Провадження № 2/263/914/2020
16 червня 2020 року м.Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:
головуючого судді Кулика С.В.,
за участі секретаря судового засідання Чапни А.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів,
Ухвалою від 23.12.2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з недодержанням при її поданні вимог ст. 175 ЦПК України, позивачу наданий строк для усунення недоліків.
Ухвалою від 18.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.
У судове засідання представник позивача адвокат Новгородська В.В., не з`явилася, надіслала до суду клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області в 25.01.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «ММК ім. Ілліча» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 12.04.2017 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «ММК ім. Ілліча» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в сумі 60648,96 грн. за період з 03.02.2016 року по 21.06.2016 року, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1543 грн.

Кальміуським відділом ДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області 25.04.2017 року відкрито виконавче провадження № 53838942 з примусового виконання виконавчого листа № 264/4263/16-ц, виданого 20.04.2017 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області, про стягнення з ПрАТ «ММК ім.Ілліча» (боржника) на користь ОСОБА_1 (стягувача) середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки в сумі 60648,96 грн. за період з 03.02.2016 року по 21.06.2016 року.

Як вбачається з платіжної вимоги № 91 від 23.05.2017 року боржником ПрАТ «ММК ім. Ілліча» через відділ державної виконавчої служби на користь ОСОБА_1 сплачена грошова сума у розмірі 66809,61 грн.; призначення платежу борг за виконавчим листом № 264/4263/16-ц, виданим 20.04.2017 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області.

Тобто рішення Апеляційного суду Донецької області від 12.04.2017 року ПрАТ «ММК ім. Ілліча» виконане повністю.

В подальшому, постановою Верховного Суду від 13.02.2018 року касаційну скаргу ПрАТ «ММК ім. Ілліча» задоволено, рішення Апеляційного суду Донецької області від 12.04.2017 року про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку та витрат по сплаті судового збору скасовано, рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.01.2017 року залишене без змін.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зі змісту цієї норми вбачається, що зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається із основної, додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до пунктів 3.9 Інструкції зі статистики заробітної плати, розробленої відповідно до Законів України «Про державну статистику» та «Про оплату праці», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні, не належать до фонду оплати праці, тобто не є заробітною платою та платежами, які прирівнюються до неї.

У правовому висновку Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі 6-2159цс15 зазначено, що згідно зі статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Частина перша статті 9 ЦК України кореспондується зі статтею 4 КЗпП України щодо застосування ЦК України до врегулювання відносин, зокрема, до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами.

З огляду на неврегульованість трудовим законодавством відносин з приводу відшкодування майнової шкоди, положення цивільного законодавства можуть поширюватися на ці відносини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 безпідставно набув грошові кошти у сумі 60648,96 грн., у зв`язку з чим позов підлігає задоволенню .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

Разом з тим, витрати на професійну правничу допомогу, які згідно з попереднім розрахунком, який міститься в матеріалах справи, становлять 2655,94 грн., задоволенню не підлягають, оскільки документально позивачем не підтверджені, в матеріалах справи відсутній відповідний платіжний документ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-8, 12-18, 81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» 60648 (шістдесят тисяч шістсот сорок вісім) гривень 96 копійок безпідставно набутих коштів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 гривня 00 копійок.

У стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2655 гривень 94 копійки відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторони:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», , місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя С.В.Кулик