Єдиний унікальний номер 229/4535/19
Номер провадження 22-ц/804/1527/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Канурної О.Д.,

суддів: Агєєва О.В., Мальованого Ю.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 15 січня 2020 року у цивільній справі № 229/4535/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, одноразової грошової вихідної допомоги (суддя першої інстанції Грубник Олексій Миколайович ), -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, одноразової грошової вихідної допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 08 липня 2016 року він був прийнятий згідно наказу від 06.07.2016 року № 1/ос на посаду електромеханіка дільниці II групи у виробничий підрозділ «Ясинуватська дистанція сигналізації та зв`язку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Згідно наказу від 25.04.2017 року № 265 та виданого на його підставі наказу структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 28.04.2017 року № 645-НЗ-1 «Про деякі питання діяльності регіональної філії «Донецька залізниця» виробничий підрозділ «Ясинуватська дистанція сигналізації та зв`язку» разом зі всіма іншими підприємствами структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» було ліквідовано з 17.07.2017 року, а його звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату згідно з наказом з особового складу від 10.07.2017 року № 8849/ДН-ос. У наказі зазначено, що він має право на вихідну допомогу у розмірі одного середнього місячного заробітку згідно ст. 44 КЗпП України; компенсацію за 29 днів відпустки.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 року № 938, змінено тип Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменованого його в Акціонерне товариство «Українська залізниця».

На день його звільнення власником нарахована, але не виплачена йому заробітна плата з березня 2017 року по 17.07.2017 року, грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку та одноразова грошова вихідна допомога у розмірі одного середньомісячного заробітку згідно ст. 44 КЗпП України.

Зазначає, що згідно наказу № 899-Н від 26.06.2017 року «Про введення в дію порядку остаточного розрахунку працівників Донецької та Луганської дирекції залізничних перевезень», для остаточного розрахунку у 2017 року ним був направлений пакет первинних документів, що містив зокрема розрахунки по заробітній платі, розрахунки оплати відпустки і середньої зарплати та табелі обліку робочого часу за березень-липень 2017 року, завірені належним чином, оригінал наказу про припинення трудового договору від 10.07.2017 року № 8849/ДН-ос та інші документи в структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» до робочої комісії з опрацювання первинних документів.

Наказом начальника структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 17.03.2017 року № 236 ДНД «Про встановлення простою» було встановлено початок простою для всіх працівників структурного підрозділу. У відповідності до п. 8 цього наказу, оплата повинна була проводитися з розрахунку не нижче двох третин тарифної ставки встановленого працівнику окладу (розряду), та як того вимагає ст. 12 Закону № 108 «Про оплату праці» та ст. 113 КЗпП України. Оплата відповідачем не проводилась.

По теперішній час суми, що належать позивачу від відповідача, не виплачені.

Позивач просив суд першої інстанції стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року у розмірі 10940,46 грн., суму грошової компенсації за 29 днів невикористаної щорічної відпустки у розмірі 6953,91 грн., суму вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку у розмірі 7316,05 грн., а всього 25210,42 грн. (з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів); суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати року за період з березня 2017 року по липень 2019 року у розмірі 4551,25 грн. та донарахувати по день фактичного розрахунку; суму винагороди за підсумками роботи за 2016 рік в розмірі 52,5% від місячної тарифної ставки за грудень 2016 року у розмірі 2599,28 грн.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 15 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, одноразової грошової вихідної допомоги задоволені частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період березень 2017 року - липень 2017 року в сумі 25725,95 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів.

Рішення в частині стягнення заробітної плати за березень 2017 року в сумі 3316,18 грн. підлягло негайному виконанню, в частині стягнення заробітної плати за квітень-липень 2017 року в сумі в сумі 22409,77 грн., після набрання рішенням законної сили.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь позивача ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період березень - липень 2017 року у розмірі 4332,95 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 713,73 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця» та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що частково не погоджується з зазначеним рішенням, вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Відповідач просить Донецький апеляційний суд рішення Дружківського міського суду Донецької області від 15 січня 2020 року по справі № 229/4535/19 скасувати в частині стягнення 30058,90 грн. (заборгованість з заробітної плати та компенсації втрати частини доходів) і ухвалити нове рішення про відмову в стягненні 30058,90 грн., стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 13 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та надано позивачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (а.с. 103,104,105), копія апеляційної скарги відповідача позивачем по справі отримана (а.с. 103). Відзив на апеляційну скаргу від позивача по справі до Донецького апеляційного суду не надійшов.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 15 червня 2020 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного суду без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як передбачено ч. 3 ст. 368 ЦПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2019 року встановлено в розмірі 1921,00 грн.

Враховуючи, що ціна позову у цій справі складає 32360,95 грн., тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, сторони клопотання про розгляд справи у суді апеляційної інстанції з їх повідомленням не заявили, колегія суддів вважає, що справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді електромеханіка дільниці ІІ групи бригади з технічного обслуговування пристроїв автоматичної локомотивної сигналізації та поїзного радіозв`язку депо «Схід» лінійно-виробничої дільниці зв`язку Яснувата, Донецьк, Мушкетові виробничого підрозділу «Ясинуватська дистанція сигналізації та зв`язку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

17 липня 2017 року був звільнений у зв`язку зі скороченням штату відповідно до наказу № 8849/ДН-ос від 17 липня 2017 року за ст.40 п. 1 КЗпП України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі Державного підприємства «Донецька залізниця».

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 735 затверджено Статут публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», відповідно до якого товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

21 жовтня 2015 року в Єдиному державному реєстрі проведено державну реєстрацію АТ «Українська залізниця». Державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та є регіональною філією даного товариства.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 року № 938, змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменованого його в акціонерне товариство «Українська залізниця».

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 25725, 95 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів.

Донецький апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача без утримання податку й інших обов`язкових платежів.

Визначаючи розмір заборгованої заробітної плати за період березень - липень 2017 року, суд першої інстанції брав до уваги розмір нарахованої заробітної плати, а саме: березень 2017 року - 5315,42 грн.; квітень 2017 року - 3185,37 грн.; травень 2017 року - 3362,33 грн.; червень 2017 року - 845,88 грн., липень 2017 року - 15016,19 грн., а всього 27725,19 грн.

Враховуючи, що відповідачем сплачено позивачу 1999, 24 грн., тоді розмір заборгованості складатиме: 27725,19 грн. - 1999, 24 грн. = 25725,95 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з утриманням із цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Доводи апеляційної скарги відповідача про припинення нарахування заробітної плати з 16 березня 2017 року на виконання указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», апеляційний суд не приймає, оскільки вони не спростовують висновків суду щодо наявності заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що нарахування заробітної плати та інших виплат є неможливим, оскільки таке нарахування проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з частиною 1 статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Суд наголошує, що відповідно до норм ст. ст. 115,116 КЗпП України саме роботодавець повинен довести, що здійснив з працівником повний розрахунок у відповідності до норм законодавства.

Як вбачається із частини 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 вказаної вище статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

На підтвердження наявності заборгованості по заробітній платі та її розміру позивачем до позовної заяві надані: наказ (розпорядження) № 849/ДН-ос від 10.07.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 звільнений з роботи 17.07.2017 року у зв`язку зі скороченням штату за статтею 40 п. 1 ЗКпП України з компенсацією за 29 днів відпустки, з виплатою одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку (а.с. 16); розрахунки заробітної плати (табуляграми) за березень 2017 року - всього нараховано 5315,42 грн., з яких оплата простоїв становить 1526,40 грн., сума до виплати 4226,74 грн.; а квітень 2017 року - всього нараховано 3185,37 грн., з яких оплата простоїв становить 3127,10 грн., сума до виплати 2532,95 грн., за травень 2017 року - всього нараховано 3362,33 грн., з яких оплата простоїв становить 3300,83 грн., сума до виплати 2673,67 грн.; за червень 2017 року - всього нараховано 845,88 грн.; оплата простоїв становить 830,40 грн., сума до виплати 672,63 грн.; за липень 2017 року - всього нараховано 15016,19 грн., з яких оплата простоїв становить 471,55 грн. (до складу вищезазначеної суми також входять виплата одноразової грошової допомоги, компенсація за 29 днів відпустки), сума до виплати становить 12013,79 грн.

Із довідки про доходи від 11.09.2019 року № 958/2, наданої структурним підрозділом «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» вбачається, що за березень 2017 року ОСОБА_1 нараховано 2514,18 грн. (а.с. 49), що не співпадає з Індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України за формою ОК-7 (а.с. 62), де за березень вказано нараховану суму 5315,42 грн., що співпадає з розрахунком заробітної плати за березень 2017 року, наданим позивачем ОСОБА_1 (а.с. 24).

Відомості, зазначені у розрахунках заробітної плати за березень - липень 2017 року узгоджуються з іншими доказами по справі.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період березень - липень 2017 року у розмірі 4332,95 грн.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Крім того, згідно висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 28.03.2018 року у справі № 243/5469/17, відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією.

Апеляційний суд вважає, що позивач надав до суду належні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» про те, що суд першої інстанції помилково не застосував Науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16.01.2018 року до вимоги по стягненню заробітної плати, є безпідставними, виходячи з наступного:

Право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП, Законом України «Про оплату праці», а позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем до 17 липня 2017 року, виконувала свої трудові обов`язки в повному обсязі, а також при звільненні не отримала всі належні їй платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики ЄСПЛ.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Науково-правовий висновок підтверджує події, які відбуваються в Україні в зоні проведення АТО (ООС), який в сукупності з іншими доказами, що маються в матеріалах справи, підтверджують відсутність вини відповідача в несвоєчасному розрахунку з робітниками внаслідок вказаних подій.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що рішення Дружківського міського суду Донецької області від 15 січня 2020 року підлягає скасуванню в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за період березень 2017 року - липень 2017 року в сумі 25725 грн. 95 коп. без утримання податку й інших обов`язкових платежів і ухвалення в цій частині нового рішення.

В іншій частині рішення Дружківського міського суду Донецької області від 15 січня 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 15 січня 2020 року 2020 року в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за період березень 2017 року - липень 2017 року в сумі 25725 грн. 95 коп. без утримання податку й інших обов`язкових платежів скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ вул. Тверська, б. 5, ) на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), заборгованість по заробітній платі за період березень 2017 року - липень 2017 року в сумі 25725 (двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять п`ять) грн. 95 коп.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» при виплаті суми 25725 грн. 95 коп. утримати податки та інші обов`язкові платежі.

В іншій частині рішення Дружківського міського суду Донецької області від 15 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку, як така, що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повний текст постанови складений 17 червня 2020 року

Суддя: О.Д.Канурна