КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7653/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020року місто Київ

справа № 369/13450/18

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2020 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, постановлену під головуванням судді Пінкевич Н.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Шоста Київська державна нотаріальна контора, Макарівська районна державна нотаріальна контора Київської області, Комунальне підприємство Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації» Київської області, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», Міськрайонне управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Відділ у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Великокарашинська сільська рада Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та переведення прав і обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та переведення прав і обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:026:0002 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої в АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом пл.0,2500 га, кадастровий номер :02:002:0019 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої в АДРЕСА_2 на території Великокарашинської АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом пл. 0,3316 га, кадастровий номер :02:002:0020 з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/9 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 та право власності на 4/9 частини даної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 - загальна частка в якій становить 1/3 частину квартири.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки пл.0,2635 га вартістю 381785 грн., кадастровий номер :01:038:0012 в АДРЕСА_5 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (1/6 після смерті матері + 1/3 після смерті батька).

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки пл.0,2500 га вартістю 1 219100 грн., кадастровий номер :01:037:5033 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 на 1/2 частину земельних ділянок:

земельної ділянки пл.0,1490 га, кадастровий номер :01:021:006 для ведення особистого селянського господарства, розташованої в селі Мар`янівка Макарівського району Київської області, посвідченої державним актом Серії ЯЕ №092594, виданий 14 грудня 1999 року за №3671, зареєстрований 22 серпня 2007 року за №76 в Книзі реєстрації державних актів;

1/2 частину земельної ділянки пл.0,2500 га, кадастровий номер :01:022:0004 для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_3 , право власності якої посвідчене державним актом ЯЕ №092595, виданого 14 грудня 1999 року та зареєстрований 22 серпня 2007 року за №75 в книзі реєстрації державних актів;

1/2 частину земельної ділянки площею 0,1660 га, кадастровий номер :01:022:0003 для ведення особистого підсобного господарства, розташованої в АДРЕСА_6 , право власності на яку посвідчене державним актом Серії ЯЕ №092598, виданого 14 грудня 1999 року за №3671 та зареєстрованого 22 серпня 2007 року за №74 в Книзі реєстрації державних актів;

1/2 частину земельної ділянки пл.0,3454 га, кадастровий номер :02:004:0086 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Мар`янівської сільської ради Макарівського району Київської області, право власності якої посвідчене державним актом Серії ЯЖ №870777, виданого Макарівського райдержадміністрацією Київської області 23 липня 2008 року за №2761, зареєстрованого 28 жовтня 2009 року за №87 в Книзі реєстрації державних актів;

1/2 частину земельної ділянки площею 0,3453 га, кадастровий номер :02:004:0087 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Мар`янівської сільської ради Макарівського району Київської області, право власності на яку посвідчене державним актом Серії ЯЖ №870778, виданого на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації Київської області 23 липня 2008 року №2761, зареєстрованого 28 жовтня 2009 року за №88 в Книзі реєстрації державних актів;

1/2 частину земельної ділянки пл.6,0798 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Мар`янівської сільської ради Макарівського району Київської області, право власності на яку посвідчене державним актом Серії ЯЖ №871056, виданого 23 липня 2008 року Макарівського райдержадміністрацією Київської області, зареєстрованого 28 жовтня 2009 року №89 в Книзі реєстрації державних актів;

1/2 частину земельної ділянки пл.2,2103 га, кадастровий номер :02:006:0006 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Мар`янівської сільської ради Макарівського району Київської області право власності на яку посвідчене державним актом Серії ЯЖ 871055 та виданий на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації Київської області 23 липня 2008 року №2761 і зареєстрований 28 жовтня 2009 року за №90 в книзі реєстрації державних актів;

переведено на ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права та обов`язки забудовника по будівництву будинку АДРЕСА_5 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2020 року судовий збір в сумі 8810 грн. залишено за позивачем ОСОБА_1

10 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою, в якій просила постановити додаткове рішення про те, що:

земельна ділянка площею 0,1490 га, на 1/2 частину якої за нею визнано право власності, має кадастровий номер :01:021:0006, а не :01:021:006, як вказано в резолютивній частині;

земельна ділянка площею 6,0798, на 1/2 частину якої за нею визнано право власності, має кадастровий номер :02:002:0003.

Заяву обґрунтовувала тим, що суд першої інстанції в резолютивній частині рішення при визнанні за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1490 га в кадастровому номері земельної ділянки пропустив «0», а саме замість :01:021:0006 зазначив :01:021:006.

Вказувала, що суд, визнавши за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 6,0798 в резолютивній частині рішення не зазначив кадастровий номер даної земельної ділянки.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якійпосилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити на розгляд по суті.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що суд першої інстанції, вказуючи на те, що вона не назвала жодної з підстав для ухвалення додаткового рішення, не тільки не врахував зміст її заяв про ухвалення додаткового рішення, а взагалі не вказав про заяву щодо винесення додаткового рішення по судових витратах.

Зазначала, що хоча суд першої інстанції і визнав за нею право власності на земельні ділянки, проте дві з них вона не може переоформити на своє ім'я, оскільки у резолютивній частині рішення про визнання за нею права власності на частину земельної ділянки площею 0,1490 га в кадастровому номері був пропущений «0», а визнавши за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 6,0798 га, в резолютивній частині рішення не був вказаний кадастровий номер даної ділянки «:02:002:0003».

Відзиву на апеляційну скаргу позивача до суду апеляційної інстанції не надійшло.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що він не заперечує щодо виправлення описок у рішенні суду.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Від КП Київської обласної ради «Зберігач», яке є правонаступником КП Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації» Київської області, від Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області та від Шостої Київської державної нотаріальної контори надійшли заяви, в яких останні просили розглядати справу без участі їх представника.

А тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та відповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені у заяві обставини не є підставою для ухвалення додаткового рішення згідно із статтею 270 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Порядок та підстави ухвалення додаткового рішення визначені статтею 270 ЦПК України.

Так, згідно з частиною першою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тобто процесуальне законодавство визначає вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених вказаною статтею, і не може змінювати по суті основне рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції при ухваленні рішення від 27 грудня 2019 року було вирішено питання щодо всіх позовних вимог, які містились в позовній заяві, поданій ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 як на підставу для ухвалення додаткового рішення вказувалана те, щосудом першої інстанції у резолютивній частині рішення про визнання за нею права власності на частину земельної ділянки площею 0,1490 га в кадастровому номері земельної ділянки було пропущено «0», а визнавши за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 6,0798 га, в резолютивній частині рішення не вказано кадастровий номер даної ділянки «:02:002:0003».

Разом з тим, зі змісту поданої 10 лютого 2020 року заявником заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що ОСОБА_1 фактично просить виправити описки допущені судом у резолютивній частині рішення, а саме: вірно зазначити кадастровий номер земельної ділянки площею 0,1490 га та зазначити кадастровий номер земельної ділянки площею 6,0798 га, що не передбачено вирішенню в порядку, визначеному ст.270 ЦПК України.

При цьому, обставин, визначених у ч.1 ст.270 ЦПК України, які можуть бути підставою для ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 не навела.

А відтак, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні поданої ОСОБА_1 заяви про ухвалення додаткового рішення.

Доводи апеляційноїскарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення заяви, а зводяться до власного тлумачення заявником норм цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2020 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 червня 2020 року.

Головуючий:

Судді: