16.06.2020 ЄУН № 331/39/20
Провадження № 2-о/331/23/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Антоненко М.В., за участю секретаря Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Державне підприємство «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про встановлення факту припинення трудових відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою, в якій просив встановити факт припинення трудових відносин між ним та Державним підприємством «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» у зв`язку зі звільненням його з завідуючого базою відпочинку «Фрегат» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 30.12.2019 року.

У судове засідання заявник та його представник не з*явилися. Від представника заявника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи ДП «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява про встановлення факту припинення трудових відносин підлягає залишенню без розгляду, оскільки із заяви про встановлення даного факту вбачається спір про право.

Як вбачається з матеріалів справи з 18.09.2002 року ОСОБА_1 було прийнято в Державне підприємство «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на посаду завідуючого базою відпочинку «Фрегат», що підтверджується копією наказу № 100-К від 19.09.2002 р.

05.11.2019 року заявник направив засобами поштового зв`язку на адресу Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» заяву про звільнення за власним бажанням, що була повернута йому з відміткою пошти «за поданою адресою одержувач не знаходиться».

16.12.2019 року заявник направив спецзв`язком через відділення «Запоріжспецзв*язок» на адресу Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» заяву про звільнення за власним бажанням, але 19.12.2019 року була повернута йому з відміткою: «Повернута відправнику. За даною адресою одержувач не значиться. Будівля зруйнована. Начальник дільниці Н.В. Сторожук».

Вважає, що фактично трудові відносини припинились. Після фактичного припинення трудових відносин заявник намагається оформити звільнення і працевлаштуватись, проте цього не зміг зробити у зв`язку з тим, що Державне підприємство «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» фактично відсутнє за своєю юридичною адресою.

Встановлення факту припинення трудових відносин необхідно заявнику для подальшої реалізації його права на працевлаштування, набуття страхового стажу.

Так, термін припинення трудового договору є найбільш широким за об`ємом і охоплює всі випадки закінчення дії трудового договору, в тому числі за угодою сторін, внаслідок вибуття зі складу підприємства в зв`язку зі смертю та ін. Розірвання трудового договору торкається лише випадків, коли трудовий договір припиняється з ініціативи будь-якої з його сторін.

Припинення трудового договору є правомірним лише за наявності наступних умов: 1) за передбаченими у законі підставами припинення трудового договору; 2) з дотриманням певного порядку звільнення за конкретною підставою; 3) є юридичний факт щодо припинення трудових правовідносин (розпорядження власника, заява працівника, відповідний акт третьої сторони - суду, військкомату).

Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом як юридичні факти для припинення трудового договору.

Трудове законодавство України передбачає єдині загальні підстави припинення трудового договору (ст. 36 КЗпП). Для деяких категорій працівників у законодавстві встановлений і ряд додаткових підстав (статті 37,41 КЗпП та інші законодавчі акти).

При звільненні працівника в трудову книжку повинні вноситися записи про причини (підстави) звільнення відповідно до формулювання їх у законодавстві і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Всі підстави припинення трудового договору можна класифікувати в залежності від двох критеріїв: 1) виду юридичного факту, який є причиною припинення; 2) волевиявлення яких саме суб`єктів спричинило припинення трудового договору.

За першим критерієм розрізняється припинення трудового договору в зв`язку з певними подіями (закінчення строку договору, смерть працівника), а за другим - у зв`язку з певними юридичними діями: взаємне волевиявлення сторін; ініціатива працівника; ініціатива власника або уповноваженого ним органу; ініціатива третіх осіб, які не є стороною трудового договору; порушення правил прийому на роботу.

Таким чином, припинення трудових відносин має виражатись у певній юридичній формі.

Існування між заявником та роботодавцем трудових правовідносин, підтверджується наданою заявником копією наказу про прийняття на роботу № 100-К від 19.09.2002 р., а також копією трудової книжки, та обумовлює існування спору про право продовження трудового договору чи його розірвання.

Припинення трудового договору має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки, як для працівника, так і роботодавця, зокрема матиме місце спір щодо дати такого припинення, проведення розрахунків тощо.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ДП «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» () не перебуває у процесі припинення.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Між тим, факт припинення трудових відносин підлягає встановленню в іншому порядку, зокрема, встановленому КЗпП України.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи викладене та виходячи з роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5, в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд дійшов висновку, що встановлення факту припинення дії трудового договору пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, а тому заява ОСОБА_3 про встановлення факту припинення трудових відносин підлягає залишенню без розгляду.

Суд вважає, за необхідне роз`яснити заявнику його право на звернення із захистом своїх прав та законних інтересів до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 260, 293-294, 315, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Державне підприємство «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про встановлення факту припинення трудових відносин - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право звернутися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: М.В. Антоненко