12.08.2020 227/2870/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12 серпня 2020 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку,-

ВСТАНОВИВ

В липні 2020 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2 .

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов такого висновку.

Частиною 2 ст. 167 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тобто, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу чи з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дитина.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До заяви долучено довідку про склад сім`ї, яка не містить жодної інформації стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В порушення вищевикладеного заявником не додано до матеріалів справи довідки про місце реєстрації дитини ОСОБА_3 , та не підтверджено викладені обставини щодо проживання та перебування на утриманні заявниці малолітньої доньки, що позбавляє суд можливості зробити висновки з цього питання та перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Згідно приписів п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити заявниці у видачі судового наказу, однак при цьому, в силу положень ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з наведених вище підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.163, 166, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ

Відмовити ОСОБА_1 , у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів, з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М. Левченко

12.08.2020