ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 травня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/29/20

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/695/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Скрипки А.А.,

за участю секретаря Герасименко Ю.О.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: державний реєстратор речових прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації Чернігівської районної державної адміністрації, Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

третя особа: орган опіки та піклування - Деснянська районна у м. Чернігові рада,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 лютого 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 25.02.2020, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації Чернігівської райдержадміністрації, Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі за текстом - АТ «Альфа-Банк»), в якому просила скасувати вчинені державним реєстратором Чернігівської райдержадміністрації записи про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , а саме: за ПАТ «Укрсоцбанк» - № 23141380 від 10:34:17 год. 31.10.2017, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний № 37897473 від 02.11.2017, і за АТ «Альфа-Банк» - № НОМЕР_1 , від 15:28:53 год. 22.11.2019, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 49857089 від 26.11.2019, і здійснити розподіл судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.06.2007 ОСОБА_1 і Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі за текстом - АКБ «Укрсоцбанк») уклали кредитний договір № 958/3-42, відповідно до якого ОСОБА_1 видано кредит, цільове призначення якого - фінансування будівництва (для придбання житла) згідно з договором № 53 від 30.11.2005 про пайову участь у будівництві жилого будинку по АДРЕСА_1 . На забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором у цей же день - 25.06.2007 ОСОБА_1 і АКБ «Укрсоцбанк» укладено договір іпотеки, який зазнавав змін, згідно з пунктом 1.1. якого (з наступними змінами) ОСОБА_1 передала в іпотеку АКБ «Укрсоцбанк» квартиру АДРЕСА_1 . Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.03.2016, яке набрало законної сили й звернуто до виконання, з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі за текстом - ПАТ «Укрсоцбанк») стягнуто 23224 долари 56 центів США, що за офіційним курсом валют на 09.11.2015 становило 526012 грн 23 коп., і 14851 грн 39 коп. пені. Не обмежуючись цим, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації Чернігівської райдержадміністрації щодо реєстрації за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 і 31.10.2017 цей реєстратор вчинив перший оспорюваний запис № 23141380 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний № 37897473 від 02.11.2017. У цьому записі зазначено, що підставою виникнення у ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру, про яку йдеться, є іпотечний договір серія та номер 2801 від 25.06.2007. ПАТ «Укрсоцбанк» реорганізовано шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». 22.11.2019 цим же державним реєстратором вчинено другий оспорюваний запис № 34311565 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 49857089 від 26.11.2019. У цьому записі зазначено, що підставою виникнення у АТ «Альфа-Банк» права власності на названу вище квартиру є передавальний акт АТ «Укрсоцбанк» без номера від 11.10.2019. Отже запис № 34311565 має похідний характер від запису № 23141380. Оспорювані записи суперечать чинному законодавству. Так:

- в укладеному ОСОБА_1 з ПАТ «Укрсоцбанк» іпотечному договорі від 25.06.2007 відсутнє застереження, прирівняне за своєю суттю до договору про задоволення вимог іпотекодержателя у позасудовому порядку;

- повідомлення про намір іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» ОСОБА_1 отримано не було і договір про задоволення вимог іпотекодержателя нею не укладався, на що державний реєстратор, вчиняючи оспорювані написи, не звернув уваги;

- вчинення оспорюваних записів суперечить ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»;

- відкриття виконавчих проваджень №№ 51433120, 51433082 на виконання згаданого вище рішення суду від 30.03.2016 та прийняття рішення про реєстрацію права власності на квартиру, про яку йдеться, за ПАТ «Укрсоцбанк» призвело до подвійного стягнення, оскільки за цими рішеннями (суду і реєстратора) стягується одна й та ж заборгованість за кредитним договором;

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нього іпотекодержателем не може вважатися примусовим стягненням (відчуженням без згоди власника), оскільки таке право іпотекодержателя виникло на підставі договору про задоволення вимог останнього (відповідного застереження в іпотечному договорі), згоду на яке надано іпотекодавцем шляхом підписання відповідного договору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- сам по собі укладений ОСОБА_1 з АКБ «Укрсоцбанк» договір іпотеки від 25.06.2007 не є самостійною підставою, що підтверджує виникнення, перехід або припинення права власності на предмет іпотеки від ОСОБА_1 до АКБ «Укрсоцбанк». У цьому договорі відсутнє застереження, яке прирівнюється до договору між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог останнього. Крім того, сама по собі умова договору іпотеки про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки не свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття з його володіння предмета іпотеки;

- звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі) без згоди іпотекодавця є примусовою дією іпотекодержателя, направленою на вибуття предмета іпотеки з власності іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог, а тому такий спосіб стягнення не міг бути застосований для звернення стягнення на квартиру, що є об`єктом судового розгляду, в силу Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Новик підтримав апеляційну скаргу, а представник АТ «Альфа-Банк» - адвокат Воронцова М.В. проти її задоволення заперечувала.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Так, у справі встановлено наступне.

25.06.2007 між АКБ «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. за реєстраційним № 2302. Згідно з цим договором іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю на забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту № 958/3-42 від 25.06.2007, який укладено між ними ж, майнові права на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до підп. 2.4.4 пункту 2.4, пп. 3.1 та 4.1 цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п. 4.5. договору, іпотекодержатель має право вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки з тих, що передбачені у договорі, зокрема відповідно до підп. 4.5.3. цього пункту іпотекодержатель має право на передачу йому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Наведене підтверджується копією описаного договору (арк. 8-10).

До пункту 1.1 згаданого договору внесено зміни договором між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 від 15.04.2008, який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В., згідно з яким у зв`язку з завершенням будівництва та прийняттям до експлуатації квартири АДРЕСА_1 предмет іпотеки змінено з майнових прав на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на цю квартиру, загальна площа якої - 62,1 м2, житлова - 29,86 м2 (витяг з цього договору на арк. 10, зворот).

З копії довідки ПП «Техкомсервіс» від 29.01.2020 № 109 вбачається, що у вищезгаданій квартирі з 15.01.2008 по цей час зареєстровані та проживають ОСОБА_1 і її донька ОСОБА_2 , 2000 р. н. (арк. 89).

Даних про те, що у власності ОСОБА_1 знаходиться крім вказаної квартири інше нерухоме житлове майно, у справі нема.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.03.2016 у справі № 750/11548/15-ц, яке набрало законної сили й звернуто до виконання, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто кредитну заборгованість у сумі 23224 долари 56 центів США, що за офіційним курсом валют на 09.11.2015 становило 526012 грн 23 коп., і 14851 грн 39 коп. пені. Це підтверджено копіями названого рішення і постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 51433082 від 16.06.2016 (арк. 12-14, 15).

09.09.2017 ОСОБА_1 отримала повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» від 07.09.2017 за вих. № 958/3-42, у якому товариство вимагає від неї протягом 30-денного строку сплати кредитної заборгованості, яка утворилася на 04.09.2017 у загальній сумі 28432 долари 06 центів США, що за офіційним курсом валют на цю дату становить 732079 грн 60 коп. Крім того, цим повідомленням ОСОБА_1 попереджено, що у разі невиконання зазначеної вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Ці обставини підтверджено копією пакету документів відповідного змісту (арк. 81-88).

Згідно з розділом «Відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно» Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 103039709 від 08.11.2017, державним реєстратором Чернігівської райдержадміністрації Чернігівської області вчинено запис № 23141380 від 31.10.2017 про державну реєстрацію за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору серія та № 2801 від 25.06.2007 і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний № 37897473 від 02.11.2017 (арк. 16-17).

Відповідно до відомостей розділу «Актуальна інформація про право власності» Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 195410955 від 29.12.2019, державним реєстратором Чернігівської райдержадміністрації Чернігівської області вчинено запис № 34311565 від 22.11.2019 про державну реєстрацію права власності на квартиру, про яку йдеться, за АТ «Альфа-Банк» на підставі передавального акту без номера від 11.10.2019 і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 49857089 від 26.11.2019 (арк. 19, зворот).

У справі відсутні докази надання ОСОБА_1 згоди на перехід до ПАТ «Укрсоцбанк» і, відповідно, до АТ «Альфа-Банк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 у вищеописаний спосіб.

Аналізуючи надані докази і правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації Чернігівської райдержадміністрації є неналежним відповідачем: в силу наведених нижче норм права, що регулюють спірні правовідносини, і ст. 53 ЦПК України він мав брати участь у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Тому за його рахунок позов не може бути задоволено.

Згідно з ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Отже договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі таких правочинів.

В результаті звернення стягнення на предмет іпотеки - на квартиру АДРЕСА_1 шляхом набуття права власності на неї та реєстрації права власності на цю квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк», а згодом - і за АТ «Альфа-Банк» стався перехід права власності на неї від ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», а опісля - до АТ «Альфа-Банк». Отже, виходячи з цього і з сенсу п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України, звернення стягнення на квартиру, про яку йдеться, та реєстрація права власності на неї за ПАТ «Укрсоцбанк», а в подальшому - і за АТ «Альфа-Банк» за своєю юридичною суттю є переходом права власності на один і той же об`єкт від одного власника ( ОСОБА_1 ) до іншого (АТ «Альфа-Банк»).

Оскільки згоди ОСОБА_1 на перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 у вищеописаний спосіб немає, то цей перехід за своєю правовою природою є примусовим відчуженням цієї квартири.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

З наведеного випливає, що звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом набуття права власності на неї та реєстрації права власності на цю квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк», а згодом - і за АТ «Альфа-Банк» є неправомірним. Тож оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. Отож воно підлягає скасуванню з ухваленням постанови про часткове задоволення позову.

Заперечення АТ «Альфа-Банк» проти позову суперечать встановленим по справі обставинам і визначеним відповідно до них правовідносинам, які описано вище.

В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням вимог ОСОБА_1 на користь останньої з АТ «Альфа-Банк» належить стягти 4290 грн 24 коп. на відшкодування судових витрат (квитанції про їх сплату на арк. 34-35, 37-38, 116-117, 131, 133 (зворот).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 4 , 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 лютого 2020 року скасувати; позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати записи про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 :

- за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк»: № 23141380, вчинений 31.10.2017 о 10:34:17 державним реєстратором Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області на підставі іпотечного договору серія та № 2801 від 25.06.2007 і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 37897473 від 02.11.2017;

- за Акціонерним товариством «Альфа-Банк»: № 34311565, вчинений 22.11.2019 о 15:28:53 державним реєстратором Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області на підставі передавального акту без номера від 11.10.2019 і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 49857089 від 26.11.2019.

Стягти з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 4290 (чотири тисячі двісті дев`яносто) грн 24 коп. на відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови, які продовжуються на весь період дії карантину, введеного постановою Кабміну України від 20.05.2020 № 392.

Ідентифікаційні дані сторін:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- Акціонерне товариство «Альфа-Банк», вул. Велика Васильківська, № 100, м. Київ, 03050, код 23494714.

Повну постанову виготовлено 01.06.2020.

Головуючий: Судді: