Справа № 175/5076/19
Провадження № 2/175/1462/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 травня 2020 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Новік Л.М.
за участю секретаря - Сапай О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, -
Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. У своїх позовних вимогах зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після його смерті залишилось нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 .
На момент смерті ОСОБА_4 у будинку було зареєстровано троє осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
30.01.2009 року на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 успадкувала 1/2 частку будинку. (вказані обставини підтверджуються рішенням суду та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно). 20.11.2009 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 успадкував ј частку будинку (вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом). 20.11.2009 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачка успадкувала ј частку будинку. 19.07.2016 року Відповідач продала ОСОБА_2 свою ј частку будинку (вказані обставини підтверджуються договором купівлі-продажу).
З цього моменту ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали володіти по Ѕ частці будинку. З моменту продажу своєї частки Відповідач продовжувала жити у даному будинку, проте починаючи з 2017 року сумісне життя разом з Відповідачем стало не можливе, остання почала приймати наркотичні речовини, неадекватно себе поводити, таємно здійснювати крадіжки цінностей з будинку, вести асоціальний образ життя, проводити час у сумнівних компаніях, внаслідок чого з Відповідачем почали виникати постійні конфлікти. Після чергової сварки Відповідач почала жити окремо. З 2018 року зв`язок з Відповідачем утрачено і позивачам не відоме фактичне місце її проживання.
Факт відсутності Відповідача більше року за вищезазначеною адресою підтверджується актом про не проживання від 24.12.2019, який складений квартальною ОСОБА_5 у присутності трьох сусідів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Зважаючи на те, що позивачі є єдиними власником вказаного нерухомого майна, що підтверджується свідоцтвом про право власності, у них виникла потреба зняти з реєстрації ОСОБА_3 .
Просять суд визнати ОСОБА_3 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: будинок АДРЕСА_1 з тих підстав, що дана особа втратила право користування даним житловим приміщенням, оскільки вона не користується цим приміщенням більше року без поважних причин .
До початку відкритого судового засідання позивачі надали заяви в якіх позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили справу розглянути без їх участі та не заперечували проти заочного рішення.
У відкрите судове засідання відповідач не з`явилася з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.
Відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2009 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником Ѕ спільної частки житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).
Відповідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 20.11.2009 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та договору купівлі-продажу від 19.06.2016 року ОСОБА_2 є власником ј частки житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 11-14).
Відповідно до відомостей адресно-довідковогопідрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, домової книги ОСОБА_3 з 05.08.2003 року зареєстрована за адресою: будинок АДРЕСА_1 (а.с.22). Факт не проживання ОСОБА_3 більше року, за вищевказаною адресою, також підтверджується актом не проживання за місцем реєстрації від 24.12.2018 року виданої квартальною вуличного комітету Підгородненської міської ради №97 ОСОБА_5 .
Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Як встановлено в судовому засіданні з січня 2018 року відповідач не проживає за адресою: будинок АДРЕСА_1 , не бере будь-якої участі в утриманні житла, втратив будь-який інтерес до даного житла.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Конституція України є нормами прямої дії,які мають найвищу силу.
Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що реєстрацією відповідача в належному позивачу будинку на праві власності порушуються законні права та інтереси позивача, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, оскільки позивам задоволені їх позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. (в порядку ч.ч.1-2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом. Зокрема згідно з положеннями згідно з положеннями ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судовий збір, що підлягав сплаті за звернення до суду з даною позовною заявою складає 768 грн. 40 коп.
Разом з тим, позивачами сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 384,20 грн. та на користь ОСОБА_1 384,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64, 72, 156 ЖК України, ст.317, 319,405 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 141, 206, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн - НОМЕР_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: будинок АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку за адресою: будинок АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інн - НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 384,20 грн.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , інн - НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 384,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Л.М. Новік