Справа № 399/486/19
Провадження № 2/399/218/20
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2020 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, ОСОБА_6 , третя особа ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на земельні ділянки,

встановив:

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом до Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, ОСОБА_6 , третя особа ОСОБА_5 звернувсь позивач ОСОБА_1 , який, після зміни підстав позову, просив визнати недійсним заповіт від 08.08.2005 року, складений ОСОБА_7 , померлою 05.02.2018 року та зареєстрований в реєстрі за № 25, визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_7 право власності на земельні ділянки: площею 3,5302 га, кадастровий номер :02:000:2190 та площею 3,5081 га, кадастровий номер :02:000:0191, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_7 , після смерті якої залишилася спадщина, а саме: земельні ділянки площею 3,5302 га, кадастровий номер :02:000:2190 та площею 3, 5081 га, кадастровий номер :02:000:0191, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Дані земельні ділянки належать померлій ОСОБА_7 на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії КР № 093793 та серії Р2 № 475662.

Позивач є спадкоємцем за заповітом від 08.08.2005 року, посвідченим секретарем Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, реєстраційний номер 24. Спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині немає.

27.02.2018 року позивач звернувся до Онуфріївської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, але дізнався, що ОСОБА_7 в один день 08.08.2005 року було складено три заповіти: № 21 на ОСОБА_8 , номер в спадковому реєстрі 62681267, № 24 на ім`я ОСОБА_1 , номер в спадковому реєстрі 63497179 та № 25 на ім`я ОСОБА_6 , номер в спадковому реєстрі 62681297.

Враховуючи, що в тексті заповіту № 25 не конкретизовано земельну ділянку, на яку складено заповіт і реєстровий номер виправлений так, що його дійсний номер не зрозумілий, постановою державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори Оніщенко А.А. від 22.02.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому він змушений звернутися до суду.

Ухвалою від 21.11.2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні.

08.01.2020 року ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області виключено з числа відповідачів Онуфріївську районну державну адміністрацію та залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5

24.01.2020 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі, оскільки заповіт, складений на ім`я ОСОБА_1 , було складено раніше, тому наступний заповіт його скасовує. Крім того, заповіт не містить підпису спадкодавця.

12.02.2020 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, в якому він просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області Крутько С.В. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що на час складання заповітів ОСОБА_7 працювала секретарем Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області та посвідчувала заповіти померлої. Пояснила, що особисто ходила до дому до померлої з текстом заповіту, згідно якого все своє майно ОСОБА_7 заповідала позивачу, але вона не підписувала той заповіт та попросила підготувати три інших, згідно яких вона заповіла паї ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а житловий будинок ОСОБА_1 . Дані в книгу реєстрації нотаріальних дій вносила вона особисто, через що в нумерації виникли неточності не пам`ятає, оскільки це було дуже давно. Де подівся непідписаний заповіт на користь ОСОБА_1 не пам`ятає.

Заслухавши позивача, його представника, представників відповідача, третю особу та свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статей 1233, 1234 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Згідно з частиною першою статті 1235 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У відповідності до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Відповідно до статті 1251 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , яка була тіткою позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 /а.с. 15/.

Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі: земельні ділянки площею 3, 5302 га, кадастровий номер :02:000:2190 та площею 3, 5081 га, кадастровий номер :02:000:0191, що розташовані на території Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дані земельні ділянки належать померлій ОСОБА_7 на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії КР № 093793 від 01.07.2009 року /а.с. 16/ та серії Р2 № 475663 від 28.08.2002 року /а.с. 21/.

Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом від 08.08.2005 року, посвідченим секретарем Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області Трепачовою Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 24 /а.с. 28/.

При зверненні позивача до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини позивачем було з`ясовано, що в один день 08.08.2005 року Камбурліївською сільською радою було посвідчено чотири заповіти складені померлою ОСОБА_7 , а саме:

1) № 21 яким спадкодавець на випадок своєї смарті Державний акт на землю, що належить їй згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 214720 заповіла ОСОБА_8 (заповіт підписаний померлою в присутності секретаря Камбурліївської сільської ради Трепачовою Н.М. о 15 год. 25 хв.), номер в спадковому реєстрі 62681267,

2) № 24 яким спадкодавець на випадок своєї усі свої права та обов`язки, які належатимуть їй в майбутньому та все своє майно заповіла ОСОБА_1 (заповіт підписаний померлою в присутності секретаря Камбурліївської сільської ради Трепачовою Н.М. о 13 год. 22 хв.), номер в спадковому реєстрі 63497179;

3) № 25 яким спадкодавець на випадок своєї смерті Державний акт на землю, що знаходиться в оренді СТОВ «Родіна» заповіла ОСОБА_6 (заповіт підписаний померлою в присутності секретаря Камбурліївської сільської ради Трепачовою Н.М. о 15 год. 25 хв.), номер в спадковому реєстрі 62681297;

4) № 20 яким спадкодавець на випадок своєї смерті будинок , що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 (заповіт підписаний померлою в присутності секретаря Камбурліївської сільської ради Трепачовою Н.М. о 15 год. 25 хв.).

В судовому засіданні було досліджено оригінали вищевказаних заповітів, які були витребувані з Камбулріївської сільської ради, однак оригінал заповіту № 24 від 08.08.2005 року в сільській раді відсутній.

З метою оформлення спадщини 27.02.2018 року позивач подав заяву про прийняття спадщини до Онуфріївської державної нотаріальної контори /а.с. 30/.

Постановою державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори Оніщенко А.А. від 22.02.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в тексті заповіту № 25 не конкретизовано земельну ділянку, на яку складено заповіт і реєстровий номер виправлений так, що його дійсний номер не зрозумілий /а.с. 26/.

Відповідно до інформаційного повідомлення Державного архіву Кіровоградської області № Ш-1145/2106/01-17 від 28.08.2019 року заповіти до архіву не надходять, тому надати інформацію щодо існування заповіту від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_6 немає можливості, рекомендовано звернутися до Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області /а.с. 32/. Аналогічна інформація міститься в повідомленні Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області № 594/01-17 від 06.08.2019 року /а.с. 33/.

Згідно довідки № 126 від 27.12.2019 року земельні ділянки (паї) ОСОБА_7 за кадастровим номером :02:000:2190 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 093793 від 01.07.2009 року та за кадастровим номером :02:000:0191 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 475663 від 28.08.2002 року знаходяться в оренді у СТОВ «Родіна» згідно договорів оренди землі від 05.12.2007 року № 577 та від 03.03.2014 року № 578 /а.с. 79/.

В судовому засіданні було досліджено книгу запису нотаріальних дій (справа: 4.1), з 2004 по 2008 роки, де внесено запис про складений заповіт на ім`я ОСОБА_6 , на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , проте нумерація в книзі зазначена невірно, а саме: 25, 21, 22, 23, 24 та містить виправлення.

Відповідно копії спадкової справи № 37/2018 після смерті ОСОБА_7 , розпочатої 27.02.2018 року Онуфріївською державною нотаріальною конторою, вбачається, що 27.02.2018 року, 09.06.2018 року та 12.06.2018 року з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 /а.с. 161-179/.

Не погоджуючись з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно із частинами першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статі 203 цього Кодексу.

Згідно частини 1статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Згідно ч.ч.1, 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. У населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбачені статтею 38 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно положення ст. 49 цього Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законові; дії підлягають вчиненню іншим нотаріусом чи іншою посадовою особою; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась недієздатна особа або представник, який не має необхідних повноважень; угода, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, вказаним в її статуті чи положенні.

Нотаріус чи інша посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що порочать честь і гідність громадян.

Нотаріус чи інша посадова особа, що вчиняє нотаріальні дії, на прохання особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, повинні викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У разі коли у вчиненні нотаріальної дії відмовляє нотаріус, він не пізніш як у триденний строк виносить постанову про таку відмову.

Частиною 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» не приймаються для вчинення нотаріальних дій документи, що мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, текст яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також написані олівцем.

Тексти нотаріально посвідчуваних угод, засвідчуваних копій документів і виписок з них, тексти перекладів та заяв повинні бути написані ясно і чітко; числа і строки, що стосуються змісту посвідчуваних угод, мають бути позначені хоча б один раз словами, а назви юридичних осіб - без скорочень і з зазначенням їх адрес.

Прізвища, імена та по батькові громадян повинні бути написані повністю із зазначенням місць їх проживання.

Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, повинні бути прошиті, а аркуші пронумеровані і скріплені печаткою.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення , є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Суд зазначає, що нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220, ч.1 ст.224 ЦК тощо), а оспорювані правочини - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2 ст.222, ч.2 ст.223, ч.1 ст.225 ЦК тощо).

Нікчемний правочин є недійсним через його невідповідність вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Статтею 69 цього Закону передбачено, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині.

Відповідно до статей 1233,1234 ЦК України, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Загальні вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтями 1247,1248 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до п. 33. Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), посадові особи виконавчого комітету посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 541, 543 Цивільного кодексу ( 1540-06 ) і особисто подані ними посадовій особі виконавчого комітету. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Якщо заповідач внаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними в пункті 13 цієї Інструкції. Громадянин, на користь якого заповідається майно, не вправі підписувати його за заповідача.

П. 34, 35 Цієї ж інструкції передбачено, що при посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. Посадова особа виконавчого комітету перевіряє, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать чинному законодавству. Заповіт повинен бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало неясностей чи суперечок після відкриття спадщини.

П. 38 передбачає, що заповіти, посвідчені посадовими особами виконавчих комітетів, записуються до алфавітної книги обліку заповітів (додаток N 4). Заповідач може в будь-який час змінити або скасувати заповіт, подавши про це заяву до виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів.

Як убачається з матеріалів справи, оскаржуваний позивачем заповіт складений 8 серпня 2005 року о 15 годині 25 хвилин у письмовій формі від імені ОСОБА_7 та підписаний заповідачем особисто, в присутності секретаря сільської ради Трепачової Н.М., текст цього заповіту власноручно підписаний та посвідчений секретарем Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області Трепачовою Н.М.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

У тексті заповіту умови, які суперечать закону або моральним засадам суспільства, відсутні.

Отже, зазначений заповіт складено особою, яка мала на це право та відповідає вимогам закону щодо його форми та посвідчення. Посилання позивача на те, що в тексті заповіту № 25 не конкретизовано на яку саме земельну ділянку заповідач склала заповіт, реєстраційний номер указано з виправленням і не відомо він в книзі реєстрації за № 25 чи за іншим номером, заповіт має суперечності та незрозумілості в тексті, а його відомості необхідні для оформлення по заповіту № 24 попередньому, тому видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, не є підставою вважати вказаний оспорюваний заповіт нікчемним в розумінні ст. 1257 ЦК України.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, зокрема заповіти складені ОСОБА_7 , покази свідка ОСОБА_9 книгу запису нотаріальних дій достеменно неможливо визначити який із заповітів померлою був складений останнім та скасовує попередні, оскільки їх нумерація є виправленою, а за часом складання заповіт № 24 на користь позивача ОСОБА_1 складено раніше інших трьох заповітів, які складені в один і той же час о 15 год. 25 хвилин, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання заповіту недійсним та визнання права власності за позивачем на земельні ділянки в порядку спадкування.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати по справі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 76, 81, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, ОСОБА_6 , третя особа ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на земельні ділянки відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України процесуальний строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст судового рішення складено 4 червня 2020 року.

Суддя М.М. Лях