Справа №569/4080/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_4 (надалі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000 грн. щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчального закладу. Позовну заяву мотивує тим, що в період з 1997 року по 2010 рік вона проживала однією сім`єю з відповідачем і перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах, від яких вони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 23 листопада 2019 року, тобто з моменту досягнення повноліття їхнім сином, відповідач повністю припинив часткове утримання сина, жодних грошових коштів чи будь-якої допомоги у натуральній формі добровільно не надає. Разом з тим, ОСОБА_5 є студентом І курсу денної форми навчання юридичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Навчається на умовах контракту, що передбачає внесення щорічної плати, а тому потребує матеріальної допомоги як на сплату коштів за навчання, гуртожиток, так і на прожиття в цілому, оскільки не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Вона не в змозі самостійно утримувати сина, натомість відповідач працює у приватного підприємця водієм, а тому має можливість у розмірі встановленому законом брати участь в утриманні сина в грошовій формі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених. Окрім того, вказала, що відповідачем не надано будь-яких належних медичних документів за останніх два роки, які свідчили би про наявність в останнього проблем зі здоров`ям. І в доповнення до поданої позовної заяви повідомила, що ОСОБА_3 , окрім утримання сина, доглядає свою непрацездатну матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка теж перебуває на її утриманні.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, позаяк отримує мінімальну заробітну плату, має вкрай незадовільний стан свого здоров`я, а з 12 березня 2020 року, в зв`язку з введенням карантину, за характером своєї роботи перебуває в неоплачуваній відпустці до завершення карантину. Так, відповідач офіційно працевлаштований водієм автотранспортних засобів у ФОП ОСОБА_7 . Відповідно до Довідки про доходи від 22 квітня 2020 року за вих. № 1, працюючи водієм відповідачу за період з січня по березень було нараховано заробітну плату в загальній сумі 7 421, 85 грн., а з відрахуванням податку до сплати фактично було ним отримано 6 085, 92 грн. Окрім цього, відповідач має незадовільний стан здоров`я, потребуючи стаціонарно-профілактичного лікування як мінімум два рази на рік таких хвороб як остеохондрозу, деформуючого спондильозу сегментів хребта, деформуючого спондилоартрозу дуговідростчастих з`єднань, та хвороби дисків спинного хребта. А на початку 2020 року в нього проявився ще і цукровий діабет тип 2, наслідком чого для нього є постійна дієта, стабільний прийом ліків, які штучно підтримують відповідний рівень глюкози в організмі та відповідно постійний контроль її рівня в крові та сечі. При таких хворобах, у віці 53 років рекомендується постійне амбулаторне лікування, уникати надмірних фізичних навантажень та переохолоджень. Однак, із-за недостатності коштів, відповідач не завжди може дозволити собі відповідне належне лікування. Наявність таких хвороб спинного хребта та суглобів кісток, цукрового діабету не дає можливості відповідачу отримувати додатковий дохід. При цьому позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Докази, на які посилається позивач та її представник, можуть свідчити лише про потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, сторони по справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 06 грудня 2001 року (а.с.7).

З Довідки про склад сім`ї та розмір платежів на управління багатоквартирним будинком ОСББ «Київська 11» від 05 березня 2020 року Вих. №01/03 встановлено, що ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 (а.с.16).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 є студентом першого курсу освітнього рівня «бакалавр» денної форми навчання юридичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка IV рівня акредитації з 01 вересня 2019 року і закінчує навчання 30 червня 2023 року, що підтверджується довідкою Київського національного університету імені Тараса Шевченка №25/20 від 21 січня 202 року (а.с.12).

З договору №351 про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом імені Тараса Шевченка від 10 серпня 2018 року, який укладений між Київським національним університетом імені Тараса Шевченка (виконавець) та ОСОБА_3 (замовник) слідує, що виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання ОСОБА_5 , а саме: форма навчання денна, рівень бакалаврський, спеціальність 081 Право, строком навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року на юридичному факультеті (п.1 Договору), загальна вартість освітньої послуги (навчання) становить 213 200 грн. 00 коп. (п.3.2. Договору) (а.с.8-11).

Як встановлено судом відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги сину ОСОБА_5 на період навчання.

З довідки ФОП ОСОБА_7 від 22 квітня 2020 року №2 слідує, що ОСОБА_4 дійсно працює водієм автотранспортних засобів у ФОП ОСОБА_7 за основним місцем роботи з 27 січня 2020 року, а з 12 березня 2020 року знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати за згодою сторін в період карантину через коронавірус, згідно ст. 26 Закону України «Про відпустки» (а.с.38).

З довідки про доходи від 22 квітня 2020 року встановлено, що загальна сума доходу ОСОБА_4 за період з 27 січня 2020 року по 31 березня 2020 року, за винятком ПДФО, становить 6 085 грн. 92 коп. (а.с.39).

З епікризу Поліклініки «Північна» слідує, що ОСОБА_4 перебував на лікуванні з 20 жовтня 2015 року по 28 жовтня 2015 року (а.с.43). З епікризу Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» слідує, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні з 05 грудня 2016 року по 19 грудня 2016 року та йому встановлено діагноз: Остеохондроз ПВХ. Дефспондильоз, спондилоартроз. Больовий та м`язево-тонічний синдром (а.с.40). З епікризу №56 Комунального закладу «ЦПМСД «Північний» слідує, що ОСОБА_4 перебував на лікуванні з 10 січня 2017 року по 17 січня 2017 року (а.с.41).

З протоколу обстеження Кабінету ультразвукової діагностики від 11 січня 2017 року відносно пацієнта ОСОБА_4 встановлено наступне заключення: Жировий гепатоз. Хр. Холецистит. Хр. Панкреатит. Нефроптоз обох нирок. СКД (а.с.42). З висновку Мультизрізової комп`ютерної томографії від 09 листопада 2016 року встановлено, що у ОСОБА_4 на момент огляду помірно виражені МСКТ ознаки деформуючого артрозу кульшових суглобів, масивні краєві остеофіти по задній поверхні сідничних бугрів (а.с.41).

З консультативного висновку Комунального підприємства «Рівненський обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення» від 21 квітня 2020 року слідує, що ОСОБА_4 встановлений в диспансері діагноз: Цукровий діабет, тип 2, ангіопатія сітківки очей. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. та рекомендовано: дієта № НОМЕР_2 , чай арфазетин, метформін, контроль рівня глюкози в крові і сечі.

Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Встановивши, що ОСОБА_5 досягнув повноліття, продовжує навчання на платній основі (за договором) та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком ОСОБА_5 , зобов`язаний надавати сину таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років та може її надавати, оскільки має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом, окрім того є працездатного віку, офіційно працевлаштований, інших утриманців немає.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суд враховує позицію позивача, задовільний стан здоров`я сина сторін та стан здоров`я відповідача, який має ряд захворювань, потреби сина, матеріальне становище відповідача, який працює та отримує дохід, а також враховує відсутність даних про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача, які він, на думку суду, спроможний сплачувати, у розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім.

Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову частково.

Доводи представника відповідача, що незадовільний стан здоров`я відповідача, через який він потребує стаціонарно-профілактичного лікування як мінімум два рази на рік таких хвороб як остеохондрозу, деформуючого спондильозу сегментів хребта, деформуючого спондилоартрозу дуговідростчастих з`єднань, та хвороби дисків спинного хребта, наявність у нього цукрового діабету, типу 2, наслідком чого для нього є постійна дієта, стабільний прийом ліків, які штучно підтримують відповідний рівень глюкози в організмі та відповідно постійний контроль її рівня в крові та сечі, рекомендоване постійне амбулаторне лікування, уникнення надмірних фізичних навантажень та переохолоджень позбавляють відповідача можливості отримувати додатковий дохід і надавати допомогу синові, суд до уваги не приймає, так як переважна частина наданої суду медичної документації датована 2015-2017 роками, і не вказує на стан здоров`я відповідача на час розгляду справи, а згідно консультативного висновку Комунального підприємства «Рівненський обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення» від 21 квітня 2020 року слідує, що ОСОБА_4 рекомендовано: дієта № НОМЕР_2 , чай арфазетин, метформін, контроль рівня глюкози в крові і сечі, що не підтверджує необхідність стаціонарно-профілактичного лікування як мінімум два рази на рік, постійного амбулаторного лікування, уникнення надмірних фізичних навантажень та переохолоджень і не можливості отримувати дохід та надавати допомогу синові, який її потребує. Також не свідчить про неможливість надавати допомогу повнолітньому синові і тимчасове перебування відповідача у відпустці.

На підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 11 березня 2020 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 182, 191, 198-201 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 11 березня 2020 року і до закінчення ОСОБА_5 навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складене 11 червня 2020 року.

Суддя О.О. Першко