Справа № 755/7054/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. ст. 27, 28, 30 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено наступне.

Змістом позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6261 від 04.04.2020 року вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості у розмірі 14 756,00 грн.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем позов пред`явлено до ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», яке являється стягувачем у виконавчому провадженні з виконання спірного виконавчого напису та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

З матеріалів позовної заяви убачається, що позивач звернувся до суду за місцем виконання спірного виконавчого напису, посилаючись на норму п. 12 ст. 28 ЦПК України.

При визначенні підсудності справи слід врахувати положення чинного законодавства, виходячи з наступного.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Так, позивачем до позову додано копію постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. від 10.04.2020 року про арешт коштів боржника винесену в рамках виконавчого провадження № 61793718.

Зі змісту вказаної постанови убачається, що арешт накладено на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться у наступних банківських установах: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «УНІВЕРСАЛБАНК», АТ «ОТП БАНК», ГУ АТ «ОЩАДБАНК», АТ «УКРСИББАНК», АТ «АЛЬФА-БАНК» та АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ».

Копії постанови про арешт коштів боржника направлено на виконання у вищевказані банківські установи.

Згідно вимог чинного законодавства України про виконавче провадження, копії відповідного роду постанов про арешт коштів боржника направляються на виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження, про що також зазначено у пункті 2 постанови про арешт коштів боржника.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса вчиняються за місцем знаходження зазначених банківських установ шляхом здійснення арешту коштів на рахунках боржника, що знаходяться у цих фінансових установах.

Вивчивши дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлено, що жодна з вказаних у постанові про арешт коштів боржника від 10.04.2020 року банківська установа не знаходиться на території Дніпровського району м. Києва.

Зазначені фінансові установи знаходяться у Голосіївському, Печерському, Подільському та Оболонському районах м. Києва.

Вирішуючи питання про підсудність позовної заяви Дніпровському районному суду м. Києва, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Адресою свого місця проживання позивач зазначає: АДРЕСА_2 . Вказана адреса є місцем реєстрації позивача, що підтверджується Витягом від 29.07.2017 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання

Відповідно до відомостей зазначених у постанові про відкриття виконавчого провадження від 10.04.2020 року № 61793718 та постанові від 10.04.2020 року про арешт коштів боржника, боржник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Перевіркою відомостей наявних в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень встановлено, що в рамках виконавчого провадження № 61793718 з примусового виконання виконавчого напису № 6261 виданого 04.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 08 травня 2020 року прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

За вимогами ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Зі змісту вищевказаної постанови приватного виконавця від 08.05.2020 року убачається, що позивач ОСОБА_1 , яка є боржником у виконавчому провадженні, за відомостями ПФУ та ДФС отримує доходи в Бахмацькій сільській раді, що знаходиться за адресою: 16506, Чернігівська обл., Бахмацький р-н., с. Бахмач, вул. Лесі Українки, 6-Б, що являється місцем виконання спірного виконавчого документу в розумінні ст. ст. 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких умов відсутні підстави вважати, що місцем виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є Дніпровський район м. Києва, оскільки позивачем не надано жодних доказів стосовно того, що на території Дніпровського району м. Києва проводяться будь які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 61793718 з примусового виконання виконавчого напису № 6261 виданого 04.04.2020 року, у тому числі доказів працевлаштування, проживання ОСОБА_1 на території Дніпровського району м. Києва або знаходження будь якого майна та/або грошових коштів боржника, у зв`язку з чим мали б проводитися відповідні виконавчі дії за спірним виконавчим написом, згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», а отже відсутні підстави для належного визначення підсудності заяви Дніпровському районному суду м. Києва.

Також матеріали позовної заяви не містять будь яких відомостей щодо наявності коштів позивача, як боржника по виконавчому провадженню, на рахунках у вищевказаних банківських установах зазначених у постанові про арешт коштів боржника, що дає підстави для висновку передачі справи за належною підсудністю за місцем отримання доходів боржника, тобто за місцем виконання виконавчого напису, який є предметом спору.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

З урахуванням викладеного позовна заява не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, у зв`язку із чим підлягає передачі за належною підсудністю до Бахмацького районного суду Чернігівської області як суду на території юрисдикції якого виконується спірний виконавчий напис нотаріуса.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За викладених обставин, керуючись ст. ст. 19, 27, 28, 31, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 755/7054/20 (Провадження № 2/755/3557/20) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд до Бахмацького районного суду Чернігівської області за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно пункту 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя