Справа № 199/8030/19
(2/199/390/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Рудові І.О.,

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Мерковича Б.В ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Дніпропетровське обласне об`єднання профспілок, про стягнення частини невиплаченої заробітної плати, компенсації за її несвоєчасну виплату та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суд з позовом до Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Дніпропетровське обласне об`єднання профспілок, про стягнення частини невиплаченої заробітної плати, компенсації за її несвоєчасну виплату та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що позивач 2 грудня 2016 року був прийнятий на посаду механіка вальцемеханічного цеху Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків». Згідно з наказом Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» від 2 грудня 2016 року № 84 «Про прийняття на роботу», позивачу встановлено 8 годинний робочий день та оплату праці у розмірі оклад (тарифна ставка) - 16,95 грн. (3) за одну годину роботи та надбавку у розмірі - 22,60 грн. (6) за одну годину роботи. Акціонерне товариство «Дніпропетровський завод прокатних валків» виплачувало позивачу встановлену надбавку своєчасно та в повному розмірі до січня 2019 року. В повідомленні позивача про розмір отриманої заробітної плати за січень 2019 року з невідомих причин вказана надбавка була відсутня, також станом на день подання позовної заяви до суду відповідач продовжує її не виплачувати. З метою врегулювання спору позивач звертався до керівництва Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків». Жодних повідомлень та роз`яснень стосовно не виплати надбавки позивач не отримував, тому вважає, що відповідачем порушено чинні норми законодавства України та позбавлено позивача частини доходу, виплата якого була погоджена сторонами при прийнятті позивача на роботу в трудовому договорі. Згідно з наданого позивачем розрахунку до стягнення з відповідача підлягає не нарахована та невиплачена надбавка у наступному розмірі:

За січень 2019 року - 136 (кількість годин) * 22,60 = 3073,60 грн.

За лютий 2019 року - 112 (кількість годин) * 22,60 = 2531,20 грн.

За березень 2019 року - 150 (кількість годин) * 22,60 = 3390 грн.

За квітень 2019 року - 160 (кількість годин) * 22,60 = 3616 грн.

За травень 2019 - відпустка.

За червень 2019 року - 151 (кількість годин) * 22,60 = 3412,60 грн.

За липень 2019 року - 136 (кількість годин) * 22,60 = 3073,60 грн.

За серпень 2019 року - 127 (кількість годин) * 22,60 = 2870,20 грн.

Зважаючи на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь невиплачену частину заробітної плати в сумі 21967,20 грн., компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 92,79 грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., та судові витрати по справі.

Ухвалою від 01.10.2019 відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження .

У відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 31.10.2019, зазначено, що відповідач не погоджується з наведеним у позові та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Жодного положення про виплату працівникам АТ ДЗПВ надбавок не існує та не існувало у період зазначений позивачем у позові й надбавки не сплачуються жодному працівникові АТ ДЗПВ, крім обов`язкових надбавок передбачених колективним договором та чинним законодавством. Посилання позивача на встановлення у наказі про прийняття на роботу № 84 від 02.12.2016 надбавки є безпідставними, оскільки у графі «надбавка за» визначені лише цифри «22,60 (6)», де «6» - це внутріобліковий шифр виду розрахунків АТ ДЗПВ, яким позначається премія працівникам підприємства, а не надбавка. Такий же шифр, що визначений саме як премія, зазначений у розрахункових листках, наданих позивачем. Зазначення у графі «надбавка» зазначеного запису обумовлено тим, що наказ (розпорядження) про прийняття на роботу є типовою формою №П-1, затвердженою наказом Держкомстату України від 05.12.2008 №489, якою передбачений лише такий реквізит як «надбавка» та не передбачений такий реквізит як «премія». Будь-яка надбавка відповідачем позивачу не встановлювалася ні при прийнятті на роботу, ні у подальшому, оскільки такий вид заохочувальної виплати працівникам у відповідача відсутній. Виплата відповідачем працівникам АТ ДЗПВ, у тому числі ОСОБА_1 , надбавок не передбачена жодним положенням, що діють на підприємстві відповідача, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь такої виплати, як надбавка, є безпідставною, незаконною та такою, що не підлягає задоволенню. Єдиним загальним положенням про заохочувальні виплати працівникам АТ ДЗПВ є Тимчасове положення про преміювання, затверджене 01.11.2018 головою профспілкового комітету Ласкіним В.В. та Головою Правління ПАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків» (новим найменуванням якого є АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЗАВОД ПРОКАТНИХ ВАЛКІВ») ОСОБА_4 , що набрало чинності 01.11.2018 та було чинним у період з січня по вересень 2019 року, відповідно до розділу III якого встановлений розмір премії працівникам вальцемеханічного цеху АТ ДЗПВ, у тому числі механіку ОСОБА_1 , за здачу готової продукції складом готової продукції та визначені умови виплати премії. Таким чином, премії працівникам АТ ДЗПВ не входять до основної заробітної плати та їх виплата є правом, а не обов`язком роботодавця АТ ДЗПВ.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що в наказі про прийом на роботу позивача чітко вказано розмір надбавки, а не премії. Дані умови трудового договору були узгоджені сторонами при його укладені та зазначені в наказі № 84 «Про прийняття на роботу» 2 грудня 2016 року. Колективним договором передбачено можливість встановлення надбавок. Звертає увагу, що відповідач визнає факт невиплати позивачу у вказаний період надбавки.

У письмових запереченнях відповідач зазначає, що ні умов, необхідних для виплати надбавки, ні розмір надбавки у наказі не зазначені, й відповідно жодна надбавка ОСОБА_1 відповідачем під час прийому на роботу не встановлювалася. Звертає увагу на те, що, як зазначав відповідач у відзиві на позов, у наказі визначена премія, максимальний розмір якої складає 22,60 грн., про що свідчить внутріобліковий шифр виду розрахунків АТ ДЗПВ - «6», яким позначається премія працівникам підприємства, а не надбавка. Такий же шифр, що зизначений саме як премія, зазначений у розрахункових листках, наданих позивачем. Зазначення у графі «надбавка за» запису «22,60 (6)» обумовлено тим, що наказ про прийняття на роботу є типовою формою №П-1, затвердженою наказом Держкомстату України від 05.12.2008 №489, якою передбачений лише такий реквізит як «надбавка» та не передбачений такий реквізит як «премія». Будь-яка надбавка відповідачем позивачу не встановлювалася ні при прийнятті на роботу, ні у подальшому, оскільки такий вид заохочувальної виплати працівникам у відповідача відсутній. Жодного локального акту, що передбачає виплату надбавки ОСОБА_1 відповідачем не приймалося.

Ухвалою від 15.11.2019 задоволено клопотання позивача та витребувано в Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» копії належним чином посвідчених документів, а саме: копію штатного розпису співробітників і механослужби ВМЦ АТ «Дніпропетровський завод прокатних валків», який діяв в період з серпня 2018 року по серпень 2019 року; копію табелю обліку робочого часу ОСОБА_1 з січня 2019 року по серпень 2019; копію розрахунково-платіжної відомості (типова форма № П-6 на працівника ОСОБА_1 ) за період з серпня 2018 р. по серпень 2019 р. з помісячною вказівкою складових заробітної плати; копію службових записок про встановлення працівникам ВМЦ й Позивачу коефіцієнта надбавок з серпня 2018 року по серпень 2019 року; копію наказів про зняття з механіка ВМЦ ОСОБА_1 коефіцієнта встановленої надбавки заробітної плати за січень - серпень 2019 року; копію положень(я) про преміювання та надбавки, які(е) діяли(о) на протязі 2017-2018 років до введення Тимчасового положення про преміювання, яке затверджено АТ «Дніпропетровський завод прокатних валків» та почало діяти з січня 2019 року; Копію Колективного договору, який діє у Відповідача.

Ухвалою від 18.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

11.06.2020 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним ними в заявах по суті справи.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, у задоволенні яких просив відмовити, надав пояснення, аналогічні викладеним у своїх заявах по суті справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Дніпропетровське обласне об`єднання профспілок, будучи належним чином сповіщеною про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не направила, причин неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи доказами, приходить до наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до вимог ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Судом встановлено, що згідно з наказом (розпорядженням) № 84 від 02.12.2016 про прийняття на роботу позивача ОСОБА_1 було прийнято на роботу до ВМЦ ПАТ ДЗПВ на посаду «механік» на невизначений строк (а.с. 11).

Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Відповідно до 3.4. Колективного договору ПАТ ДЗПВ, роботодавець зобов`язується здійснювати оплату праці та матеріальне стимулювання працівників підприємства (розміри надбавок, премій, винагороду та інших компенсаційних та гарантованих виплат) відповідно до розроблених та узгоджених з Профспілковим комітетом положеннями.

Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про наявність положення/положень про виплату працівникам АТ ДЗПВ надбавок. На виконання ухвали суду від 15.11.2019 про витребування доказів АТ ДЗПВ повідомило про неможливість подати належним чином завірені копії службових записок про встановлення працівникам ВМЦ й позивачу коефіцієнта надбавок з серпня 2018 року по серпень 2019 року; копію наказів про зняття з механіка ВМЦ ОСОБА_1 коефіцієнта встановленої надбавки заробітної плати за січень - серпень 2019 року; копію положень(я) про надбавки, які(е) діяли(о) на протязі 2017-2018 років до введення Тимчасового положення про преміювання, яке затверджено АТ «Дніпропетровський завод прокатних валків» та почало діяти з січня 2019 року, оскільки на АТ ДЗПВ відсутній такий вид виплат працівникам як надбавка у період з 2017 по 2019 роки, жодного положення про надбавки протягом 2017-2019 на АТ ДЗПВ не приймалось, не затверджувалося та не діяло; надбавки у період з серпня 2018 року по серпень 2019 року не встановлювалися та не сплачувалися, у зв`язку із відсутністю такого виду виплат працівникам АТ ДЗПВ, а також на АТ ДЗПВ не створювалися службові записки про встановлення працівникам ВМЦ й позивачу коефіцієнта надбавок з серпня 2018 року по серпень 2019 року, та накази про зняття з механіка ВМЦ ОСОБА_1 коефіцієнта встановленої надбавки заробітної плати за січень - серпень 2019 року, у зв`язку з відсутністю такого виду виплат працівникам АТ ДЗПВ й підстав для їх видання. Тому, наданими відповідачем розрахунковими листами за період з листопада 2018 року по серпень 2019 року, встановлено, що позивачу за вказаний період така додаткова заробітна плату як надбавка не сплачувалась.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено порушене право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, тому суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позову відмовлено, тому судовий збір компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Дніпропетровське обласне об`єднання профспілок, про стягнення частини невиплаченої заробітної плати, компенсації за її несвоєчасну виплату та моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Акціонерне товариство «Дніпропетровський завод прокатних валків», місцезнаходження вул. Яхненківська, 2, м. Дніпро, 49024, .

Третя особа Дніпропетровське обласне об`єднання профспілок, місцезнаходження пр. Д. Яворницького, 93, м. Дніпро, 49000.

Повний текст судового рішення складено 18.06.2020.

Суддя О.О. Богун

11.06.2020