Справа № 352/129/19
Провадження № 2/352/96/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про звільнення від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 15937,50 грн. на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлений позов обґрунтовував тим, що з відповідачкою перебував у шлюбі з 04.08.2010 р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У шлюбі народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з відповідачкою. Судовим наказом Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01.09.2017 р. з нього стягнуто аліменти у користь відповідачки на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі даного судового наказу 01.01.2018 р. відкрито виконавче провадження. Станом на 01.01.2019 р. утворилась заборгованість по аліментах у розмірі 15937,50 грн. Позивач відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.11.2012 р. є інвалідом другої групи загального захворювання та отримує соціальну допомогу у розмірі 1452 грн. Згідно ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до виписки із медичної карти № НОМЕР_2 стаціонарного хворого за період з 26.02.2012 р. до 28.03.2012 р. йому встановлено діагноз: забій головного мозку важкого ступеню із стисненням в/мозковими гематомами лобної і скроневої частки; набряк і дислокація головного мозку; перелом потиличної кістки; у неврологічному статусі виражений менінгеальний симптомокомлекс. 26.12.2012 р. він переніс операцію декомпресивної трепанації черепа у правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, дренування субдурального простору. Згідно консультаційного висновку ОКЛ від 16.04.2018 р. він вважається хворим з 2012 р. з діагнозом: оперова декомпресивна трепанація черепа, у нього наявні залишкові явища важкої черепно-мозкової травми (2012 р.) внаслідок травми в побуті, післятравматичний церебральний арахноїдит з лівобічною пірамідною недостатністю, симптоматична епілепсія. На підтримання здоров`я позивачу рекомендовано проводити відповідні лікувальні та профілактичні заходи, для яких потрібні чималі кошти, а з такою тяжкою хворобою він є непрацездатним, всю свою пенсію змушений витрачати на ліки. Тому вважає, що внаслідок тяжкої хвороби- оперової декомпресивної трепанації черепа, яка встановлена позивачу повічно на підставі другої групи інвалідності є підставою для звільнення його від сплати заборгованості по сплаті аліментів.

Позивач та його предстаник у судове засідання не з`явилися, у поданій суду заяві просили справу розглянути у відсутності сторони позивача, позов підтримали і просили його задоволити.

Представник відповідачки- адвокат Шевченко Н.П. у поданому 27.08.2019 р. письмовому відзиві позов не визнала, посилаючись на те, що позивач з часу розірвання шлюбу матеріальним забезпеченням та вихованням дочки не займався, будь-якої матеріальної допомоги не надавав. Згідно судового наказу Тисменицького районного суду від 01.09.2017 р. з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму, тобто у мінімально можливому розмірі. Однак позивач відмовляється виконувати свої батьківські обов`язки. Згідно наданих позивачем документів, він є інвалідом 2 групи, однак протипоказань до роботи у нього немає, стороннього догляду не потребує, а тому може працювати та приймати участь в утриманні своєї єдиної дочки. У позивача немає жодних підстав для порушення питання про звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, оскільки вони йому присуджені у мінімальному розмірі, і заборгованість виникла саме з його вини. Травма, на яку посилається позивач, мала місце ще у 2012 році, після чого він пройшов курс лікування та реабілітації. З моменту присудження аліментів та виникнення заборгованості через їх несплату, жодних змін його здоров`я та матеріального стану не відбулося. Тому доводи позивача щодо його скрутного становища та інвалідності не можуть бути перешкодою для забезпечення дитини мінімальним рівнем матеріального забезпечення. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, у поданій суду заяві представник відповідачки просила справу розглянути у відсутності сторони відповідача, позов не визнала з підстав, наведених у письмовому відзиві, просила відмовити у його задоволенні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що у шлюбі сторін народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з матір`ю і перебуває на її повному утриманні.

Судовим наказом Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01.09.2017 р. з ОСОБА_1 стягнуто аліменти у користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2017 р. до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з несплатою позивачем аліментів станом на 01.01.2019 р. утворилася заборгованість за період з січня 2018 р. по грудень 2018 р. у розмірі 15937,50 грн., що підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця (а.с.115).

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Окрім того, навіть за наявності зазначених в ч. 2 ст. 197 СК України обставин закон надає лише право (суд може), а не зобов`язує суд повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами.

Вочевидь звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості.

Встановлено, що позивач з 2012 р. хворіє тяжкою хворобою; у квітні 2018 р. йому підтверджено діагноз: оперова декомпресивна трепанація черепа, залишкові явища важкої черепно-мозкової травми (2012 р.) в побуті, післятравматичний церебральний арахноїдит з лівобічною пірамідною недостатністю, симптоматична епілепсія (а.с.50).

З 23.05.2012 р. позивачу встановлена друга група інвалідності загального захворювання безстроково, він отримує соціальну допомогу у розмірі 1452 грн. (а.с.47-48).

Як вбачається з долучених позивачем доказів, а саме виписок із медичної карти стаціонарного хворого Івано-Франківської ОКЛ, Івано-Франківської МКЛ протягом 2012 р., 2014 р. (а.с. 57-62,64) ОСОБА_1 неодноразово перебував на лікуванні, виписувався для дальшого відновного лікування у невролога по місцю районування із продовженням приймання протисудомної терапії, рекомендовано спостереження і періодичне стаціонарне лікування в невропатолога; витягів з медичної карти амбулаторного хворого протягом 2016 р., 2017 р. (а.с. 65-70) ОСОБА_1 скаржився на гострі головні болі, судомні напади, головокружіння.

Також протягом 2018-2019 р.р. про часті епілептичні напади позивача свідчать витяги з журналу реєстрації виїздів по комунальному закладу «Івано-Франківської станції швидкої медичної допомоги» № 79 від 26.07.2018 р., № 77 від 28.08.2019 р. (а.с.49, 171).

На підтвердження витрат на власне лікування, тобто купівлю медикаментів за рекомендаціями лікарів, позивачем надано суду чеки за 2017-2018 р.р. (а.с.51-56).

Єдиним джерелом доходу позивача є державна соціальна допомога інвалідам, яка за своїми розмірами не дозволяє здійснити погашення заборгованості по аліментах.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки встановлено, що у зв`язку зі своєю тривалою тяжкою хворобою позивач не працює, єдиним його доходом є соціальна допомога, і саме через ці обставини виникла заборгованість по аліментах, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову про звільнення від сплати заборгованості по аліментах за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. у розмірі 15937,50 грн.

Позивач як інвалід другої групи звільнений від сплати судового збору згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідачки слід стягнути 768,40 грн. судового збору (станом на час звернення позивача з позовом) в дохід державного бюджету.

На підставі наведеного, відповідно до ст.197 СК України, керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах задоволити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від сплати заборгованості по аліментах на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по судовому наказу № 352/1490/17 від 01.09.2017 року в розмірі 15937 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять сім) грн.50 коп. за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

Відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 11.06.2020 р.

Суддя Р.Р.Струтинський