№ 336/101/20
пр. № 2/336/1183/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участі секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 ) про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась 09.01.2020 р. до суду з вищевказаним позовом.

В позовній заяві вказує, що вона є донькою відповідача ОСОБА_2 . Окрім неї, у відповідача є ще одна дитина - неповнолітній брат позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився від шлюбу матері та відчима ОСОБА_5

З 2016 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не розірваний, однак шлюбні відносини припинені. Після припинення шлюбних відносин подружжя ОСОБА_5 , позивач почала проживати у сім`ї вітчима, разом з його батьками.

ОСОБА_2 у 2016 р. покинула родину та дітей, пішла з квартири, проживає окремо.

З цього часу ОСОБА_2 позивача не бачила, вихованням та утриманням не займалась, не телефонувала, матеріальної допомоги на утримання не надавала, життям не цікавилась.

Відповідач веде аморальний спосіб життя, пиячить, вживає наркотичні засоби, бродяжить.

Позивач навчається в ДНЗ «ЗПТКЛ», потребує матеріальної допомоги. Всі питання щодо виховання, розвитку, навчання, утримання, лікування вирішуються ОСОБА_3 - батьком її відчима без участі та підтримки матері.

Посилаючись на те, що відповідач систематично свідомо нехтує батьківськими обов"язками по відношенню до неї, та на ст..ст.150, 155, 164-167, 180-182, 243 СК України, за позовом ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неї; встановити над нею опіку, призначивши ОСОБА_3 її опікуном та стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Ухвалою від 15.01.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10.02.2020 р.

10.02.2020 р. справа передана судді Жупановій І.Б. для вирішення клопотання позивача про об`єднання з іншою цивільною справою.

Ухвалою від 19.02.2020 р. в задоволенні клопотання про об`єднання справ відмовлено, підготовче судове засідання призначено на 18.03.2020 р.

18.03.2020 р. закрито підготовче провадження і призначено судове засідання на 22.04.2020 р.

22.04.2020 р. розгляд справи відкладено на 01.06.2020 р. через перебування судді в нарадчій кімнаті.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, аліменти просить стягувати на користь ОСОБА_3 .

Представник третьої особи - районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району м.Запоріжжя подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить винести рішення на розсуд суду, з врахуванням висновку органу опіки та піклування.

Третя особа - ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи за його відстуності, позов ОСОБА_1 підтримує.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце його проведення повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала.

Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача та третіх осіб, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, законний і підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин:

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Ст.150 СК України передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч.ч.2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.

За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено наданим свідоцтвом про народження (а.с.5).

Мати не виконує покладених на неї законом батьківських обов`язків по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дитини.

Обставини, зазначені позивачем в позові, підтверджені дослідженими судом письмовими доказами.

Так, відповідно до довідки від 20.12.2019 р., виданої ДНЗ «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей» (а.с.6), ОСОБА_1 характеризується лише з позитивної сторони, вихованням дитини займається вітчим, з яким ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , мати ОСОБА_2 інтересу до доньки не проявляє і у вихованні участі не приймає, батьківські збори не відвідує, на телефонні дзвінки класного керівника не відповідає.

Згідно інформації з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8» від 02.01.2020 р. (а.с.7), ОСОБА_1 спостерігається у лікаря-педіатра дільничого з народження, перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога з приводу діазнозу: міопатія ІІ ст. обох очей. У разі хвороби за медичною допомогою до лікаря-педіатра дитина звертається самостійно без батьків. Поради та призначення лікарів мати виконує частково. Протягом останнього часу мати з дитиною до амбулаторії № 3 (педіатричної) КНП «ЦПМСД № 8» не з`являлись.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.12.2019 р. (а.с.8) за місцем тимчасового влаштування ОСОБА_1 , діти забезпечені всім необхідним для повноцінного життя та розвитку.

Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітньої ОСОБА_1 (а.с.28-29).

Враховуючи, що викладені в позовній заяві твердження позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов"язками та інтереси позивача, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходив з наступного.

За положеннями ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів наїї утримання підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка недосягла чотирнадцяти років, а піклування- над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.55 ЦК України).

Відповідно до ст.244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Враховуючи позицію позивача, ОСОБА_3 , а також інформацію, викладену у висновку органу опіки та піклування, суд призначає опіконом ОСОБА_1 ОСОБА_3 .

Оскільки ОСОБА_1 , від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-284, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 ) про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), батьківських прав відносно її доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити опіку над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначити ОСОБА_3 опікуном над ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.01.2020 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На підставі п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлений 04 червня 2020 року.

Суддя О.В.Дмитрюк