Справа № 305/1041/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Кожух О.А., Куштан Б.П.,

за участі секретаря:Чучка Н.В.,

за участі представника ТОВ "Кредитні ініціативи" - Дорош І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Рахівського районного суду від 26 листопада 2019 року, головуючий суддя Ємчук В.Е., у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, ТОВ "Кредитні ініціативи", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Крегул Іван Іванович, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, ТОВ "Кредитні ініціативи", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Крегул Іван Іванович, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Рахівського районного суду від 26 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Приватний нотаріус Чуловський В.А. надіслав до Закарпатського апеляційного суду письмові пояснення, в якій зазначає, що його процесуальний статус по справі позивачем визначено не вірно. Відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом, оскільки нотаріус не в змозі своїми діями або припиненням своїх дій вплинути на поновлення порушеного права позивача. В той же час, нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Просив справу розглядати у його відсутності.

Стороною позивача було надано заяву про розгляд справи без участі його і представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «Кредитні ініціативи», дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16 червня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з другої сторони, був укладений Кредитний договір №887 (далі Кредитний договір), відповідно до якого останній отримав кошти в розмірі 24800 доларів США з терміном повернення не пізніше 15 червня 2027 року та сплатою 13,0% річних за користування кредитом. Відповідно до пункту 4.1 зазначеного договору виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором забезпечується іпотекою житлового будинку, розміщеного за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 60,88 м.кв, житловою площею 35,39 кв.м, оціночною вартістю 267280 гривень.

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» 15 липня 2011 року на адресу ОСОБА_2 направило лист-претензію №02-10/414, в якому повідомляло останнього про заборгованість за кредитним договором №887 від 16.06.2007 року, яка станом на 15.07.2011 року складала 109,02 долара США простроченого кредиту та 256,98 долара США простроченої суми відсотків. Також, у вказаному листі було запропоновано в термін до 25 липня 2011 року добровільно сплатити заборгованість за кредитом та відмотками та надати в банк документально підтверджену інформацію про розмір власного доходу та здійснити страхування майна (на виконання п.5.2.4 Кредитного договору та п.4.1.10 Іпотечного договору №887 від 18.06.2007 року. Одночасно цей лист містив роз`яснення про те, що у разі невиконання зазначених вимог, банком буде розпочато процедуру щодо погашення в повному обсязі заборгованості за кредитом (незалежно від настання кінцевого терміну погашення).

Відповідно до Договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» останнє набуло право вимоги за Кредитним договором №887 від 16.06.2007 року, де Позичальником є ОСОБА_2 . Відповідно до наданого суду Додатку 1 Реєстр позичальників, вбачається що на момент відступлення права вимоги 17.12.2012 року за ОСОБА_2 значилася заборгованість: основна непогашена строкова сума кредиту 19078,33 долара США, основна непогашена прострочена сума кредиту 375,19 долара США, сума нарахованих, але не сплачених строкових процентів 112,69 долара США, сума нарахованих, але не сплачених процентів 6,27 долара США, сума погашень за період з 01.10.2012 року по дату передачі прав 911,04 долара США.

За заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 11 травня 2015 року вчинений виконавчий напис, за яким з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» стягнуто заборгованість за кредитним договором №887 від 16.06.2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з другої сторони, у розмірі 706152,77 гривні, яка складається з: заборгованості за кредитом 532013,84 грн (що відповідно до розрахунку заборгованості на день розрахунку заборгованості, а саме 01.03.2012 року, становило 6175,06 долара США), заборгованість за відсотками за користування кредитом 171438,93 грн. (що відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.03.2012 року становило 6175,06 долара США), витрати, пов`язані з учиненням виконавчого напису - 2700,00 грн. Стягнення здійснюється за період з 17 грудня 2012 року по 01.03.2015 року. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №5673.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК, статей 50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 саму процедуру вчинення виконавчого напису, який є предметом даного позову, не оспорює. Натомість він зазначає про необґрунтованість вимог до нього, зокрема те, що Кредитор заявляючи претензію до нього про сплату заборгованості змінив строк виконання зобов`язання, оскільки Кредитор вимагав від ОСОБА_2 достроково повернути всю суму заборгованості, тому, на думку позивача, моментом виникнення вимоги є 26.09.2011 року.

Однак, як встановлено судом, - у листі-претензії, на який посилається Позивач, Банк вимагав в останнього в термін до 25 липня 2011 року добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором №887 від 16.06.2007 року, яка станом на 15.07.2011 року складала 109,02 долара США простроченого кредиту та 256,98 долара США простроченої суми відсотків.

Також, у вказаному листі було запропоновано надати в банк документально підтверджену інформацію про розмір власного доходу та здійснити страхування майна (на виконання п.5.2.4 Кредитного договору та п.4.1.10 Іпотечного договору №887 від 18.06.2007 року. Одночасно цей лист лише містив роз`яснення про те, що у разі невиконання зазначених вимог, банком буде розпочато процедуру щодо погашення в повному обсязі заборгованості за кредитом (незалежно від настання кінцевого терміну погашення).

Зазначене вказує на те, що Кредитор лише роз`яснив можливість стягнення заборгованості у повному обсязі у разі невиконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №887 від 16.06.2007 року, однак на той час не вимагав повернути всю суму кредитних коштів. Зазначене підтверджується й тим, що цей лист-претензія не містив всієї суми заборгованості, у тому числі й тієї, яку Позивач мав би повернути достроково. За таких обставин посилання ОСОБА_2 на дострокове припинення кредитного договору, який є предметом позову, тобто зміну терміну кредитування через порушення Позичальником графіку сплати відсотків за користування кредитом, є безпідставним, адже Позичальник лише мав право вимагати дострокового повернення кредитних коштів, а не обов`язок, і на той час він таким право не скористався.

За таких обставин і посилання позивача, що право Кредитора нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припинилися, у зв`язку зі спливом строку кредитування у вересні 2011 року, є також безпідставним, адже строк дії договору, встановлений сторонами, не пізніше 15 червня 2027 року (п.2.3 Кредитного договору), отже й до цього часу Кредитор мав право на нарахування відсотків, у розмірі, визначеному п.2.2 Кредитного договору.

Посилання позивача на його сумніви у безспірності заборгованості в розмірі 706152,77 гривні, з яких 532013,84 гривні заборгованість за кредитом 171438,93 гривні заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2700 гривень втрати Стягувача на вчинення виконавчого напису, а саме те, що на момент передачі права вимоги Новому кредитору заборгованість становила 19078,33 долара США, у той час, як в розрахунку заборгованості ОСОБА_2 , наданому приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, така зазначена в розмірі 19162,61 долара США є також безпідставним та пояснюється тим, що на момент передачі права вимоги до Нового кредитора, відповідно до Реєстру позичальників, що є Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги, заборгованість ОСОБА_2 основної непогашеної строкової суми кредиту станом на 17.12.2012 року становила 19078,33 долара США., а також 375,19 долара США основна непогашена прострочена сума кредиту, тобто всього заборгованість ОСОБА_2 по кредиту становила 19453,52 долара США, після чого, згідно з розрахунком заборгованості, ОСОБА_2 27.12.2012 сплатив 300,26 долара США, як щомісячний платіж на погашення кредиту та 9,35 долара США на погашення відсотків. Фактично ОСОБА_2 27.12.2012 року повністю погасив прострочену заборгованість, а вже починаючи з 01.01.2013 року за ним постійно рахувалася заборгованість по сплаті кредиту, яка станом на 01.03.2015 року й складала суму 532013,84 гривні (19162,61 долара США) заборгованість за кредитом, 171438,93 гривні (6175,06 долара США) заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Зазначені обставини спростовують доводи позивача, як про його сумніви щодо суми заборгованості, яка підлягає до стягнення за виконавчим написом нотаріуса, так і строку пред`явлення вимоги, оскільки виконавчий напис про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу видав 11.05.2015 року, за яким заборгованість стягувалася за період з 17.12.2012 року по 01 березня 2015 року, що не перевищувало трирічного строку з дня виникнення права вимоги.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374,375,381-384ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду від 26 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 19 червня 2020 року.

Головуючий

Судді