Справа № 504/4318/19
Номер провадження 2/504/1238/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вінської Н.В.

секретаря Білаш А.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Курісовської сільської ради Лиманського району Одеської області про припинення справа спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Курісовської сільської ради Лиманського району Одеської області про визначення розміру часток нерухомого майна у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки розташованої під будинком, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Звернувшись до Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, проте у зв`язку з тим, що земельна ділянка під будинком знаходиться у спільній сумісній власності без визначення часток видати свідоцтво про право на спадщину за земельну ділянку не має можливості

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки звернулась з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність та не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає, за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, дослідивши надані позивачкою документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.20).

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є позивач - дружина ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією спадкової справи №207/16 (а.с.21, 31-73).

Згідно свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 яка складається з 1/2 частки житлового будинку під АДРЕСА_2, який в цілому складається з одного житлового будинку під літ. «А» з літ. «а» - веранда - загальною площею 157,9 кв.м., у тому числі житловою площею 75,3 кв.м., господарчих будівель та споруд: літ. «Б» - гараж, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Ж» гараж, літ. «З» - душ, літ. «К» - навіс, літ. «М» - вбиральня, цистерна, IV-брукування, ІІ-цистерна, ІІІ-брукування, К №4,6-ворота, №5-огорожа.(а.с.14).

Згідно до свідоцтва про право власності індексний номер 49234335 від 07.12.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,173 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18)

Листом від 13 березня 2019 року вих. №620/02-14 державний нотаріус Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області Лисак А.В. повідомила ОСОБА_1 про неможливість визначення складу спадкового майна ОСОБА_2 щодо земельної ділянки, оскільки його частку земельної ділянки за життя не було визначено.(а.с.5).

Договір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю укладено не було, а на сьогоднішній день відсутня можливість його укласти відповідно до положень ст. 372 ЦК України в зв`язку зі смертю одного з співвласників.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити право на спадкове майно у нотаріальному порядку та таке право підлягає судовому захисту. Невизначеність часток не може позбавляти спадкоємця права на спадщину та враховуючи презумпцію рівності часток співвласників вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на Ѕ частку земельної ділянки є правомірними та такими, що не порушують прав інших осіб.

Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 89 Земельного кодексу України, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст. 377 ч. 1 КК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ст. 120 ч. 1 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ч. 4 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до пункту 3.4 листа Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд вважає, що необхідно припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку: АДРЕСА_1 та визначити, що розмір частки земельної ділянки, яка належить померлому ОСОБА_2 становить 1/2, задовольнивши позовні вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 355, 372, 377, 1218, 1225, 1226, 1297 ЦК України, ст.ст. 86, 89, 120 ЗК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Курісовської сільської ради Лиманського району Одеської області про припинення справа спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,173 га, кадастровий номер :02:001:0404, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і споруд (присадибна ділянка).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,173 га, кадастровий номер :02:001:0404 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлому ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Вінська Н. В.