Справа № 296/2458/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Могилевець В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. 31.03.2020 ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_2 , разом із відповідачем та синами. З 2018 позивач не має можливості проживати у вказаній квартирі, оскільки відповідач чинить перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом зміни замка у вхідних дверях. Посилаючись на те, що у позасудовому порядку вирішити питання щодо вселення в квартиру не має можливості, позивач звернула до суду.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 15.04.2020 відкрито провадження у справі № 296/2458/20, справу вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження (а.с.16,17).

2.2. В підготовчому засіданні 09.06.2020 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі № 296/2458/20 та призначено до розгляду справи по суті (а.с.18,19).

2.3. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Пояснила, що у зв"язку з раптовою зміною замків в належній їй на праві спільної часткової власності квартирі, вона опинилася без житла, у скрутному становищи та вимушена мешкати у подруги.

2.4. В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що не бажає мешкати разом з позивачем, тому вже неодноразово змінював замки на вхідних дверях. У 2012 році вимушений був виконати рішення суду від 17.01.2012 і дозволив позивачу вселитися, однак на даний час заперечує проти її проживання у квартири, не зважаючи на те, що позивач є співвласником квартири та не має іншого житла.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. ОСОБА_1 , є власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_2 . Квартира передана у власність розпорядженням відділу приватизації державного житлового фонду міської ради № 37324 від 24.11.2000, що стверджується листом-відповіддю, наданого 15.01.2020 Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради на запит адвоката Ткачука В.В. (а.с.6).

3.2. ОСОБА_1 , зареєстрована у вказаній квартирі АДРЕСА_2 разом із чоловіком ОСОБА_2 та синами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що стверджується довідкою № 332, виданою 03.03.2020 Комунальним підприємством «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9» Житомирської міської ради (а.с.7).

3.3. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.01.2012 у справі № 2-617/12 позов ОСОБА_1 задоволено шляхом вселення останньої в квартиру АДРЕСА_2 , зобов`язано ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 (відмикаючі пристрої) ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 (а.с.8).

3.4. Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-617/12 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02.04.2019 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.9).

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Нормами статті 41 Конституції України, статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним.

4.2. За статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

4.3. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

4.4. Відповідно до частини 1 статті 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

4.5. Положеннями частини 3 статті 358 Цивільного кодексу України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

4.6. Згідно із частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України та статті 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

4.7. За змістом частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

4.8. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Встановлено, що між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення.

5.2. Як встановлено судом, позивач, володіючи на праві приватної власності 1/5 частиною квартири АДРЕСА_2 , до вказаної квартири не має доступу, оскільки відповідач змінив вхідні замки на дверях спірної квартири, не допускає позивача до житлового приміщення, що належить сторонам на праві приватної власності.

5.3. Суд звертає увагу, що згідно із ст. 9 Житлового кодексу УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

5.4. За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд дійшов висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень її прав власника 1/5 частини житлового приміщення, в даному випадку шляхом вселення до квартири АДРЕСА_2 .

5.5. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

VІI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1 Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., понесений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення ОСОБА_1 до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1

зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

ОСОБА_2

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_2

Повний текст рішення складено 19.06.2020.

Cуддя О. С. Рожкова