РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/710/20

29 липня 2020 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Олійник П.В.

з участю секретаря Рубельського О.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданнів місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, в якій просить суд зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити їх в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду до повноліття дитини, та зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на утримання відповідачки, що здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та визначити їх у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що його життєві обставини змінилися через проблеми зі здоров"ям і він не має змоги поїхати на роботу за кордон, а тому зараз його заробіток є нерегулярним і недостатнім, щоб платити аліменти у визначеному судом розмірі.

У відзиві на позов представник відповідача позовні вимоги не визнав, покликаючись на те, що позовні вимоги не доведені належними доказами.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача просив відмовити в задоволені позову з підстав наведених у відзиві.

Суд, заслухавши думку учасників, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.01.2020 року НОМЕР_1 .

Згідно рішення Костопільського районного суду від 24.10.2019 року з позивача стягується аліменти на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 по 3000 грн. щомісяця до досянення останнім повноліття та на утримання матері ОСОБА_4 по 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку.

З вказаним розміром позивач не згоден, вважає, що є підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі по 1500,00 грн. щомісячно до її повноліття та на утримання матері по 500 грн щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку.

Суд вважає, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду із огляду на наступне.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.

Так, належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано.

Враховуючи те, що позивач жодного доказу, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не надав, а обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст.192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а факт мінливості життєвих обставин та його дохід, не може слугувати самостійною підставою для зменшення розміру аліментів, то суд аналізуючи наведене, не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10-13,259,264,265,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 03.08.2020 року.

СуддяП. В. Олійник