УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Олех Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № 47677917 з примусового виконання виконавчого листа № 2/759/29/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 9065408 гривень 22 копійки.

02 червня 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та направлено постанову боржнику.

Постановою державного виконавця від 02 червня 2015 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

З метою встановлення майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до відповідних органів.

На виклик державного виконавця від 02 червня 2015 року боржник не з`явився.

29 лютого 2016 року державним виконавцем направлено до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року відмовлено в задоволенні подання державного виконавця у зв`язку з не доведенням факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

18 квітня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а саме корпоративних прав.

23 квітня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Боржник ухиляється від добровільного виконання своїх зобов`язань за рішенням суду.

Просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом № 2/759/29/13, виданим 18 березня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № 47677917 з примусового виконання виконавчого листа № 2/759/29/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 9065408 гривень 22 копійки.

02 червня 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та направлено постанову боржнику (а.с. 12, 13).

Постановою державного виконавця від 02 червня 2015 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 15).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.
Пунктом 2, 5 ч. 1 цієї статті передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо:

-діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;
-він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.
Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено, зокрема, у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Пунктом 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Вбачається, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Старший державний виконавець посилається на те, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року відмовлено в задоволенні подання державного виконавця у зв`язку з не доведенням факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

З подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що рішення суду боржником не виконане.

Старшим державним виконавцем додані до подання копії постанов, винесені ним в рамках виконавчого провадження № 47677917, вимоги про необхідність боржнику з`явитись до нього на прийом.
Разом з тим, суду не надано доказів на підтвердження направлення цих постанов та вимог боржнику та того, що ОСОБА_1 отримував їх.
Таким чином, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались дії для виконання рішення суду, та що боржник ухиляється від виконання рішення.

Зазначені обставини були підставою для відмови і попереднього подання державного виконавця.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання ним зобов`язань не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6-8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», статтями 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», пунктами 22-25 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», ст. 441 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: