Ухвала

28 травня 2020 року

м. Київ

справа № 454/1205/19

провадження № 61-21397ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 03 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з часу пред`явлення позову і до досягнення дитиною 23-річного віку або припинення навчання, та витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 грн.

Сокальський районний суд Львівської області рішенням від 11 червня 2019 року позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 травня 2019 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку або припинення навчання. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 грн. Стягнув з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Львівський апеляційний суд постановою від 04 листопада 2019 року рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 червня 2019 року в частині розміру аліментів змінив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 08 травня 2019 року і до досягнення ОСОБА_3 віку двадцяти трьох років або припинення навчання. В решті рішення суду залишив без змін.

23 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 03 грудня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року.

07 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку заяву про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 03 грудня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у роз`ясненні ухвали Верховного Суду від 02 грудня 2019 року.

23 травня 2020 року ОСОБА_1 повторно подав засобами поштового зв`язку заяву про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 03 грудня 2019 року, в якій просить роз`яснити йому причини невиконання ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 13 травня 2019 року у справі № 454/1205/19; норми ЦПК України, які надають право Верховному Суду встановлювати, змінювати порядок розгляду справи встановлений судом першої інстанції.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Роз`яснені можуть бути лише ті рішення, які підлягають виконанню у порядку визначеному Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, прийняті з процесуальних питань, які вказують на ту чи іншу процесуальну дію, прийняту судом у межах наданих йому повноважень.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Ураховуючи, що Верховний Суд рішення по суті за результатом розгляду даної справи не приймав, підстави для роз`яснення ухвали Верховного Суду від 03 грудня 2019 року відсутні.

Керуючись статтею 271 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У роз`ясненні ухвали Верховного Суду від 03 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев