Дата документу 11.06.2020 Справа № 336/7371/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/7371/19Головуючий у 1-й інстанції Зарютін П.В. Повний текст ухвали складено 26.03.2020 року.
Пр. № 22-ц/807/1879/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В.Подліянової Г.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2020 року про повернення заяви Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про забезпечення зустрічного позову

у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - АТ «Запоріжгаз») про захист прав споживача та зустрічним позовом АТ «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із позовом до АТ «Запоріжгаз» про захист прав споживача (а.в.м.с. 1-8).

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Зарютіна П.В. (а.в.м.с. 31).

Ухвалою суду першої інстанції (а.в.м.с. 32) відкрито провадження у справі.

У грудні 2019 року АТ «Запоріжгаз» подано у цій справі зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу (а.в.м.с. 34-41).

19.03.2020 року до суду відповідачем подано заяву про забезпечення зустрічного позову АТ «Запоріжгаз» (а.в.м.с. 97-100) шляхом накладення арешту на будинок позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2020 року (а.в.м.с. 111-112) заяву АТ «Запоріжгаз» про забезпечення зустрічного позову повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, АТ «Запоріжгаз» у своїй апеляційній скарзі (а.в.м.с. 114-125) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким заяву АТ «Запоріжгаз» про забезпечення зустрічного позову у цій справі задовольнити.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.в.м.с. 128).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 27 квітня 2020 року (а.в.м.с. 129), справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України (а.в.м.с. 133).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ОСОБА_1 (а.в.м.с. 134) подав апеляційному суду заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу АТ «Запоріжгаз» у цій справі.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 18 суддів).

Крім того, у період з 17.05.2020 року по 03.06.2020 року включно суддя-доповідач Гончар М.С. перебувала на лікарняному, а у період з 01.06.2020 року по 10.06.2020 року суддя-член колегії Подліянова Г.С. перебувала на нетривалому лікарняному, який не давав права на її зміну іншим суддею в автоматизованому порядку у цій справі.

Також, за змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. …. 371… цього Кодексу.. , а також строк…розгляду апеляційної скарги … продовжуються на строк дії такого карантину.

В Україні на час розгляду цієї справи апеляційним судом карантин діє з 12 березня 2020 року по 22 червня 2020 року включно, що є загальновідомою інформацією.

Відводів суддям апеляційного суду учасниками цієї справи не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга АТ «Запоріжгаз» у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, повертаючи заяву АТ «Запоріжгаз» про забезпечення зустрічного позову у цій справі, керувався ст. ст. 149-151, 153, 157, 247, 258- 261, 353 ЦПК України та виходив із такого.

Відповідач, який звернувся із зустрічним позовом, у зв`язку із ризиком відчуження нерухомого майна, вважає за необхідне накласти арешт на будинок, в якому мешкає ОСОБА_1 , оскільки позовні вимоги пов`язані із постачанням природного газу у цей будинок, а в добровільному порядку нарахована заборгованість не сплачена.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, яке допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами, вагомість поданих доказів.

Судом першої інстанції враховано, що розмір та правомірність донарахування необлікованого обсягу природного газу оспорюється в межах даної справи, а відповідачем стягується вартість такого газу.

Натомість, з доданої до заяви інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно так і не встановлена наявність зареєстрованого права власності за позивачем на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на який відповідач і просить накласти арешт - позивач не значиться власником будинку за вказаною адресою, а зазначена таким зовсім інша фізична особа, через що подана заява підлягає поверненню.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Вимогам законності та обґрунтованості ухвала суду першої інстанції у цій справі не відповідає.

Ст. 151 ЦПК України передбачено вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд першої інстанції у своїй ухвалі, що є предметом апеляційного перегляду на теперішній час, не зазначав взагалі про те, що вищезазначена заява АТ «Запоріжгаз» про забезпечення зустрічного позову у цій справі не відповідає будь-яким вимогам ст. 151 ЦПК України, а за змістом мотивувальної частини ухвали суд першої інстанції, навіть, фактично розглядав останню по суті, та, при цьому, встановивши відсутність у відповідача майна, на яке АТ «Запоріжгаз» просив накласти арешт, (якщо останнє дійсно відповідає реальності) замість відмови у задоволенні вищезазначеної заяви заявника у цій справі з цих підстав, помилково повернув останню заявникові (резолютивна частина ухвали).

Поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, є апеляційний перегляд по суті питання про забезпечення зустрічного позову у цій справі, яке суд першої інстанції згідно із резолютивною частиною ухвали останнього по суті не розглядав (ст. 367 ч.6 ЦПК України).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги АТ «Запоріжгаз» лише частково ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали суду, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання) до суду першої інстанції.

Також встановлено, що АТ «Запоріжгаз» при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн. (а.в.м.с. 122).

Однак, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 141, 367, 369, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2020 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 11.06.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.