Провадження № 2/645/697/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання Синьогуб А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом:

Моторного (транспортного) страхового бюро України

до ОСОБА_1

про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням виплати, -

в с т а н о в и в:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням виплати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 29.01.2016 року о 14 год. 15 хв. в Токаревському районі, Тамбовської області, Російської Федерації, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi 130», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням відповідача та транспортного засобу «Москвич 214123 », д.н.з. НОМЕР_4 , який знаходився під керуванням ОСОБА_2 . Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху Російської Федерації, про що свідчить Довідка про дорожньо-транспортну пригоду від 29.01.2016 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Москвич 214123», д.н.з. НОМЕР_4 , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. На підставі Процедурних правил Ради Бюро міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» (далі - Процедурні правила) на адресу МТСБУ від САО «ВСК» надійшли гарантійні вимоги № І-3586078 від 19.05.2016 року на суму 882,06 євро про відшкодування витрат, заподіяних потерпілій особі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 29.01.2016 року за вини відповідача. Враховуючи, що відповідач на місці дорожньо-транспортної пригоди на території Російської Федерації пред`явив страховий сертифікат, який містить ознаки підробленого, виникли правові підстави для відшкодування проведеної виплати МТСБУ на користь САО «ВСК» з подальшим регресним позовом МТСБУ до відповідача. На підставі Наказу № 4479 від 06.06.2016 року позивач перерахував за рахунок централізованого страхового резервного фонду страхових гарантій МТСБУ на рахунок САО «ВСК» 882,06 євро, (еквівалент 24668,59 грн.), що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 2353 від 07.06.2016 року. З метою позасудового врегулювання спору щодо компенсації витрат МТСБУ в розмірі 24668,59 грн. позивач звертався до відповідача з Претензією № 8.2-13/40179 від 28.12.2018 року, проте в добровільному порядку вказані витрати відповідачем не компенсовані.

Відповідач 24.02.2020 року надав відзив на позов, в якому на підставі ч. З ст. 267 ЦК України просив застосувати строк загальної позовної давності до вимог позивача. Крім того, вважав безпідставним та необґрунтованим посилання позивача на відсутність у відповідача на дату дорожньо-транспортної пригоди 29.01.2016 року чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності та твердження про підробку полісу («Зелена картка»), наданого при оформленні ДТП. Відповідач наголосив, що висновки позивача ґрунтуються на підставі листа ТОВ «Бланк-Прес» № 25 від 30.05.2019 року, при цьому оригінал бланка не оглядався, та вищевказаний лист ТОВ «Бланк-Прес» не є висновком експерта та не може бути взятий до уваги в якості доказу.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова (суддя Шевченко Г.С.) від 11 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Розпорядженням заступника керівника апарату за № 201 від 19.05.2020 року призначено проведення повторного автоматичного розподілу вищезазначеної цивільної справи, в результаті чого справу було передано судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Федоровій О.В..

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова (суддя Федорова О.В.) від 20 травня 2020 року прийнято до провадження вказану цивільну справу.

Позивач правом на участь представника в судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 11.06.2020 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 , який діє на підставі довіреності № 41-01/53 від 20.12.2019 року, в якій він просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 12.06.2020 року до суду надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності, проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

29.01.2016 року о 14 год. 15 хв. в Токаревському районі, Тамбовської області, Російської Федерації, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi 130», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням відповідача ОСОБА_1 та транспортного засобу «Москвич 214123 », д.н.з. НОМЕР_4 , який знаходився під керуванням ОСОБА_2 .

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 нимог Правил дорожнього руху Російської Федерації, про що свідчить Довідка про дорожньо-транспортну пригоду від 29.01.2016 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Москвич 214123», д.н.з. НОМЕР_4 , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків.

На місці дорожньо-транспортної пригоди відповідач пред`явив Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» UA/045/10989741.

Відповідано до ст. 16 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відвідальності власників наземних транспортних засобів» у разі виїзду транспортного засобу, зареєстрованого в Україні, до країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" власник такого транспортного засобу зобов`язаний мати чинний договір міжнародного страхування, посвідчений відповідним уніфікованим страховим сертифікатом "Зелена картка".

Контроль за обігом бланків страхових сертифікатів «Зелена картка» здійснюється МТСБУ відповідно до Порядку замовлення, виготовлення, дистрибуції, обліку бланків страхових документів з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за міжнародними договорами «Зелена картка», затверджується Загальними зборами повних членів МТСБУ. Будь-який страховий сертифікат «Зелена картка», виданий не за макетом, погодженим Дирекцією МТСБУ, є фальшивим.

Відповідно до розділу 2 бланку страхового сертифікату «Зелена картка» єдиної форми, що застосовується в країнах-членах міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка», страхові сертифікати «Зелена картка», емітентами яких зазначені страховики - повні члени Моторного (транспортного) страхового бюро України, видаються виключно за повноваженням МТСБУ.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Позивач наголосив, що відповідно до інформації з ЦБД МТСБУ, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди - 29.01.2016 року, пошук наявності чинного договору страхування за державним номером транспортного засобу «Audi 100», д.н.з. НОМЕР_1 , не дав результатів.

В ході перевірки позивачем було встановлено, що страховик не укладав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № UA/045/10989741, за яким застрахована цивільно-правова відповідальність водія ТЗ «Audi 100», д.н.з. НОМЕР_1 .

Як було повідомлено Страховиком, 02.07.2015 року ПрАТ «УТСК» було укладено Договір (Поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за номером UA /045 / 10989741 , за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність водія ТЗ «Аcura», д.н.з. НОМЕР_7 , та інформація про укладений Договір (Поліс) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за номером UA/045/10989741 від 02.07.2015 року, за яким застрахована цивільно-правова відповідальність водія ТЗ «Асura», д.н.з. НОМЕР_7 , внесена та відображається в ЦБД МТСБУ.

З метою підтвердження чи спростування справжності бланку страхового сертифікату «Зелена картка» № НОМЕР_8 , наданого відповідачем під час дорожньо-транспортної пригоди, 17.05.2019 року позивач звернувся із відповідним запитом до підприємства, яке проводило роботи по виготовленню бланків страхових документів - ТОВ «Бланк-Прес».

Листом № 25 від 30.05.2019 року ТОВ «Бланк-Прес» повідомило, що при проведенні візуального огляду фотокопії бланку № UA/045/10989741 виявлені відмінності від оригінального бланку цього накладу, а саме: не вірно відтворено логотип Страховика ПрАТ «УТСК» (занадто товсті лінії та невірно відтворений знак правової охорони); на Оригіналі бланку відтворена інформація, яка повинна бути на Копії; «Дії страхувальника при настанні дорожньо-транспортної пригоди.,.», нумерація не відповідає діапазону номерів наданих МТСБУ для виготовлення бланків номером замовлення - «Бланк-Прес», 2013р. Зам. № 10/32 15.17-ІІІ», що зазначений на фотокопії. Надана фотокопія бланку полісу «Зелена картка» за № UA/045/9968606 містить ознаки підробки.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 40.1 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», заподіяної власниками та/або користувачами зареєстрованих в України транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат «Зелена картка», виданий від імені страховиків членів МТСБУ.

Згідно з п. 40.2 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо МТСБУ відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» було здійснене відшкодування шкоди за власника та/або користувача зареєстрованого в України транспортного засобу, який використовував за кордоном підроблений або змінений у незаконний спосіб страховий сертифікат «Зелена картка» та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, відповідні витрати МТСБУ та регламентні виплати з фонду страхових гарантій мають бути компенсовані такими особами МТСБУ в повному обсязі.

У відповідності до ст. 9 Процедурних правил Ради Бюро міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» (далі - Процедурні правила) МТСБУ гарантує відшкодування за будь-яким страховим сертифікатом «Зелена картка», навіть якщо такий сертифікат є фальшивим, не правочинним або зміненим у незаконний спосіб.

На підставі Процедурних правил на адресу МТСБУ від САО «ВСК» надійшли гарантійні вимоги № 1-3586078 від 19.05.2016 року на суму 882 (вісімсот вісімдесят два) євро 06 центів, про відшкодування витрат заподіяних потерпілій особі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 29.01.2016 року з вини відповідача.

У відповідності до ст. 5 Процедурних правил, до вимоги на відшкодування включаються: суми, сплачені як відшкодування потерпілим особам, відповідно до взаємної домовленості або судового наказу; суми, сплачені за зовнішні послуги при розгляді та врегулюванні кожної претензії, та витрати, які були понесені з метою вчинення необхідних юридичних дій, і які були б сплачені, при таких же обставинах, страховиком, заснованим у країні дорожньо-транспортної пригоди; гонорар за врегулювання для покриття всіх інших видатків відповідно до правил, стверджених Радою Бюро.

Позивач наголосив, що на підставі Наказу № 4479 від 06.06.2016 року МТСБУ перераховано за рахунок централізованого страхового резервного фонду страхових гарантій МТСБУ на рахунок САО «СВК» 882 (вісімсот вісімдесят два) євро, 06 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день сплати складає 24668 (двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят вісім) гривень, 59 копійок, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 2353 від 07.06.2016 року (платіж проведено банком 14.06.2016 року).

Разом з тим, додана до матеріалів справи копія платіжного доручення № 2353 від 07.06.2016 року, на яку посилається позивач, як на підтвердження перерахування МТСБУ на рахунок САО «СВК» виплат в сумі 882,06 євро, свідчить про перерахування на рахунок VSK іншої суми в розмірі 2132,05 євро (а.с. 15).

При цьому, відповідно до Довідки про розмір виплати страхового відшкодування за фальшивою «Зеленою картою» по справі № RU-176075 за № 5-41/30195 від 22.11.2017 року, МТСБУ підтверджує, що 15 червня 2016 року здійснена виплата страхового відшкодування на користь VSK Insurance Group по платіжному дорученню № 2360 в сумі 882,06 євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день сплати складає суму 24668,59 грн. (а.с. 16).

Втім, платіжного доручення № 2360 від 15 червня 2016 року на суму 882,06 євро позивачем до матеріалів справи надано не було.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною п`ятою статті 12 ЦПК України закріплено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зокрема: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З метою з`ясування вказаних розбіжностей в судовому засіданні 21.05.2020 року було оголошено перерву та шляхом направлення телефонограми на номер мобільного телефону представника позивача повідомлено про обов`язкову участь представника МТСБУ в судовому засіданні з метою з`ясування та усунення цих розбіжностей, однак представник в судове засідання не з`явився, додаткових доказів не надав.

Зі змісту статті 81 ЦПК України випливає, що обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень .

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Крім того, слід зазначити, що відповідачем у відзиві на позов на підставі ч. З ст. 267 ЦК України заявлено про застосування строку загальної позовної давності до вимог позивача.

З цього приводу суд вважає необхідним зазначити наступне.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.

Викладене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 у справі № 6-2806цс16.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Таким чином, строк позовної давності до позовної вимоги позивача має обчислюватись з дати здійснення МТСБУ виплати на рахунок САО «СВК».

Разом з тим, оскільки матеріали справи не містять доказів проведення МТСБУ виплати за вищевказаним страховим випадком на рахунок САО «СВК», суд позбавлений можливості з`ясувати коли саме розпочався перебіг строку позовної давності, що унеможливлює вирішення заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

Таким чином суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, враховуючи, що позивач всупереч вимог частини 1 статті 81 ЦПК України не довів факту здійснення МТСБУ, відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», відшкодування шкоди за відповідача, який є власником зареєстрованого в України транспортного засобу, який використовував за кордоном підроблений або змінений у незаконний спосіб страховий сертифікат «Зелена картка», та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, що слугує підставою для компенсації таких витрат на користь МТСБУ, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з його недоведеністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати суд покладає позивачем.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 263-265, 273, 354ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням виплати - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, , адреса місцезнаходження: б-р Русанівський, буд. 8. м. Київ, 02154.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_10 , серія та номер паспорта не відомі, місце проживання (перебування): адреса: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 15.06.2020 року.

Суддя О.В. Федорова