Справа № 523/7111/18
Провадження №2/523/907/20
"26" травня 2020 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого-судді Аліна С.С.
за участі секретаря судового засідання Вовкович І.В.,
розглянув у судовому засіданні справу за позовом ТОВ «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту,
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ТОВ «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в якій просив скасувати арешт накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.05.2010 року по справі № 2-3792/10, реєстраційний номер обтяження 8819977.
Позивач ТОВ «ОТП Факторинг України» обґрунтовує позовні вимоги тим, що позивачу стало відомо з Інформаційної довідки з ДРРГІ на нерухоме майно, що на майно ПП «Самсар», а саме - нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ,загальною площею 121,3кв.м., яка є іпотечним майном у ТОВ «ОТП Факторинг Україна», накладено арешт на підставі Ухвали Суворовського районного суду м. Одеси суду від 05.05.2010 року, справа №2- 3792, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів.
Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вважає, що наявність даного обтяження па іпотечне майно є порушенням його законних прав та просить скасувати арешт з огляду на наступне.
26 серпня 2008 р. між ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № CM-SME502/257/2008, відповідно до якого Позичальнику були надані кредитні кошти в розмірі 148 500, 00 доларів США.
В забезпечення виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором між банком та ПП «Самсар» того ж дня був укладений Договір іпотеки № PM-SMT502/257/2008 від 26.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Чепелєвою Т.В., згідно зазначеного договору Іпотскодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: - нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,3кв.м., та належить на підставі договору купівлі -продажу квартири, посвідченого 10.01.2008 року Чужовською Н.Ю. , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального. Цього ж дня було накладено заборону на відчуження Предмету іпотеки, та внесений запис до Державного реєстру іпотек.
Оскільки зобов`язання за договорами виконувались ОСОБА_1 неналежним чином, кредитор звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу та 24.02.2010 року було вчинено виконавчий напис №793, відповідно до якого звернуто стягнення на нежилі приміщення, загальною площею 121,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ПП «Самсар», майновому поручителю за кредитним договором №CM-SME502/257/2008 від 26.08.2008 року, в рахунок погашення боргу за вказаним кредитним договором у розмірі 1 362 763,99 грн.
29.04.2010 року (порядковий номер у додатку №484) року між Публічним акціонерним товариство «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н та договір відступлення права вимоги №б/н від 29.04.2010., згідно яких, у відповідності ст. ст. 512, 514, 1077 -1079,1082,1084Цивільного кодексу України, АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №CM-SME502/257/2008 від 26.08.2008 року, та договором іпотеки №PM-SME-502/257/2008 від 26.08.2008 року.
Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права АТ «ОТП Банк» щодо права вимоги.
Даний виконавчий напис щодо звернення стягнення на іпотечне майно було подано до Першого Суворовського ВДВС, що підтверджується заявою про відкриття ВП від 30.05.2017 року, однак фактичне виконання є неможливим, оскільки встановлена наявні законом заборона (судовий арешт), заважає стягувачу задовольнити свої вимоги за рахунок реалізації предмета іпотеки
Представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг України» у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити (а.с.158).
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце судового засідання повідомлені належним чином. Жодних заяв, клопотань чи відзиву на адресу суду не надходило.
У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено про те, що 26 серпня 2008 р. між ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № CM-SME502/257/2008, відповідно до якого Позичальнику були надані кредитні кошти в розмірі 148 500, 00 доларів США (а.с.6-13).
В забезпечення виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором між банком та ПП «Самсар» того ж дня був укладений Договір іпотеки № PM-SMT502/257/2008 від 26.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Чепелєвою Т.В., згідно зазначеного договору Іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: - нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,3кв.м., та належить на підставі договору купівлі -продажу квартири, посвідченого 10.01.2008 року Чужовською Н.Ю. , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального. Цього ж дня було накладено заборону на відчуження Предмету іпотеки, та внесений запис до Державного реєстру іпотек (а.с.14-19).
24.02.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №793, відповідно до якого звернуто стягнення на нежилі приміщення, загальною площею 121,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ПП «Самсар», майновому поручителю за кредитним договором №CM-SME502/257/2008 від 26.08.2008 року, в рахунок погашення боргу за вказаним кредитним договором у розмірі 1 362 763,99 грн. (а.с.20).
30.05.2017р. представник ПАТ «ОТП Банк» звернувся до Першого Суворовського ВДВС ГТУЮ в Одеській області з заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.21).
Судом встановлено та з матеріалів справи, а саме з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдинго реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 12309785 від 07.05.2018р. встановлено про те, що на майно ПП «Самсар», а саме - нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ,загальною площею 121,3кв.м., яка є іпотечним майном у ТОВ «ОТП Факторинг Україна», накладено арешт на підставі Ухвали Суворовського районного суду м. Одеси суду від 05.05.2010 року, справа №2- 3792 (а.с.22-31).
29.04.2010 року (порядковий номер у додатку №484) року між Публічним акціонерним товариство «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н та договір відступлення права вимоги №б/н від 29.04.2010., згідно яких, у відповідності ст. ст. 512, 514, 1077 -1079,1082,1084Цивільного кодексу України, АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №CM-SME502/257/2008 від 26.08.2008 року, та договором іпотеки №PM-SME-502/257/2008 від 26.08.2008 року (а.с.32-47, 48-57).
Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права АТ «ОТП Банк» щодо права вимоги.
Згідно ст.33 Закону України « Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Оскільки зобов`язання за договорами виконувались ОСОБА_1 неналежним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, кредитор звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу та 044.02.2010 року було вчинено виконавчий напис №793, відповідно до якого встановлено звернути стягнення на нежилі приміщення, загальною площею 121,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ПП «Самсар», майновому поручителю за кредитним договором №CM-SME502/257/2008 від 26.08.2008 року, в рахунок погашення боргу за вказаним кредитним договором у розмірі 1 362 763,99 грн.
Даний виконавчий напис щодо звернення стягнення на іпотечне майно було подано до Першого Суворовського ВДВС, що підтверджується заявою про відкриття ВП від 30.05.2017 року, однак на даний час його фактичне виконання є неможливим, оскільки встановлена наявні законом заборона (судовий арешт), заважає стягувану задовольнити свої вимоги за рахунок реалізації предмета іпотеки.
Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно зі ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.
Отже звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Тобто законом встановлено спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.
Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України "Про іпотеку", статей 328, 335, 376, 392Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.
Пунктом 6.4.1. укладеного між сторонами договору іпотеки від 26.08.2008 року передбачено, що іпотекодержателю належить право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому законодавством України. Отже в іпотечному договорі міститься застереження про позасудовий спосіб захисту інтересів іпотекодержателя шляхом надання йому права продажу предмета іпотеки.
Однак наявність арешту на спірне майно перешкоджає позивачу реалізувати своє право, оскільки обтяжене майно не підлягає відчуженню.
В інший спосіб, крім пред`явлення до суду вимоги про звільнення майна з-під арешту, позивач не може захистити своє право на продаж спірного майна.
Такий спосіб захисту права кредитора, який є іпотекодержателем, передбачений ч. 4 ст. 54закону України "Про виконавчепровадження" (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) та ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" (у чинній редакції), згідно з якою про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту своїх цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту - підлягають задоволенню.
На підставі викладеного керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 141, 263-265, 280-282, 353 ЦПК України, суд,-
Позов ТОВ «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05.05.2010 року по справі № 2-3792/10 про накладення арешту на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.
Зняти арешт накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.05.2010 року по справі № 2-3792/10, реєстраційний номер обтяження 8819977, на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення направити сторонам по справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, але не раніше закінчення терміну оголошеного в Україні карантину.

Повний текст рішення складено та підписано 02.06.2020 року.

Суддя Аліна С.С.