Справа № 243/5357/20
Провадження № 2/243/1842/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Старовецький В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , за участю особи, що приймає участь у справі ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у даній цивільній справі шляхом накладення арешту на 1/3 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 56,9 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м.

Заява мотивована тим, що в провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває позовна заява ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів на загальну суму 327 247,38 гривень. Позивачу відомо, що за ОСОБА_2 відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 213130596 від 19.06.2020 року зареєстроване право власності на 1/3 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 56,9 кв.м., житловою площею 35.6 кв.м. Позивач вказує, якщо не вжити заходів забезпечення позову, відповідач зможе розпорядитись своєю власністю, щоб уникнути виконання судового рішення. Зважаючи на це, у випадку позитивного вирішення справи за позовом ОСОБА_1 виконання рішення буде ускладнене.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступних висновків.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснює, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб,

права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, право власності на кв. АДРЕСА_2 зареєстровано 12.08.2010 року за:

- ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частки на підставі свідоцтва про право власності без № від 30.07.2010 року;

- ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки на підставі свідоцтва про право власності без № від 30.07.2010 року;

- ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки на підставі свідоцтва про право власності без № від 30.07.2010 року.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 56,9 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., при цьому право власності інших співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вищевказане майно жодним чином не порушується, а невжиття заходів щодо забезпечення позову при розгляді даної справи може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю особи, що приймає участь у справі ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходів щодо забезпечення цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Накласти арешт на 1/3 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 56,9 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Копію ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі для відома, та Слов`янському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) - для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький