Справа №485/716/20
Провадження № 2-н/485/45/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

09 червня 2020 року м.Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Квєтка І.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

встановив:

09 червня 2020 року заявник звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на ухилення батька від участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини.

У заяві заявник ставить вимогу про стягнення аліментів у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з заявою про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України стягувач аліментів має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу, суд приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

За даних обставин суд відмовляє заявнику ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів та роз`яснює, що відповідно до ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з вказаної підстави унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою; заявник у такому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 165, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Повернути заяву про видачу судового наказу з доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду, або через Снігурівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення, з урахуванням пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України.

Дата складення ухвали 09.06.2020.

Суддя