КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №379/1296/18 головуючий у суді І інстанції: Зінкін В.І.
провадження №22-з/824/338/2020 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
провадження №22-з/824/351/2020
УХВАЛА

Іменем України

23 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гуля В.В., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження заяви адвоката Клапчука Федора Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Тікич»про винесення додаткової постанови про стягнення судових витрат у цивільній справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» на рішення Таращанського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Тікич» про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати поновленим з ТОВ «Інтерагроінвест» договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, площею 2,4329 га, кадастровий номер :02:012:0036, що укладений 02 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та СП «Світанок», на умовах, що викладені в додатковій угоді від 03 квітня 2017 року до договору № 309 оренди земельної ділянки від 02 серпня 2012 року, строком на 7 років, судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позову зазначив, 02.08.2012 року між СП «Світанок» та власником земельної ділянки ОСОБА_1 терміном на 5 років укладено договір № 309 оренди земельної ділянки під кадастровим номером :02:012:0036. Земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4329 га розташована в адміністративних межах Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області та використовувалось СП «Світанок» за цільовим призначенням. Вказаний договір оренди земельної ділянки зареєстрований 29.12.2012 року в управлінні Держкомзему у Таращанському районі Київської області за № 05246. 12.09.2017 року запис про наявність іншого речового права (права оренди) перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису 222374146. Термін дії договору оренди земельної ділянки з урахуванням дати реєстрації договору, закінчився 29.12.2017 року. 17.03.2017 року за вхідним № 103 до СП «Світанок» поштовим відправленням надійшло письмове повідомлення від ОСОБА_1 датоване 14.03.2017 року, в якому вона повідомляє про те, що є власником вищевказаної земельної ділянки, яка після завершення сівозміни підлягає поверненню. Відповідно до п. 3.3 Договору № 309 оренди земельної ділянки від 02.08.2012 року: «Після закінчення строку договору, орендар має першочергове право поновлення його на новий строк в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством». Маючи намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки з орендодавцем ОСОБА_1 , СП «Світанок», як орендар 11.04.2017 року за вих. № 309/105 від 03.04.2017 року надіслало на адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення з підписаним зі сторони СП «Світанок» проектом додаткової угоди від 03.04.2017 року до договору № 309 оренди земельної ділянки від 02.08.2012 року (три примірники), відповідно до умов якої строк оренди пролонгується на 7 років до 31.12.2024 року. Лист з додатками направлений на адресу власника листом з оголошеною цінністю та описом вкладення, що підтверджується повідомленням про вручення. Відповідач отримала 13.04.2017 року. 24.04.2017 року до СП «Світанок» від ОСОБА_1 надійшло повідомлення про прийняте рішення про заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, датоване 18.04.2017 року. Проте, зі змісту даного повідомлення не зрозуміло, з чим саме не погоджується орендодавець ОСОБА_1 , та які саме умови вона вважає неприйнятними. У вересні 2018 року позивач отримав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про земельну ділянку, а саме, що 03.01.2018 року, тобто через кілька днів після закінчення строку дії договору оренди землі з СП «Світанок», ОСОБА_1 уклала новий договір оренди на земельну ділянку НОМЕР_1 під кадастровим номером :02:012:0036, площею 2,4329 га з іншим орендарем - ФГ «Тікич». Право оренди за вказаним договором зареєстровано 15.01.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 23485620. В подальшому, 15.11.2018 року інше речове право було припинено. Окрім того, СП «Світанок» пропонувало ОСОБА_1 укласти договір оренди землі на значно кращих умовах. А саме, орендна плата в грошовій формі, яка була запропонована ОСОБА_1 в 2017 році від СП «Світанок» мала розмір в грошовій формі 13167,71 грн., що на 3167,706 грн.більше за пропозицію ФГ «Тікич». Враховуючи зазначене, вважає, що є наявний факт порушення переважного права СП «Світанок» на поновлення договору оренди земельної ділянки орендодавцем ОСОБА_1 на новий строк.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Тікич» про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року залишено без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест», а рішення Таращанського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року залишено без змін.

11 березня 2020 року та 16 березня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшли заяви адвоката Клапчука Ф.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Тікич» про винесення додаткової постанови та про стягнення судових витрат, у яких адвокат просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» на користь ОСОБА_1 витрати понесені на надання правової допомоги адвоката Кривошеєва М .Ю. у розмірі 7900,00 грн.. А також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» на користь Фермерського господарства «Тікич» витрати понесені на надання правової допомоги адвоката Кривошеєва М.Ю. у розмірі 7900,00 грн..

Перевіривши заяви, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяви не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що 18 лютого 2020 року в судовому засіданні адвокат Клапчук Ф.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Тікич» зробив заяву про стягнення судових витрат.

28 лютого 2020 року надійшла заява адвоката Клапчука Ф.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Тікич» про винесення додаткової постанови про стягнення судових витрат та на виконання вимог ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів надає документи підтверджуючі витрати на правову допомогу, про стягнення яких було заявлено адвокатом Клапчуком Ф.П. під час судового засідання 19 лютого 2020 року. Просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» на користь ОСОБА_1 витрати понесені на надання правової допомоги адвоката Кривошеєва М.Ю. у розмірі 7900,00 грн.. А також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» на користь Фермерського господарства «Тікич» витрати понесені на надання правової допомоги адвоката Кривошеєва М.Ю. у розмірі 7900,00 грн..

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Клапчука Федора Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Тікич» про винесення додаткової постанови про стягнення судових витрат, оскільки адвокатом не подано належних доказів щодо підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що адвокат Клапчук Ф.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Тікич» 11 березня 2020 року та 16 березня 2020 року подав заяви про стягнення судових витрат, а також докази щодо підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, з пропуском строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що заяви адвоката Клапчука Федора Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Тікич» про винесення додаткової постанови про стягнення судових витрат подані із пропуском строку та підлягають залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.137, 141, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяви адвоката Клапчука Федора Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Тікич» про винесення додаткової постанови про стягнення судових витрат - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено «23» червня 2020 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіВ.В. Гуль О.І. Сліпченко