування земельних ділянок державної власності - Кабінетом Міністрів України, вирішення питання землекористування шляхом добровільної відмови від права користування державними землями не належало до компетенції Університету.

Тому, надавати згоду на вилучення спірних земельних ділянок мав виключно Кабінет Міністрів України.

Крім того, згідно з пунктом «є» ч. З ст. 84 та ст. 92 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у постійному користуванні можуть перебувати тільки землі державної та комунальної власності, а до земель державної власності, які не можуть передаватися до земель комунальної власності, належать земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності.

Згідно з п. 1 положення «Про Міністерство освіти і науки України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 630 Міністерство освіти і науки України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство освіти і науки України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Ні Статут, ні чинне на час прийняття спірного рішення законодавство не передбачало право Університету на відмову від права постійного користування земельною ділянкою державної власності.

Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 3 зазначеної статті визначено, що районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на даний час здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальними органами.

Пунктами 1, 4 Положення про головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Мінрегіонбуд України від 03.02.2015 № 14, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, в тому числі, розпоряджається землями державної власності

сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним закононодавством.

Постановою Верховної Ради України від 09.02.2006 № 3434-ІУ селище міського типу Буча Ірпінської міської ради Київської області віднесено до категорії міст та надано статус міста обласного значення.

Таким чином, оскільки земельні ділянки Університету, які розташовані у межах міста Буча, перебували у державній власності вирішення питання про припинення права користування Університетом означеними землями не належало до компетенції Бучанської міської ради .

Враховуючи викладене,суд вважає,що Національний аграрний університет у 2007 р не мав повноважень на надання згоди щодо передачі земельної ділянки пл..24 га у мікрорайоні «Рокач» із землекористування НДІ до земель запасу м.Буча,а відповідно Бучанська міська рада при прийнятті рішення №941-38-У від 02.09.2008р про припинення права користування Навчально-дослідному господарству «Ворзель`НАУ земельною ділянкою пл. 24 га (мікрорайон «Рокач») вийшла за межі наданих їй чинним законодавством повноважень.

Статтею 39 Земельного кодексу України визначено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, _-плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про основи містобудування» ви значення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється на підставі затвердженої містобудівної документації та планів земельно- господарського устрою.

Згідно з ч. 4 ст. З Закону України «Про планування і забудову території» (чинного на час прийняття оскаржуваних рішень) рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з питань забудови та іншого використання територій, вибору, вилучення (викупу) і надання земельних ділянок для містобудівних потреб приймаються в межах, визначених - законом відповідно до містобудівної документації за погодженням з спеціально повноваженими органами з питань містобудування та архітектури.

В свою чергу, ч. 2 ст. 12 вказаного Закону встановлено, що відповідно до генеральних планів населених пунктів сільські, селищні, міські ради та їх : виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, а також Київська те Севастопольська міські державні адміністрації у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами вирішують питання вибору, вилучення викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок, надання х: дозволу на будівництво об`єктів містобудування.

Крім того, за ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» документація із землеустрою розробляється з урахуванням положень плану зонування та/або детального плану території.

За ст. 25 зазначеного Закону режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, : обов`язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації.

Згідно листа від 11.02.2015 №01-06-199 Департаменту містобудування та архітектури вбачається, що перший генеральний плани м. Бучі розроблено у 1968 році (а.с.39 т 1) .

Рішенням Київської обласної ради від 22.10.2004 № 219-17-ІУ «Про встановлення меж окремих населених пунктів Київської області» затверджено "проект землеустрою щодо встановлення і зміни меж селища Бучі. Відповідно до зазначеного рішення загальна площа склала 2658,1362 га.У 2010р межі м.Буча були винесені в натурі відповідно до технічної документації (а.с.40 т 1).Доказів тих обставин,що спірні земельні ділянки пл. 24 га входили в зазначені межі населеного пункту Буча суду надано не було.

Враховуючи викладене суд вважає,що після вказаних змін меж міста на спірні земельні ділянки генеральний план міста не розроблявся та у встановленому законодавством порядку не затверджувався.

Отже, вирішення питань вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи користування спірних земельних ділянок Бучанською

міською радою здійснено без урахування містобудівної документації, що суперечить вимогам ст.ст. 38,39 Земельного кодексу України, ст.ст. 5, 17

V України «Про основи містобудування», ст.ст. 1, 13 Закону України » планування і забудову територій»,ст. 326 ЦК України,ст, 63 Закону України «про вищу освіту»,ст.. 21 Закону України «Про основи містобудування»,ст..3,12 Закону України «Про планування і забудову територій»,ст..24.25 Закону України « Про регулювання містобудівної документації».

З огляду на вищевикладене,приймаючи 02 вересня 2008 року рішення № 941-38-V, яким затверджено проект землеустрою щодо припинення права постійного користування земельними ділянками загальною площею 24 га НДГ «Ворзель» НАУ в межах м. Бучі (мікрорайон «Рокач») Київської області, Міською радою не враховано положень частини третьої статті 142 ЗК України щодо встановленого законодавством порядку припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок добровільної відмови землекористувача, зокрема не перевірено наявності правових підстав для прийняття такого рішення з урахуванням юридичного статусу землекористувача, положень його правовстановлюючих документів, а також виходячи з належності спірної земельної ділянки до земель державної власності.

Недотримання Міською радою вказаних вимог та неотримання на момент прийняття оскаржуваного рішення органом місцевого самоврядування (02 вересня 2008 року) необхідної згоди органу влади, вилучення цієї земельної ділянки свідчить, що рішення про припинення права постійного користування НДГ «Ворзель» НАУ зазначеною земельною ділянкою, прийняття її до земель запасу Міської ради та переведення до категорії земель житлової забудови не відповідає вимогам як ЗК України, так і статті 63 Закону України «Про вищу освіту», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, і прийняте органом місцевого самоврядування за межами власних повноважень, наданих йому Конституцією та законами України, оскільки за змістом статті 12 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності і вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, однак не земель державної власності. Тобто припинення права постійного землекористування НДГ «Ворзель» НАУ повинно здійснюватися власником земельної ділянки, а не органом місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене суд вважає,що при прийнятті оскаржуваних рішень Бучанської міської ради № 941-38-V від 02.09.2008р«Про затвердження проекту землеустрою щодо припинення права постійного користування земельними ділянками Навчально-дослідного господарства «Ворзель» НАУ переведення їх до категорії земель житлової забудови та передачі їх до земель запасу Бучанської міської ради в межах міста Буча (мікрорайон «Рокач»),послідуючих рішень ради від 21.10.2010 № 2053/28-73-У «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам», від 27.12.2012 № 1013/1-35-УІ «Про затвердження ОСОБА_81 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 , від 27.12.2012 № 1013/2-35-УІ «Про затвердження ОСОБА_57 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 » були порушені права та законні інтереси Міністерства освіти і науки України,головного управління Держгеокодастру у Київській області та Національного університету біоресурсів і природокористування України.

Перший заступник прокурора Київської області звертаючись 08.08.2016р до суду із даним позовом в інтересах Міністерства освіти і науки України,головного управління Держгеокодастру у Київській області та Національного університету біоресурсів і природокористування України просить визнати недійсними зазначені вище рішення Бучанської міської ради №941-38-У від 02.09.2008р, від 21.10.2010 № 2053/28-73-У, 27.12.2012 № 1013/1-35-УІ, 27.12.2012 № 1013/2-35-УІ, скасувати рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Нельзіна Максима Сергійовича, індексний номер: 2068894 від 29.04.2013 17:01:29, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером Б 210800000:01:132:0607; індексний номер: 2068119 від 29.04.2013 16:49:11, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:132:0608; індексний номер: 2067276 від 29.04.2013 16:36:18, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:132:0609; індексний номер: 2071373 від 29.04.2013 17:43:37, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:132:0610; індексний номер: 2071659 від 29.04.2013 17:49:51, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:132:0611; індексний номер: 2068521 від 29.04.2013 16:55:19, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:132:0612; індексний номер: 2067679 від 29.04.2013 16:42:32, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_122 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:132:0613.Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_122 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області та у постійне користування Національного університету біоресурсів і природокористування України спірні земельні ділянки.

Відповідно до ст.. 328 Цивільного кодексу України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом».

Згідно зі ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Стаття 153 Земельного кодексу України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків,передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУ чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Положеннями ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено обов`язок судів застосовувати при розгляді справ вказану Конвенцію і протоколи до неї та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.А за змістом ч. З зазначеної статті ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право ; витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідачем по справі Бучанською міською радою Київської області було подано до суду заяву про застосування строків позовної давності,згідно якої відповідач зазначає,що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом (а.с.162-165 т1).Також про пропущення позивачем строків позовної давності представник Бучанської міської ради зазначає у відзиві на позовну заяву (а.с.29-39 т 7).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого

цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим, згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Виходячи зі змісту статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

За частиною другою статті З ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Одним з таких органів є прокуратура, на яку пунктом 2 статті 121 Конституції України у редакції на час пред`явлення позову покладено представництво інтересів держави у випадках, визначених законом.

При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Статтею 45 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій) передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. І лише у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і набуває статусу позивача.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

У разі, якщо позивач заявив декілька позовних вимог, то питання застосування позовної давності, початку її перебігу та спливу має вирішуватися щодо кожної позовної вимоги окремо.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.10.2019р у справі №61-6784св18, у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 372/1988/15-ц (провадження № 14-172цс18).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 26.05.2009 №3932/02, 22 «Бацаніна проти Росії» кожній зі сторін мають бути надані рівні можливості щодо представлення справи у такому вигляді, який не ставить її у невигідне становище стосовно свого противника.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Терміни позовної давності, що є звичайним явищем в національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконують кілька завдань, у тому числі забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (судове рішення від 20 вересня 2011 р. у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Російської Федерації», п.570, та судове рішення від 22 жовтня 1996 р. у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», п.51).

Пунктом 137 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» від 09 січня 2013 року, яке є обов`язковим на території України, визначено, що строк давності забезпечує правову визначеність та захищає потенційних відповідачів від застарілих вимог, які вкрай важко спростувати, та дозволяє запобігти несправедливості, що може виникнути внаслідок рішень щодо подій, що мали місце у далекому минулому, та на підставі доказів, що з часом стають неналежними та недостатніми.

у постанові по справі № 6-152цс14 від 29.10.2014 Верховний Суд України зазначив, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли державний орган дізнався про порушення свого права, а не з моменту проведення прокуратурою перевірки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 362/44/17 зазначено наступне: Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (частина перша статті 388 ЦК України).

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

У цивільному законодавстві закріплені об`єктивні межі застосування позовної давності. Вони встановлюються (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 серпня 2018 року у справі № 641/76/17): (а) прямо (стаття 268 ЦК України); (б) опосередковано, тобто з урахуванням сутності заявленої позовної вимоги (див. пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц).

Статті 387 і 388 ЦК України не вказують на те, що приписи про позовну давність не застосовуються до правовідносин, врегульованих приписами вказаних статей, а стаття 268 цього кодексу не передбачає, що вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння належить до вимог, на які позовна давність не поширюється. Крім того, сутність вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння не виключає застосування до неї позовної давності.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 18 березня 2008 року в справі «Dacia S.R.L.» проти Молдови» (Dacia S.R.L. v. Moldova, заява № 3052/04) встановив, що припис Цивільного кодексу Молдови, згідно з яким позовна давність не поширювалася на позови державних організацій про повернення державного майна з незаконного володіння інших організацій чи громадян, сам по собі суперечить статті 6 Конвенції, оскільки у справі не було надано жодних аргументів на обґрунтування того, чому державні організації у цих випадках мають бути звільнені від обов`язку додержувати установлених строків давності, котрі б в аналогічних ситуаціях перешкодили розгляду позовів, поданих приватними особами чи компаніями. Це, на думку ЄСПЛ, потенційно може призводити до руйнування багатьох усталених правовідносин і надає дискримінаційну перевагу державі без будь-якої переконливої підстави (§ 76). ЄСПЛ констатував, що зміна правовідносин, які стали остаточними внаслідок спливу позовної давності або мали би стати остаточними, якби позовну давність було застосовано без дискримінації на користь держави, є несумісним із принципом правової визначеності (§ 77).

На віндикаційні позови держави та територіальних громад (в особі органів державної влади та місцевого самоврядування відповідно) поширюється загальна позовна давність. Для уникнення дискримінаційної переваги цих суб`єктів порівняно з іншими суб`єктами права вони мають нести ризик застосування наслідків спливу позовної давності для оскарження виданих ними правових актів.

Зміна правовідносин, які стали остаточними внаслідок спливу позовної давності або мали би стати остаточними, якби позовна давність була застосована без дискримінації на користь держави, є несумісною з принципом правової визначеності.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац 2 частини другої статті 45 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року). Аналогічний припис закріплений у частині четвертій статті 56 ЦПК України, чинного з 15 грудня 2017 року.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду вважає, що якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-1852цс16 і Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц та від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц).

У постанові від 20 червня 2018 року у справі № 697/2751/14-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом прав, суду слід встановити, коли прокурор дізнався чи міг дізнатися про порушення інтересів держави.

Вказаний висновок Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне конкретизувати: позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.»

У судовому засіданні встановлено, що листом Прокурора м. Ірпеня прокуратури Київської області 05.11.2008 року за № 38-9313 прокурором було висунуто вимогу Бучанському міському голові надати до прокуратури м. Ірпеня у строк до 07.11.2008 року інформацію про те, у кого перебуває в користування земельна ділянка, загальною площею 24 га, в м. Буча у мікрорайоні «Рокач», яка рішенням двадцять четвертої сесії п`ятого скликання Бучанської міської Ради від 27.12.2007 року № 588-24-V прийнята до земель запасу Бучанської міської ради та дано дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо прийняття вказаної земельної ділянки. Крім того, зазначити чи надавалась вказана земельна ділянка в оренду, користування будь-яким фізичним або юридичних особам, якщо так, то зазначити кому саме (прізвище, ім`я, по-батькові, назву юридичної особи, адреса), яким рішенням, із наданням належним чином завірених копій рішень з додатками.При цьому необхідно звернути увагу,що зазначену інформацію прокурор просив надати у відповідності до ст.. 8,20 Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку із проведенням прокуратурою перевірки (а.с.217, том 1).

У відповідь на вищевказаний лист, 07 листопада 2008 року виконавчий комітет Бучанської міської ради надав відповідь за № 04-08/2864 про те, що Бучанською міською радою прийнято рішення № 941-38-V від 02.09.2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо припинення права постійного користування земельними ділянками Навчально-дослідного господарства «Ворзель» НАУ переведення їх до категорії земель житлової забудови та передача їх до земель запасу Бучанської міської ради в межах м. Буча (мікрорайон «Рокач»). Бучанською міською радою не приймалось рішень щодо надання вищевказаних земельних ділянок в оренду чи в користування будь-яким фізичним або юридичним особам (а.с.216, том 1).

При цьому необхідно звернути увагу на ті обставини,що у судовому засіданні позивач,заперечуючи факт пропущення строку позовної давності,посилалась на ті обставини,що про прийняті рішення Бучанської міської ради,які оспорюються по даній справі та про допущені порушення чинного законодавства при їх прийнятті ,прокурору стало відомо після проведеної у 2016р перевірки.Однак на підтвердження зазначених обставин справи суду не було надано відповідних належних та допустимих доказів.

Таким чином, ще в 2008 році прокуратура була обізнана зі змістом оспорюваного рішення Бучанської міської ради № 941-38-У від 02.09.2008 і в повному обсязі здійснила його перевірку. Натомість позов прокуратурою було подано лише в 2016 році, тобто майже через 10 років після такої перевірки.

Вказана правова позиція підтверджується і практикою Великої палати Верховного Суду, "яка в постанові від 17.10.2018 у справі № 362/44/17 зазначила наступне: «...Позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила,І довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду У разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах »

Таким чином, Велика палата Верховного Суду підтвердила, що за загальним правилом позовна давність для прокурора при здійсненні представництва інтересів держави відраховується саме із моменту, коли про таке порушення довідався або міг довідатися не прокурор, а той орган, який уповноважений здійснювати функції у спірних правовідносинах. Водночас Верховний Суд встановлює виключення із загального правила, коли початок відліку строку позовної давності для прокурора починається з моменту, коли про порушення права дізнався саме він - під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо.

По даній справі прокурор дізнався про ймовірне порушення інтересів держави незабаром після прийняття оспорюваного рішення Бучанської міської ради від № 941- 38-У від 02.09.2008 під час проведення прокурорської перевірки в порядку загального нагляду, який станом на 2008 рік існував як одна із функцій прокуратури, чітко визначена Законом України «Про прокуратуру».

Однак прокуратурою було подано позов про визнання недійсними рішень Бучанської міської ради лише в 2016 році. Отже, прокуратура Київської області пропустила передбачений Цивільним кодексом України 3-річний строк позовної давності та не ставить питання про поновлення даного строку у разі його пропуску із поважних причин.

Щодо обізнаності Національного університету біоресурсів і природокористування України про ймовірне порушення законних прав та інтересів держави,то як уже зазначалось раніше саме Національний аграрний університет надав Бучанській міській раді лист- згоду про вилучення земельної ділянки площею 24 га до земель запасу Бучанської міської ради. А цьому передувало засідання вченої ради НАУ, що зафіксовано у витягу із протоколу засідання.

Отже, Національний університет біоресурсів і природокористування України знав про можливі порушення його майнових прав в межах строку позовної давності, однак не вжив жодних заходів реагування, хоча мав реальну можливість на це.

Щодо обізнаності Міністерства освіти і науки України про ймовірне порушення законних прав та інтересів держави,то у судовому засіданні було встановлено,що згідно п. 81 Статуту Національного аграрного університету затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 01.03.2001 «Про Національний аграрний університет» (в чинній на той момент редакції), звіт про діяльність І Університету щороку заслуховується на конференції трудового колективу за участі представників наглядової ради і подається Кабінетові Міністрів України , Мінагрополітики та Міністерству освіти І науки(а.с.162 т2).

А відповідно до п. 66 зазначеного Статуту Національного аграрного університету при Університеті було створено наглядову раду, до складу якої згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 № 657-р «Про склад наглядової ради Національного аграрного університету» входили в т. ч. Віце-прем`єр-міністр України, який був першим заступником її голови, а також Міністр освіти України (а.с.162 т2).

Отже, Міністерство освіти і науки України було обізнано або могло бути обізнано про фактичні обставини переведення земельної ділянки площею 24 га до земель запасу Бучанської міської ради.

Щодо обізнаності Головного управління Держгеокадастру України в Київській області про ймовірне порушення законних прав та інтересів держави,то у судовому засіданні було встановлено,що згідно Проекту землеустрою щодо припинення права постійного користування земельними ділянками Навчально-дослідного господарства «Ворзель» НАУ переведення їх до категорії земель житлової забудови та передачі їх до земель запасу Бучанської міської ради в межах м. Буча (мікрорайон «Рокач») Бучанської міської ради, розробленого ТОВ «Лідер плюс», 2008 року, даний проект землеустрою отримав позитивні висновки та погодження: відділу земельних ресурсів м. Бучі, який входив до структури Держземагенства України і безпосередньо підпорядковувався Головному управлінню земельних ресурсів у Київській області; державної санітарно-епідеміологічної експертизи, яка була проведена Державною санітарно-епідеміологічною службою Міністерства охорони здоров`я України; державної експертизи землевпорядної документації, яка проводилася Головним управлінням земельних ресурсів у Київській області і була затверджена начальником цього управління Іванюком А.А. Вище зазначені обставини підтверджуються відповідними висновками №115 від 02.07.2008 року, №05.03.02-07/41570 від 07.07.2008 року, №11а-91е від 04.08.2008 року (а.с.70, 72, 90-91, Том 2).

По суті, всі зазначені документи свідчать, що органи Держкомзему були обізнані щодо обставин відведення в оренду (законності чи незаконності) земельної ділянки площею 12 та ще в 2008 році.

Таким чином, як прокуратура Київської області, так і Міністерство освіти і науки України ,Головне управління Держгеокадастру в Київській області та Національний університет біоресурсів і природокористування України вже в момент переведення ділянки площею 60 га до земель запасу Бучанської міської ради були обізнані про такі дії, а відповідно мали можливість подати до суду позов про захист порушених прав та інтересів держави. Відповідно, ними без поважних причин було пропущено 3-річний строк позовної давності.

Виходячи з викладеного,оскільки у судовому засіданні було встановлено, що при прийнятті оскаржуваних рішень Бучанської міської ради № 941-38-V від 02.09.2008р«Про затвердження проекту землеустрою щодо припинення права постійного користування земельними ділянками Навчально-дослідного господарства «Ворзель» НАУ переведення їх до категорії земель житлової забудови та передачі їх до земель запасу Бучанської міської ради в межах міста Буча (мікрорайон «Рокач»),послідуючих рішень ради від 21.10.2010 № 2053/28-73-У «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам», від 27.12.2012 № 1013/1-35-УІ «Про затвердження ОСОБА_81 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 , від 27.12.2012 № 1013/2-35-УІ «Про затвердження ОСОБА_57 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 » були порушені права та законні інтереси Міністерства освіти і науки України,головного управління Держгеокодастру у Київській області та Національного університету біоресурсів і природокористування України ,зазначені рішення Бучанською міською радою були прийняті поза межами наданих їй повноважень та у порушення вищевказаних норм Земельного кодексу України,Закону України «Про основи містобудування», Закону України «Про планування і забудову територій»,ст. 326 ЦК України, Закону України «Про вищу освіту», Закону України «Про основи містобудування», Закону України «Про планування і забудову територій», Закону України « Про регулювання містобудівної документації»,однак даний позов до суду був поданий із пропуском строків позовної давності,передбачених ст.. 257 ЦК України і позивач не заявив клопотання про поновлення даного строку у разі його пропуску із поважних причин (ч 5 ст. 267 ЦК України), то суд відмовляє позивачу у позові з наведених підстав.

Поскільки суд відмовляє позивач у позові у повному обсязі,то не підлягають до відшкодування і судові витрати,понесені позивачем при подачі позову до суду.

На підставі ст.122,149,152 ЗК України,ст.. 387,388,393,396 ЦК України, ст..ст.257-261 ЦК України,керуючись ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Першому заступнику прокурора Київської області у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 01.06.2020р.

Копію рішення суду для відома направити учасникам процесу.

Суддя: С.І. Оладько