Справа № 495/3094/20
№ провадження 2-з/495/55/2020
УХВАЛА

про забезпечення позову

"04" червня 2020 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання житлового будинку та вкладів об`єктом права спільної власності подружжя та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Мологівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання житлового будинку та вкладів об`єктом права спільної власності подружжя та визнання права власності.

До суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої зазначає, що з 01 вересня 1989 року вона проживати однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у цивільному шлюбі до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживали по АДРЕСА_1 . Увесь вказаний період часу спільного проживання у них був спільний бюджет, вони проводили спільні витрати, вели спільне господарство, жили однією сім`єю, у них були спільні права та обов`язки відносно друг друга.

Вказаний будинок належав померлому чоловіку на підстави рішення Білгород - Дністровського районного суду Одеської області від 04 липня 1989 року по справі №2- 287/1989 р. про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. На час прийняття вказаного рішення суду оціночна вартість будинку з надвірними побудовами складала 9 816 рублів. Право власності на будинок чоловік зареєстрував вже у період їх шлюбу.

На час початку спільного проживання будинок почав руйнуватися, частка вказаних споруд була недобудована, стіни, дах, поли, вікна, двері були не у задоволеному стані, будинок потребував проведення негайного капітального ремонту, покращення його технічного стану, та облаштування подвір`я.

04 червня 2006 року вона із ОСОБА_3 зареєструвала шлюб.

На час спільного проживання у ОСОБА_3 був борг у сумі 4000 рублів ( радянських), які він узяв у борг щоб розрахуватися з жінкою за виконання рішення суду про поділ майна подружжя, вказану суму грошів він повернув вже за період спільного проживання та за рахунок їх спільного сімейного бюджету.

За час спільного проживання та шлюбу вона разом з чоловіком провели капітальний ремонт житлового будинку, побудували нові споруді.

Таким чином, вартість спірного житлового будинку істотно збільшилась у результаті здійснених за час їх спільного з чоловіком проживання та шлюбу поліпшень, проведення переобладнання та ремонтних робіт, добудов.

Вважає, що у результаті збільшення вартості майна внаслідок спільних затрат, суттєвого поліпшення якісних характеристик житлового будинку та споруд, вказане домоволодіння є об`єктом спільної власності подружжя та в неї виникло право власності на його 1/2 частку. Крім того, на день смерті у чоловіка були грошові внески у АТ «Ощадбанк» депозитний рахунок № НОМЕР_1 , депозитний рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк».

Зазначає, що ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини померлого батька, вона бажає отримати свідоцтво на 1/2 частку спадкового майна, а саме половину житлового будинку, а не на 1/4, то видача свідоцтва порушить її конституційні права на власність, ускладнить доказ того, що спадкове майно є об`єктом права спільної власності подружжя, спадкоємець, отримавши свідоцтво, може одразу ж розпорядитися своєю часткою у спадщині.

На підставі вищевикладеного, просить суд: заборонити Державному нотаріусу Білгород Дністровської державної районної нотаріальної контори видавати свідоцтва про право на спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1 ; накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 ; накласти арешт на депозитний рахунок № НОМЕР_1 та депозитний рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк».

Згідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд розглядає заяву без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

П. 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 151 ЦПУ України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Мологівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання житлового будинку та вкладів об`єктом права спільної власності подружжя та визнання права власності, відповідно до якого просить суд: встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 01.09.1989 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнати, що житловий будинок АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної власності подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку; визнати, що грошові внески, які знаходяться в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_3 за Договором № депозитний рахунок № НОМЕР_1 , Договір №6 депозитний рахунок № НОМЕР_2 є спільною власністю подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частку грошових внесків.

Таким чином, ефективний захист та поновлення порушення прав позивача щодо спірного житлового будинку та депозитних вкладів, без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, вимоги позивача щодо заборонити Державному нотаріусу Білгород Дністровської державної районної нотаріальної контори видавати свідоцтва про право на спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1 , є необґрунтованими, оскільки позивачем до заяви про забезпечення позову не надано доказів, які б свідчили про наявність фактичних обставин, що невжиття заявлених позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги чи заперечення. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення виконання майбутнього судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою правовою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

Отже, проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши заяву подану позивачем про забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту підлягає частково задоволенню, а саме лише в частині накладення арешту на 1/2 частину будинок АДРЕСА_1 , та на 1/2 частину грошових внесків, які знаходяться в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_3 за Договором № депозитний рахунок № НОМЕР_1 , Договором №6 депозитний рахунок № НОМЕР_2 , до ухвалення рішення по справі, тобто пропорційно до позовних вимог, оскільки у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити, як в необґрунтованій та такій, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 247, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , до Мологівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, , адреса: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Молога, вул. Центральна, 39, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання житлового будинку та вкладів об`єктом права спільної власності подружжя та визнання права власності задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину будинок АДРЕСА_1 , до ухвалення рішення по справі.

Накласти арешт 1/2 частину грошових внесків, які знаходяться в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_3 за Договором № депозитний рахунок № НОМЕР_1 , та за Договором №6 депозитний рахунок № НОМЕР_2 , до ухвалення рішення по справі.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ПАТ «Державний ощадний банк України».

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в строк, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

СУДДЯ: