Справа № 930/591/20
Провадження №2/930/481/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань Євтодієвої Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Немирів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа товарна біржа "Українська товарна біржа" про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним,

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа Товаристо біржа "Українська товарна біржа" про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним, яка мотивована тим, що 27 березня 1999 року позивачкою, ОСОБА_1 , шляхом укладання договору купівлі-продажу нерухомості на Українській товарній біржі, було придбано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36,5 кв.м , житловою площею 25,3 кв.м (2-1 кладова; 2-2 коридор; 2-3, 2-4 кімнати; 2-5 кладова; 2-6 кухня; частина сараю «Б»), що складає 4/25 ідеальної частки, яка належала продавцю - відповідачу у справі, ОСОБА_3 .

Вищезазначений договір купівлі-продажу нерухомості зареєстрований 27.03.1999 року Вінницькою філією ТБ «Українська» на Українській товарній біржі в м. Київ за реєстраційним №48189, у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року.

Відповідно до розпорядження №15-р міського голови Немирівської міської ради Вінницької області від 19.02.2016 року «Про перейменування вулиць та провулків міста», «АДРЕСА_3» перейменовано на «АДРЕСА_3».

Після укладання вищезазначеного договору купівлі-продажу, 09.04.1999 року, позивачка зареєструвала право власності на куплену нею квартиру в АДРЕСА_2 , у Тульчинському бюро технічної інвентаризації на своє ім`я, в реєстровій книзі №19 реєстраційний №1880, що підтверджується довідкою КП «Немирівське бюро технічної інвентаризації» №801 від 02.10.2019.

З жовтня 1999 року і по даний час позивачка фактично проживає у купленій нею квартирі, а також у ній зареєстрована та проживає її дочка, ОСОБА_4 , з дітьми.

ОСОБА_1 відкрила на себе особовий рахунок, сплачує комунальні послуги і з 1999 року по даний час несе витрати по утриманню житла.

Таким чином, умови договору сторонами було виконано повністю, оскільки позивачка покупець, сплатила обумовлену договором суму вартості квартири продавцю - відповідачу у справі, а останній прийняв кошти за квартиру та звільнив квартиру - знявся з реєстрації проживання у цій квартирі і передав зазначену нерухомість позивачці у володіння, а позивачка зареєструвала право власності на квартиру в БТІ, заселилася в квартиру та за всі роки після укладання угоди стосовно нерухомості, тобто на протязі майже 20-ти років, продавець - відповідач по справі, жодного разу не пред`явив їй ніяких претензій щодо користування спірною нерухомістю.

У січні 2020 року позивачка вирішила подарувати зазначену квартиру своїй дочці, ОСОБА_4 , однак, звернувшись до нотаріальної контори, нотаріусом було роз`яснено, що її документи на право власності на квартиру оформлені не належним чином. А саме - сторонами договору не було додержано вимог ст. 227 ЦК Української РСР, чинної на час укладення договору, в частині його нотаріального посвідчення.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 було відмовлено у прийнятті в якості правовстановлювального документа на квартиру договір купівлі-продажу квартири, зареєстрованого на біржі і не посвідченого нотаріусом, про що приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-13/49 від 31.01.2020 року.

Посвідчити правочин у нотаріальній конторі відповідач відмовився, спочатку посилаючись на те, що у нього не було коштів для оплати послуг нотаріуса та за браком часу, а потім тому, що вважав, що оскільки договір було укладено через біржу, а право власності за позивачкою зареєстровано в БТІ, то цього достатньо, щоб вважати угоду дійсною. Відповідач пообіцяв, що здійснить усі дії, пов`язані з нотаріальним оформленням договору, коли це буде потрібно. Але коли у позивачки виникла необхідність у відчудженні квартири, та у здійсненні такої угоди у січні 2020 року нотаріусом було відмовлено, відповідач категорично відмовився займатися питаннями щодо нотаріального оформлення угоди, з тих підстав, що квартира вже не є його власністю, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 05.03.2020 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Заяв та клопотань по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 05.03.2020 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та відкрито провадження по справі.

Ухвалою від 18.05.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, від представника позивача подана заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовільнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав та не заперечив щодо їх задоволення.

Представник третьої особи Товарна біржа «Українська товарна біржа» в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчить оголошення на сайті «Судова влада».

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Так як відповідач в судові засідання не з`являвся, крім того, 01.04.2020 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а представник третьої особи про час, день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, а тому з метою розгляду справи в межах строку визначених ЦПК України, суд вважає за необхідне провести розгляд справи у відсутність відповідача та представника третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти:

-Встановлено особу позивачки, ОСОБА_1 (а.с.5-6), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- 27 березня 1999 року ОСОБА_1 , шляхом укладання договору купівлі-продажу нерухомості на Українській товарній біржі, було придбано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36,5 кв.м , житловою площею 25,3 кв.м (2-1 кладова; 2-2 коридор; 2-3, 2-4 кімнати; 2-5 кладова; 2-6 кухня; частина сараю «Б»), що складає 4/25 ідеальної частки, яка належала продавцю - відповідачу у справі, ОСОБА_3 , про що свідчить копія договору купівлі-продажу нерухомості (а.с.7) та копія технічного паспорта на житловий будинок виданий на імя ОСОБА_3 (а.с.8-11).

-На даний час, згідно з розпорядження №15-р від 19.02.2016 року про перейменування вулиць та АДРЕСА_3 на АДРЕСА_3 (а.с.12);

- Згідно довідки КП Немирівське бюро технічної інвентаризації №801 від 02.10.2019 року вбачається, що по даним архіву КП «Немирівське БТІ» станом на 01.01.2013 року квартира АДРЕСА_5 зареєстрована за ОСОБА_1 , Тульчинським бюро технічної інвентаризації 09.04.1999 року в реєстровій книзі №19 Р№1880 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Вінницькою філією ТБ «Українська» 27.03.1999 року Р№48189 (а.с.13).

-Згідно домової книги вбачається, що на даний час власником квартири в будинку АДРЕСА_6 є ОСОБА_1 (а.с.15-21).

-У січні 2020 року позивачка вирішила подарувати вище вказану квартиру своїй дочці, ОСОБА_4 , однак, звернувшись до нотаріальної контори, нотаріусом було роз`яснено, що її документи на право власності на квартиру оформлені не належним чином у зв`язку з чим було відмовлено у прийнятті в якості правовстановлювального документа на квартиру договір купівлі-продажу квартири, зареєстрованого на біржі і не посвідченого нотаріусом, про що приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-13/49 від 31.01.2020 року (а.с.14).

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР було передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, а вищевказаний договір купівлі-продажу нерухомості був укладений на товарній біржі і нотаріально він не засвідчувався.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Крім того, ст. 2 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.

Відповідно до ст. 5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у березні 1999 року, для їх врегулювання слід застосовувати ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 цього Кодексу.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.

Згідно з нормами ст.153 ЦК УРСР (1963 р.), договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами . Приписами ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 року), яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Згідно зі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», норми ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. На цей час правочини щодо купівлі-продажу нерухомості підлягають державній реєстрації. Не зважаючи на це застереження, вважаю, що мої позовні вимоги стосовно визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів щодо відчудження нерухомості, введені тільки з набранням чинності ЦК України 2003 року, тобто з 01.01.2004 року.

Верховний Суд України у п. 7 Висновків ВСУ від 01.07.2013 зазначив, що однією з умов визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї зі сторін від нотаріального посвідчення правочину (постанова Судової палати у цивільних справах ВСУ від 19.06.2013 року справа №6-49 цс 13).

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Висновки суду

Враховуючи те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, а сторони всі свої зобов`язання за договором виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, нотаріальне посвідчення спірної угоди в нотаріальному порядку неможливо в зв`язку з відмовою однієї зі сторін, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачкою ОСОБА_1 .

На підставі ст.ст. 128, 153, 224, 227 ЦК УРСР, 5, 202, 655 ЦК України, 1,2,15 Закону України «Про товарну біржу», 82, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 ) представника позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_8 ), третя особа товарна біржа "Українська товарна біржа" (юридична адреса вул..Академіка Туполєва,17 м.Київ, ) про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним - задовільнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості, укладений 27 березня 1999 року на Товарній біржі «Українська» м. Київ зареєстрованого Вінницькою філією ТБ «Українська» за реєстраційним №48189 між, продавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та покупцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_7 , відповідно до якого ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 25,3 кв. м, загальною площею 36,5 кв.м (2-1 кладова; 2-2 коридор; 2-3, 2-4 кімнати; 2-5 кладова; 2-6 кухня; частина сараю «Б»), що складає 4/25 ідеальної частки, та зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 Тульчинським бюро технічної інвентаризації 09 квітня 1999 року в реєстровій книзі за №19 за реєстровим № 1880.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немирівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Згідно дії Закону 540-ІХ від 30.03.2020 року установлений у судовому рішення строк не може бути меншим, ніж строк дії карантину пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), а тому рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Головуючий: О.П.Царапора