Справа № 570/4022/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року

Рівненський міський суду Рівненської області у складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Гожа Г.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Кузіна Є.В.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: центральне відділення ПАТ КБ «Приватбанк» про скасування арешту нерухомого майна та його відчуження, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: центральне відділення ПАТ КБ «Приватбанк» про скасування арешту нерухомого майна та його відчуження.

У відповідності до положень ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із положеннями ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або за рішенням суду.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016р. надані роз`яснення про порядок розгляду таких спорів або питань.

В пункті 1 вказаної постанови зазначено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму ВССУ № 5, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК,

В пункті 8 постанови зазначено, що, оскільки позивач вправі об`єднати в одній позовній заяві кілька однорідних позовних вимог, пов`язаних між собою, в одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний позивачем арешт був накладений в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №4931 від 11.09.2015 року виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М..

З постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2017 року вбачається, що згідно акта державного виконавця у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

У цій справі з позовом до суду звернувся боржник. На майно якого накладено арешт в межах виконавчого провадження. Відповідачем у позові визначено відділ державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції.

Отже, фактично в даному випадку не існує спору про право цивільне, а існують правовідносини, що виникли у сфері виконання виконавчих документів, які як зазначив стягувач у особі ПАТ КБ «Приватбанк», на теперішній час не виконані.

На зазначене вказує також те, що позов пред`явлено не до особи, якою не визнається право власності позивача на арештоване майно, а до відділу державної виконавчої служби, а підставою для зняття арештів визначається відсутність виконавчих проваджень на теперішній час, у яких такий арешт накладено.

Проте виконавчий документ, який повернуто стягувачу, не визнано таким, що не підлягають виконанню, він є невиконаним, а тому боржник не може позиватись до виконавчої служби як до відповідача у позовному провадженні з приводу зняття арешту з майна, що арештовано для забезпечення їх виконання.

Отже, позивачем як боржником обрано неправильний спосіб захисту, оскільки такі його вимоги мають вирішуватись у відповідності до розділу VІІ ЦПК України або за аналогічними положеннями КАСУ у певних випадках, зокрема, якщо виконавчим документом є виконавчий напис нотаріуса.

Відповідно до абз.3 п.5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладено, та враховуючи, що позивач звертається до суду із позовом про скасування арешту накладеного в межах виконавчого провадженні відкритого на підставі виконавчого напису, тому даний спір не можна розглядати в рамках цивільного судовичнства.

Керуючись ч.ч.1-3 ст.206, п.1 ч.1 ст.255, ст. ст. 258, 259, 260, 261, 352, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Пpовадження у справi за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: центральне відділення ПАТ КБ «Приватбанк» про скасування арешту нерухомого майна та його відчуження - закрити.

Роз`яснити позивачу, що дана позовна заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Харечко С.П.