Справа № 466/8830/19 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/363/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Жукровської Х.І.,

з участю: представника позивача - адвоката

Шафранського Р.Г., відповідача ОСОБА_1 ,

його представника - адвоката Ісканін М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 29 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним односторонній правочин у формі нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 від 16.05.2018 року, який є власником будинку АДРЕСА_1 , про те, що він не заперечує щодо підключення будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_1 , до розподільчого газопроводу, який збудовано за його кошти, та визнати недійсним договір №03А790-468-19 від 29.05.2018 року на приєднання до газорозподільної системи одноквартирного будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 та додаткових угод до цього договору від 10.01.2019 року та 30.01.2019 року, укладених між акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та ОСОБА_1 , зазначаючи, що вона є власником газопроводу і згоди (дозволу) на приєднання відповідача ОСОБА_1 до газопроводу не давала.

26.11.2019 року позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом заборони акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» приймати в експлуатацію об`єкт газифікації за адресою: АДРЕСА_2, власником якого є ОСОБА_1 , та заборони акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» складати та підписувати з ОСОБА_1 заяву-приєднання до договору розподілу природного газу на об`єкт газифікації за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач вважає, що прийняття в експлуатацію об`єкта газифікації будинку, власником якого є відповідач ОСОБА_1 , та, як наслідок, підписання відповідно до Кодексу газорозподільних систем заяви-приєднання до договору розподілу природного газу, реально ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки лише відсутність договору на розподіл природного газу є підставою для обмеження чи припинення розподілу природного газу.

При цьому, наголошує, що будь-які заходи забезпечення позову жодним чином не вплинуть на господарську діяльність та інші права та інтереси сторін у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 29 листопада 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила позивач ОСОБА_2 , просить її скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права і постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апелянт вважає, що обраний нею спосіб забезпечення позову не є втручанням у господарську діяльність АТ «Львівгаз» і не виходить за межі заявлених нею позовних вимог.

Зазначає, що фактично просила зберегти виконання договору приєднання до газорозподільних мереж в актуальному стані до вирішення питання законності укладення оспорюваного договору.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в обраний нею спосіб, оскільки така заборона стосується господарської діяльності АТ «Львівгаз», а неприйняття вказаного вище об`єкту газифікації в експлуатацію порушуватиме права осіб, які у зв`язку з відсутністю газифікації будинку не зможуть у ньому проживати.

Крім того, позивачем в достатній мірі не обґрунтовано, чим невжиття заходів забезпечення позову, про застосування яких вона просить у своїй заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась.

Таким чином, суд першої інстанції вирішив дане питання з дотриманням норм процесуального закону, які його регулюють, і правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 29 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 20 липня 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.