24.07.2020 Справа № 756/808/19
Унікальний № 756/808/19
Провадження № 2/756/878/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Дрончак Д.А.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_8, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА», про стягнення майнової та моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в січні 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про стягнення майнової та моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позову вказує, що 04.02.2018 о 19 год. 10 хв. за адресою м. Київ по вул. Героїв Дніпра, 41/10, сталася дорожньо-транспортна пригода, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Шевролет» д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху (під час вимушеної зупинки) не переконалась в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок вказаного ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_5 порушила п. 2.36, 10.1 Правил дорожнього руху України.

Винність ОСОБА_5 у скоєнні ДТП встановлена постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27.04.2018 по справі про адміністративне правопорушення №756/2115/18 та постановою Оболонського районного суду м. Києва від 06.09.2018 по справі про адміністративне правопорушення № 756/10608/18.

Як у скоєнні ДТП так і у завданні позивачу матеріальної шкоди, ОСОБА_5 свою вину заперечує і у добровільному порядку її не відшкодовує.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колірного транспортного засобу вих. № 8135 від 30.10.2018р., матеріальний збиток нанесений позивачу складає 19 702,85 грн. Крім того вартість проведення такого експертного дослідження відповідно до квитанції про сплату № 8135 від 13.11.2018р., склала 1500,00 грн.

Після встановлення вини відповідача вона повідомила, що її цивільно-правова відповідальність застрахована, у ТДВ «СТ «Домінанта».

Зазначає, що 17.09.2018 позивач через представника у телефонному режимі повідомив ТДВ «СТ «Домінанта» про настання страхової події на комп`ютеризовану телефону лінію номер якої зазначений у полісі (0 800 50-70-17).

Однак, у період починаючи з 17.09.2018 ТДВ «СТ «Домінанта» не здійснював до позивача та представника жодного запиту щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Позивач вказує, що не зміг подати заяву про страхове відшкодування відповідно до приписів ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки за адресами, що вказані у Полісі, (м. Київ вул. Саксаганського, 119 оф. № 27) а також у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що міститься на сайті Міністерства юстиції України, ніяких органів і працівників ТДВ «СТ «Домінанта» не виявлено.

Позивач вказує, що отримав моральну шкоду розмір якої оцінює у 20 000 грн, оскільки внаслідок вимог до довіреної ОСОБА_7 щодо і негайного вжиття заходів з усунення завданих транспортному засобу пошкоджень, для можливості використання його за призначенням без втрати ділової репутації, відбулося порушення стосунків з довіреною особою ОСОБА_7 що призвело до порушення умов укладених до вчинення ДТП відносин та порушення життєвих зв`язків.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 22,23,1166,1187,1194 ЦК України, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь спричинені внаслідок ДТП реальні збитки в розмірі 21202 грн. 85 коп. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Ухвалою суду 21.03.2019 року відкрито спрощене позовне провадження по справі.

26.06.2019 року відповідач ОСОБА_5 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на те, що відсутнє будь-яке рішення суду, яким іменем України суддя постановив визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме вчинення нею 04.02.2018 року, о 19 год 10 хв, рухаючись в автомобілі по вул. Героїв Дніпра, 41/10, міста Києва, дорожньо-транспортної пригоди; відсутнє будь-яке рішення суду, яким іменем України суддя постановив визнати ОСОБА_6 потерпілим від адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 ; цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то й відповідачем у даному позові має бути не застрахована особа; відсутнє належне документальне підтвердження (експертизи, інші належні і допустимі докази) причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_5 , здійсненими нею 04.02.2018 року та заявленими до неї позовними вимогами стосовно кожного позивача особисто, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

26.06.2019 р. ОСОБА_5 подала до суду клопотання про відвід головуючого судді Яценко Н.О. у даній справі.

Ухвалою суду від 02.07.2019 року визнано необґрунтованим клопотання ОСОБА_5 про відвід головуючого судді та передано до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду м.Києва для визначення складу суду та розгляду заяви про відвід головуючого судді Яценко Н.О.

04.07.2019 року ухвалою судді Оболенського районного суду м.Києва Жуком М.В. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід головуючого судді Яценко Н.О.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, з обставин викладених в ньому та просила задовольнити.

Представники ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували відносно заявлених позовних вимог та просили в задоволенні позову відмовити.

Представник ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2018 о 19 год. 10 хв. за адресою м. Київ по вул. Героїв Дніпра, 41/10, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Шевролет» д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху (під час вимушеної зупинки) не переконалась в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок вказаного ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_5 порушила п. 2.36, 10.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва, від 06.09.2018 року, у справі №758/10608/18, водія ОСОБА_5 визнано винною, в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.8).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342 /95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що вищезазначена постанова про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП набрала законної сили, а обставини встановлені в ній не доказуються при розгляді інших справ, суд вбачає вину відповідача у ДТП.

В ході розгляду справи встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винною в якому визнано ОСОБА_5 , отримав пошкодження автомобіль марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , чим було заподіяно майновий збиток позивачу. Вартість матеріального збитку встановленого звітом № 8135 від 30.10.2018р. становить 19 702 грн. 85 коп. та вартість самого експертного дослідження складає 1500,00 грн., що підтверджується квитанції про сплату № 8135 від 13.11.2018 р. (а.с. 10-24, 26)

Як убачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Шевролет» д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_5 , станом на дату ДТП (04.02.2018) була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта» згідно полісу № АМ / 0519307 від 31.05.2017 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утримання транспортних засобів механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Слід зазначити, що згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальників - заподіювача шкоди.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 12 вказаного закону визначено, що страхове відшкодування зменшується на суму франшизи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, за змістом вказаної статті вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, можуть бути заявлені у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»),

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц)

Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду.

В судовому засіданні представником позивача не доведено, що страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, а тому суд доходить до висновку, що слід відмовити у стягнення матеріального збитку з відповідача - ОСОБА_5 . Разом з тим, враховуючи, що цивільно-майнова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована полісом № НОМЕР_4 в ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» з лімітом майнової відповідальності в розмірі 100 000,00 грн., та беручи до уваги, що завдані позивачу збитки складають 21202 грн. 85 коп., окрім того ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» не визнано банкрутом та не ліквідовано, суд вважає за доцільне стягнути з ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» на користь ОСОБА_4 матеріальній збиток спричинений внаслідок ДТП в сумі 19 702 грн. 85 коп. та витрати за оцінку вартості завданих матеріальних збитків в розмірі 1 500 грн.

В цій частині суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення судом.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача грошової компенсації моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн необхідно зазначити наступне.

Беручи до уваги, що позивачем не була належним чином аргументована вищезазначена сума моральної шкоди та не надано належних доказів для її підтвердження, суд вбачає за доцільне відмовити в стягненні моральної шкоди на користь ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., а тому на підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1166,1167,1187,1194 ЦК України, ст.ст.4-5, 12-13, 76-83, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» (код ЄДРПОУ - 35265086, адреса місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Василя Макухи, будинок 1) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) матеріальній збиток спричинений внаслідок ДТП в сумі 19 702 грн. 85 коп. та витрати за оцінку вартості завданих матеріальних збитків в розмірі 1 500 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» (код ЄДРПОУ - 35265086, адреса місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Василя Макухи, будинок 1) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 липня 2020 року.

Суддя Н.О. Яценко