Провадження № 2-п/638/5/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача Глєбової С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.10.2018 року по цивільній справі за позовом Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна до ОСОБА_2 , третя особа Північно Східний офіс Держаудитслужби про стягнення вартості навчання в аспірантурі ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 22.10.2018 року по цивільній справі за позовом Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна до ОСОБА_2 , третя особа Північно Східний офіс Держаудитслужби про стягнення вартості навчання в аспірантурі.

Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідач належним чином не сповіщена про дату та час судового засідання, оскільки повісток про виклик у судове засідання не отримувала, в період з 05.02.2017 року по 05.02.2019 року перебувала за кордон. Висновки суду є не об`єктивними, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження відрахування відповідача у зв`язку із грубим порушенням правил внутрішнього розпорядку, вчинення протиправних дій або невиконання індивідуального плану. Чинне законодавство України не містить такої підстави для стягнення вартості навчання в аспірантурі як відрахування за власним бажанням. На час розгляду справи правові підстави для задоволення позову відсутні.

В запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення суду представник відповідача зазначив, що рішення суду відповідає нормам процесуального та матеріального права, доводи відповідача необґрунтовані, на аспіратів, які вступили до аспірантури до 01.09.2016 року не поширюється нове положення про підготовку аспірантів та докторантів затверджене постановою КМ України від 23.03.2016 року №261.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи викладені в заяві, пояснивши, що відповідач належним чином не повідомлення про слухання справи, всі докази не досліджені. Представник позивач просив відмовити у задоволенні заяви, зазначивши, що рішення суду відповідає вимогам законодавства.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з?явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.10.2018 року позовні вимоги Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна до ОСОБА_2 задоволено та присуджено до стягнення вартість навчання в аспірантурі в розмірі отриманої стипендії за період з жовтня 2015 року по листопад 2016 року в сумі 26746,88 грн.

Ухвалою суду від 05.12.2017 року провадження по справі відкрито, за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_2 з 2015 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , поштова кореспонденція надсилалась судом за зазначеною адресою та поверталась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку

Згідно п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 05 березня 2009 року № 270, у разі неможливості вручення одержувачами поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка»), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Як вбачається з довідки прикордонної служби про дати перетину кордону відповідачем, наданої представником відповідача, ОСОБА_3 періодично з`являлась в України, в тому числі в м.Харкові, а відтак мала змогу перевірити поштову скриньку на наявність повідомлення про надходження реєстрованого поштового відправлення, яке залишає листоноша відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 05 березня 2009 року № 270, та з`ясувати причини виклику до суду.

Клопотань про відкладення слухання справи або інших заяв з процесуальних питань відповідачем не подавалось.

Таким чином, судом здійснені всі передбачені законодавством засоби належного сповіщення відповідача.

Що стосується доводів відповідача по суті позовних вимог, суд їх відхиляє у зв`язку з тим що, відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, при ухваленні заочного рішення в справі судом дотримано всіх вимог, необхідних для заочного розгляду справи: неявка відповідача в судове засідання; належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання; відсутність поважних причин неявки відповідача в судове засідання; згода позивача на заочний розгляд справи, про що є заява представника.

Посилання відповідача на наявність заперечень, які унеможливлють заочний розгляд справи не спростовують доводів викладених в рішення суду, нових належних та допустимих доказів суду не надано.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Желтяков проти України від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 287,288 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.10.2018 року по цивільній справі за позовом Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна до ОСОБА_2 , третя особа Північно Східний офіс Держаудитслужби про стягнення вартості навчання в аспірантурі - залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий