Провадження № 2/947/1533/20
09.06.2020 рокуКиївський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,
секретар судового засідання - Белінська Ганна Сергіївна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
18.12.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 26.12.2019 року провадження по справі відкрито.
Ухвалою суду від 03.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився.
18.03.2020 року позивачем ОСОБА_1 до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Відзиву або будь-яких заяв щодо розгляду справи по суті позовних вимог від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири під номером АДРЕСА_1 .
Згідно довідки про склад сім`ї від 17.12.2019 року №Н4-215888-ф/л, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради за адресою АДРЕСА_1 , є зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 , який не є членом сім`ї.
Позивач в позові зазначає, що відповідач ОСОБА_2 в даній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утримані житла участі не бере, особистих речей у квартирі не має.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, правом на подання відзиву або будь-яких інших заяв щодо розгляду справи по суті позовних вимог не скористався.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Згідно договору купівлі-продажу від 15.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куртєвою К.І., позивач по справі ОСОБА_1 купив, тобто прийняв у власність квартиру під АДРЕСА_1 /а.с.7-8/.
Як вбачається з довідки №Н4-215888-ф/л від 17.12.2019 року, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради відповідач по справі зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 30.05.2017 року /а.с.9/.
З Акту про фактичне не проживання за місцем реєстрації від 27.01.2020 року, складеного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підписи яких засвідчені керівником дільниці №3 КП ЖКС «Вузівський», вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 01.01.2018 року та по 18.12.2019 року, не зважаючи на реєстрацію, фактично не проживає ОСОБА_2 /а.с.15/.
Позивачу по справі ОСОБА_1 було повторно виданий акт від 02.03.2020 року про відсутність особи за місцем реєстрації, складений сусідами ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , підписи яких засвідчені керівником дільниці №3 КП ЖКС «Вузівський» Сальниковим К.В., згідно даного акту вбачається, що станом з 01.01.2018 року та по 02.03.2020 року відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
До суду були надані письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт не проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України.
Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 в якій на теперішній час крім позивача зареєстрований також відповідач ОСОБА_2 , який не проживає за вказаною адресою з 01.01.2018 року.
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
Оскільки, факт реєстрації відповідача призводить до порушення прав позивача як власника майна, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до правомірного звернення позивача до суду за захистом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 274-279, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження та подання заяви про перегляд заочного рішення продовжуються на строк дії такого карантину.
Повний текст заочного рішення складено 11.06.2020 року.
Суддя Васильків О. В.