КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 375/2322/19

Апеляційне провадження 22-ц/824/7640/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

сторони

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у письмову провадженні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», подану через представника Василенко Катерину Юріївну, на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 05 березня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Литвина О.В., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

у лютому 2019 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути 123 108, 69 грн сплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позову зазначало, що 10.08.2016 між ПрАТ «СК «АРКС» та ТОВ «Український лізинговий фонд» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 83154а6кп, за умовами якого застраховано транспортний засіб - автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 .

10.05.2017 в смт. Рокитне по вул. Жовтнева сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного застрахованого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 31.05.2017, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 07.07.2017 винною в цій ДТП визнано ОСОБА_1 .

За зверненням страхувальника з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, проведено розрахунок суми страхового відшкодування відповідно страхових актів № АХА2208417 від 23.05.2017, № АХА2211292 від 08.06.2017 та умов договору, розмір якої склав 123 108,69 грн. Вказана сума виплачена за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу СТО згідно платіжного доручення.

12.10.2017 з метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача направлено претензію, проте з боку останнього не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 05 березня 2020 в позові відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ПрАТ «СК «АРКС» через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, вважає, що судом неправильно застосовано положення ст. 22, 993, 1166, 1188, 1191 ЦК України. Вони не вказували, що у ДТП може мати місце і вина іншого учасника ОСОБА_2 , а тому і не залучали останнього як співвідповідача Будь - яких доказів наявності вини ОСОБА_2 у ДТП матеріали справи не містять. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідачки на момент ДТП не була застрахована, а вони виплатили страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування, то до них перейшло право вимоги виплачених сум від винної особи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.08.2016 між ПрАТ «СК «АРКС» та ТОВ «Український лізинговий фонд» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 83154а6кп, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб - автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 .

10.05.2017 о 13:30 в смт. Рокитне по вул. Жовтнева сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного застрахованого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , власником якого являється ТОВ «Український лізинговий фонд», та автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , під керуванням відповідачки.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 31.05.2017, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 07.07.2017 винною в цій ДТП визнано ОСОБА_1 .

За зверненням страхувальника з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу позивач виплатив страхове відшкодування у сумі 123 108,69 грн. Вказана сума виплачена за відновлювальний ремонт ТОВ «Автосаміт» згідно платіжних доручень № 335 533 від 24.05.2017 та № 341 284 від 09.06.2017.

Розмір страхового відшкодування визначено на підставі страхових актів № АХА2208417 від 23.05.2017 та № АХА2211292 від 08.06.2017.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з можливості вини іншого учасника у ДТП- ОСОБА_2 , а за відсутності представника позивача в судовому засіданні суд самостійно позбавлений можливості вирішити питання про залучення цієї особи як співвідповідача та визначити ступіть його вини та відповідно визначити розмір відшкодування.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Суд першої інстанції правильно визнав, що у спірних правовідносинах має місце суброгація та позивач має право на відшкодування з винної особи розміру страхового відшкодування, сплаченого за договором добровільного страхування.

Разом з тим, суд відмовив у позові у повному обсязі зважаючи на можливу вину у ДТП іншого учасника ДТП та не залучення його позивачем як свіввідповіадча.

Проте такі висновки не відповідають нормам цивільного процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 13 цього ж Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

ПрАТ «СК « АРКС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , вважаючи її одноосібною винуватицею ДТП та надало докази на підтвердження цих обставин.

Встановивши відсутність вини відповідачки у завданні шкоди суд міг би відмовити у позові з цих підстав. Встановивши обопільну вину обох учасників ДТП суд міг би задовольнити позов частково. Проте відмова в позові у зв`язку з тим, що позивач не зазначив співвідповідачем іншого учасника ДТП суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства.

За клопотанням відповідачки ухвалою суду від 13.02.2020 до участі у справі залучено як третю особу іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 . Останній надав суду письмові пояснення, у яких заперечував наявність своєї вини у вчиненні ДТП та звертав увагу суду, що відповідач не надала будь - яких доказів наявності його вини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження вини відповідачки у завданні матеріальної шкоди, внаслідок ДТП позивач надав судові рішення, які набрали законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК Україниобставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Рокитнянського районного суду Київської області від 31.05.2017, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 07.07.2017 встановлену вину лише ОСОБА_1 . Вина іншого учасника у цій ДТП не встановлена. З цих судових рішень вбачається, що інший учасник ДТП ОСОБА_2 приймав участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення та також заперечував наявність своєї вини у вчиненні ДТП.

Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 05.11.2018 задоволено позов ФГ «Заросянське», яке є власником автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення суми втрати товарної вартості автомобіля, яка за умовами договору страхування не відшкодовувалася страховиком. У даній постанові також вказано на те, що у ДТП винна лише відповідач. Будь - які обставини щодо вини іншого учасника ДТП не встановлені. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_2 у даній справі виступав представником позивача ФГ «Заросянське».

Відповідач, вказуючи на наявність вини ОСОБА_2 у ДТП посилалася на те, що рішеннями Рокитнянського районного суду Київської області від 19.02.2018 та від 17.10.2018 задоволено її позови до Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській обставі та зобов`язано відповідача розглянути по суті її заяву про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у розгляді заяви ОСОБА_1 з мотивів закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, у даних рішеннях не встановлено вини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, а тому ці докази не є належними доказами на підтвердження обставин щодо вини останнього у заподіянні шкоди.

Будь - яких інших доказів на підтвердження своїх доводів щодо наявності вини обох учасників ДТП відповідач не надала, клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи не заявляла.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень 263 ЦПК України судове рішення повинного ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки відповідач не надала будь - яких доказів на підтвердження наявності вини у вчиненні ДТП іншого учасника ДТП, не спростувала докази, надані позивачем як щодо наявності лише її вини у вчиненні ДТП, так і докази щодо розміру відшкодування суд першої інстанції фактично усунувся від повного і всебічно з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та оцінки доказів, та ухвалив рішення на припущеннях, а не на доказах, наявних у матеріалах справи.

Оскільки ПрАТ «СК «АРКС» виплатило страхове відшкодування потерпілому за договором добровільного страхування транспортного засобу, то воно отримало від останнього права кредитора у межах фактичних витрат 123 108,69 грн до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є відповідач на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатив судовий збір при подачі позову у сумі 1 921 грн, при подачі апеляційної скарги 2 881,50 грн, що разом складає 4 802,50 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 05 березня 2020 року скасувати.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» ( ідентифікаційний код 20474912, місцезнаходження вул. Іллінська, 8 м. Київ, 04070) 123 108,69 грн сплаченого страхового відшкодування та 4 802,50 грнсудового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду лише з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 10.08.2020.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик