Справа № 490/8286/19
Номер провадження 2/489/1310/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Смєрдової К. С.,

представника позивача Петроченко О. О. , відповідача ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, як органу опіки та піклування (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей

встановив

У вересні 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Позов аргументовано тим, що відповідач постійно ігнорує рекомендації спеціалістів служби у справах дітей щодо створення належних умов для проживання та виховання дітей, та веде антигромадський спосіб життя, схильна до вживання алкогольних напоїв.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому вона просила не позбавляти її батьківських прав. Зазначала, що діти забезпечені необхідними речами та продуктами харчування. Вказувала, що стосунки між мамою та дітьми дружні та доброзичливі. В період перебування дітей у КЗ "Миколаївський центр соціально - психологічної реабілітації дітей" відповідач відвідувала своїх дітей, цікавилась їхнім життям у закладі та станом здоров`я. Розуміючи можливі наслідки своєї поведінки для подальшої долі дітей, вона проходила лікування від алкогольної залежності. Пояснювала, що відсутність її вдома зумовлена перебуванням на роботі для забезпечення належного рівня життя. Дітей самих не залишає, оскільки доглядати за ними їй допомагають її мати - ОСОБА_4 та старший син відповідача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити, вказала, що раніше дітей уже відбирали у відповідача та у зв`язку із зміною ставлення до виконання батьківських обов`язків дітей було повернуто. Відповідач зловживає спиртними напоями і не забезпечує дітям належне виховання та умови проживання. харчування. Неодноразові повернення та відбирання дітей спричиняють стрес дітям.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, вказали, що відповідач намагається виконувати батьківські обов`язки, любить дітей і забезпечує їх необхідним.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.12.2019, цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.02.2020 цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 27.12.2006 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 27.12.2006 складено відповідний актовий запис № 3758. Батьками вказано ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . Відомості про батька записані за заявою матері, згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 08.11.2011.

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , виданого 06.02.2008 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 06.02.2008 складено відповідний актовий запис № 437. Батьками вказано ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . Відомості про батька записані за заявою матері, згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 08.11.2011.

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 , виданого 02.06.2009 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 02.06.2009 складено відповідний актовий запис № 1671. Батьками вказано ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . Відомості про батька записані за заявою матері, згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 08.11.2011.

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , виданого 29.03.2011 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 29.03.2011 складено відповідний актовий запис № 905. Батьками вказано ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . Відомості про батька записані за заявою матері, згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 24.01.2018.

До позовної заяви додано Висновок виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 11.09.2019, яким вказано про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей.

Згідно з Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.09.2019 № 968, малолітніх дітей відповідача було негайно відібрано та передано до комунального закладу "Центр соціально - психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради, що підтверджується інформаційними довідками № 03-920 від 05.09.2019; № 03-919 від 05.09.2019; № 03-918 від 05.09.2019; № 03-917 від 05.09.2019.

Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 16.08.2019, встановлено, що загальна площа будинку складає 26,1 кв. м. В будинку є опалення АГВ, світло, вода, каналізація, газ. Умови проживання під час обстеження не створені належним чином: підлога, двері брудні, не помита газова плита, у ванній брудна вода. Стіл на кухні заставлений брудним посудом. В туалеті неприємний запах, розкиданий туалетний папір. У дітей є ліжка, лише молодший син спить на матраці на підлозі. Є письмовий стіл та два стільці. В кімнаті є дитячі речі. В ході бесіди з відповідачем відчувався запах алкоголю, тремтіли руки.

Згідно з інформацією, наданою комунальним некомерційним підприємством Миколаївської міської ради "Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2", встановлено, що за останній період відповідач гірше піклується про дітей, не виконує рекомендації лікарів, рідко звертається за медичною допомогою. Діти не доглянуті належним чином.

Відповідно до Акту обстеження умов проживання та виховання від 03.09.2019, встановлено, що діти перебували вдома самі, в будинку брудно, посуд не митий, повне відро сміття, їжі придатної для вживання не має. В кімнаті безлад: розкидані речі, розстелені ліжка.

З психолого - педагогічних характеристик дітей відповідача вбачається, що мати займає пасивну позицію у вихованні дітей. Як результат, діти періодично не готові до уроків, не завжди мають необхідне шкільне приладдя.

З інформації, наданої Миколаївським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 24.04.2019 № 740, вбачається що відповідач частково виконувала рекомендації спеціалістів, ігнорувала дзвінки. Жінка має нестійку мотивацію до вирішення існуючих проблем, на контакт зі спеціалістами йде неохоче. Від запропонованої допомоги психолога відмовилася.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 057242 від 16.08.2019, відповідач притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до характеристики, наданої сусідами та головою СВТ "Схід", встановлено, що відповідач проживає за вищевказаною адресою з серпня 2009 року. За період проживання скарг від сусідів не надходило. Проживала разом зі своїми малолітніми дітьми. Завжди привітна, ввічлива та товариська. Діти доглянуті, охайно, чисто вдягнуті, охочі до спілкування. Мають багато друзів серед сусідів - однолітків. Відповідач сама утримує сім`ю, бере участь у громадському житті товариства "Схід", у зимовий період бере участь у охороні території товариства.

Згідно з характеристикою, наданою Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_2 підтримує стосунки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, вона схильна до вживання алкогольних напоїв та наркотичних речовин. На обліку в Інгульському ВП ГУНП в Миколаївській області не перебуває.

Судом було враховано той факт, що 22.05.2018 дітей вже передавали до КЗ "Миколаївський центр соціально - психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради. 20.08.2018, після повернення дітей в родину, ситуація не покращилася, відповідач продовжила вживати алкогольні напої, не реагувала на рекомендації спеціалістів служби у справах дітей.

В судовому засіданні, було встановлено, що відповідач не змінила свого ставлення до виконання обов`язків, неналежним чином здійснює батьківське піклування та свої батьківські обов`язки щодо своїх малолітніх дітей. Повернення дітей матері може негативно вплинути на психологічних стан дітей, оскільки вони вже відбирались та повертались до матері.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

В судовому засіданні допитані в якості свідків педагоги дітей, які вказали, що відповідач на батьківські збори приходить рідко, на зауваження або прохання повпливати на поведінку дітей не реагує.

Допитані в якості свідків мати відповідача та старший син, вказали, що відповідач змінила своє ставлення і піклується про дітей.

З пояснень свідків вбачається, що були випадки, коли мати залишала дітей одних на ніч. Діти частково роблять хатню роботу, готують їжу тощо.

Суд вважає, що підготовка дітей до дорослого життя може полягати у залученні дітей для допомоги батькам, однак тільки у допомозі разом з батьками, а не перекладання на них обов`язків, які вони мають виконувати самостійно.

Суд враховує те, що відповідач остаточно не вирішила власну проблему зі вживанням спиртних напоїв, не змінила свого ставлення до необхідності постійного піклування за малолітніми дітьми, їх виховання, навчання та зайняття з ними.

Суд вважає негативними обставини ухилення відповідача від співпраці зі службою у справах дітей, відмови від допомоги психолога, пропуск батьківських зборів і неналежне реагування на зауваження вчителів.

Враховуючи те, що у відповідача нещодавно уже відбирали дітей суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не відреагувала на зауваження органу опіки та піклування, не змінила свого ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Щодо стягнення аліментів, суд вважає, за необхідне стягнути їх в максимальному розмірі - 1/2 з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-268 ЦПК України, суд

вирішив

Задовольнити позов Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Передати дітей Виконавчу комітету Миколаївської міської ради, як органу опіки та піклування.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП - НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 щомісячно аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів її заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 вересня 2019 року до досягнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1536 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.06.2020.

Суддя В. В. Кокорєв