Справа № 355/550/20
Провадження № 2/355/358/20
У Х В А Л А

про відмову у відстроченні судового збору

15 червня 2020 року суддя Баришівського районного суду Київської області Коваленко К.В., розглянувши клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відстрочення сплати судового збору у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення переплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення переплаченої пенсії. Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 7205 грн. 30 коп. переплати пенсії.

Ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області від 06.05.2020 позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

04.06.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору. Клопотання вмотивоване тим, що позивач не може вносити до свого бюджету витрати на сплату судового збору, оскільки статтею 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачені такі витрати. У той же час, позивач зазначає, що частиною 2 статті 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, тому просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб`єктів, яким згідно з нормами ст. 5 Закон України "Про судовий збір" встановлені пільги щодо його сплати.

Відповідно до статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може відстрочити сплату судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору.

З наведеного слідує, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може відстрочити сплату судового збору є майновий стан сторони. Жодної іншої підстави для постановлення судом ухвали про відстрочення сплати судового збору ні Закон України «Про судовий збір», ні ЦПК України не передбачають.

Водночас, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Однак, якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім цього, в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VIтастатті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, бюджетні установи мають передбачати у кошторисі, а також виділяти кошти на сплату судового збору.

В п. 44 рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 р. у справі "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein проти Німеччини" зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя R(81)7 Комітету міністрів Ради Європи від 14 травня 1981 року не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до правосуддя.

При цьому, згідно із положеннями частини другої статті 12 ЦПК України усі учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, за подачу даного позову позивачу слід сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

У зв`язку з наведеним, в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання та при наявності ухвали про залишення позовної заяви без руху від 06.05.2020 року, слід надати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області строк для усунення недоліків, а саме сплати судовий збір.

Керуючись статтями136,175-177,185,258,260,353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відстрочення сплати судового збору у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення переплаченої пенсії.

Надати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали від 06.05.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Баришівського районного суду К. В. Коваленко