Провадження №2/760/2486/20
Справа №760/8785/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді: Усатової І.А.,

при секретарі: Омелько Г.Т.,

за участю:

представника позивача - Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову вказано, що 08.02.2018 адвокатом Кузьменком Андрієм Миколайовичем, в інтересах ОСОБА_1 , надіслано адвокатські запити до Національної поліції України та Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області про надання інформації щодо стану розшуку та встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вирва Малинського району Житомирської області, у зв`язку з тим, що станом на 08.02.2018 року її місцезнаходження невідоме.

Зазначає, що згідно з відповідями Національної поліції України на зазначені адвокатські запити стало відомо наступне:

11.07.2013 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Вирва Малинського району Житомирської області, оголошена у розшук Радомишльським РВ УМВС України в Житомирській області як безвісно зникла.

14.07.2013 до Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області звернувся ОСОБА_3 із заявою про те, що 11.07.2013 року його бабуся, ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , пішла з дому та не повернулася і її місцезнаходження не відоме. В зв`язку з цим 15.07.2013 року відомості щодо вказаної події були внесені Радомишльським РВ УМВС України в Житомирській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0000417 за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

23.07.2013 Радомишльським відділенням поліції Коростишівського відділу поліції ГУ НП України в Житомирській області заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» №2013004, в рамках якої розшукувалась ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.09.2013 Ніжинським МВ УМВС України в Чернігівській області на території Ніжинського району Чернігівської області виявлено невпізнаний труп жіночої статі, за фактом виявлення якого 08.09.2013 року Ніжинським МВ УМВС України в Чернігівській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0001126 за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. Спільними заходами встановлено, що особою вказаного трупа є ОСОБА_2 .

30.10.2014 довідку про оголошення у розшук було видано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Радомишльським РВ УМВС України в Житомирській області.

19.05.2015 в Радомишльському РВ УМВС України в Житомирській області з ОСОБА_4 було проведено впізнання вказаного трупа, а саме форма, колір та довжина волосся, зуби та одяг ідентичні прикметам ОСОБА_2 . ОСОБА_4 надано протокол впізнання від 19.05.2015 року для вирішення питання щодо отримання лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть.

20.05.2015 Радомишльським РВ УМВС України в Житомирській області припинено розшук ОСОБА_2 , а кримінальне провадження за фактом її безвісного зникнення - закрито.

Просить врахувати, що у зв`язку з отриманою інформацією, 06.03.2018 року ОСОБА_1 подала заяву до Солом`янського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про отримання свідоцтва про смерть.

На підставі зазначеної заяви, 13.03.2018 повторно Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві видано ОСОБА_1 свідоцтво про смерть її матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вирва Малинського району Житомирської області, відповідно до якого остання померла в липні 2013 року , про що 13.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області було складено відповідний актовий запис № 697.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 , та територіально відноситься до Солом`янського району м. Києва.

Через віддалене місце проживання (м. Київ) та відсутність зв`язку із рідною сестрою, ОСОБА_4 , упродовж великого проміжку часу, ОСОБА_1 не могла дізнатись про смерть своєї матері, а тому не звернулася у встановлений законом, шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Про Зазначену подію їй стало відомо лише після отримання відповідей на адвокатські запити від 08.02.2018.

02.04.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Кузьмік Ю.Є., із заявою про прийняття спадщини за законом. Листом від 02.04.2018 року №12/01-16, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Кузьмік Ю.Є., повідомлено позивача про те, що ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, для поновлення якого необхідно звернутися до суду.

У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити та визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вирва Малинського району Житомирської області, померлої у липні 2013 року в с. Бурківка Ніжинського району Чернігівської області, тривалістю 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06 квітня 2018 року відкрито загальне позовне провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.

17.12.2018 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У поданому відзиві представник відповідача просить суд ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради.

25.02.2019 на адресу суду надійшла довідка КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-2395 (И-2019) від 18.02.2019, в якій вказано, що згідно з даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16.08.1995.

08.07.2020 протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

02.12.2019 ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьмік Юлії Євгенівни належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної, після смерті ОСОБА_2 , померлої в липні 2013 року .

Представник позивача у судовому засіданні призначеному на 27.05.2020 просив долучити до матеріалів справи витяг зі спадкового реєстру № 60332449.

Вказав, що позивач через віддалене місце проживання та відсутність зв`язку із рідною сестрою, ОСОБА_4 , упродовж великого проміжку часу не могла дізнатись про смерть своєї матері, тому не звернулася у встановлений законом, шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Про зазначену подію їй стало відомо лише після отримання відповідей на адвокатські запити від 08.02.2018.

Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання призначене на 27.05.2020 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у поданому відзиві просив розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради та ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази на яких вони ґрунтуються, дійшов наступного висновку.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що в липні 2013 року померла ОСОБА_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 13 березня 2018 року.

Позивачка є дочкою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

З довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-2395 (И-2019) від 18.02.2019 вбачається, що згідно з даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16.08.1995.

З наданої ОСОБА_1 відповіді, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьмік Юлії Євгеніївни вих. № 12/01-16 від 02.04.2018 вбачається, що заведення спадкової справи є неможливим, адже для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З наданого представником позивача витягу зі Спадкового реєстру вбачається № 60332449 вбачається від 27.05.2020 вбачається, що відносно майна померлої ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась.

Так, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що через віддалене місце проживання (м. Київ) та відсутність зв`язку із рідною сестрою, ОСОБА_4 , упродовж великого проміжку часу, ОСОБА_1 не могла дізнатись про смерть своєї матері, а тому не звернулася у встановлений законом, шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Про зазначену подію їй стало відомо лише після отримання відповідей на адвокатські запити від 08.02.2018 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).

У відповідності до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1268 Цивільного кодексу України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і для прийняття якої встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України).

Стаття 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У пункті 2 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Також, вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Крім того, у п. 2 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що помилковою є практика судів, які визнають причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними із порушенням вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК, відповідно до якої обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, хвороба, перебування позивача-спадкоємця в іншому регіоні України у зв`язку із відрядженням, службовою необхідністю не можуть підтверджуватись лише показаннями свідків.

Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, а саме, що про смерть ОСОБА_2 позивачу стало достовірно відомо з моменту отримання свідоцтва про смерть, та викладені нею обставини, що підтверджені доказами, стосовно того, що вона не знала про це раніше такими, що заслуговують на увагу.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку є поважними та обґрунтованою є вимога про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Суд, керуючись ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1261-1265, 1268-1272 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої у липні 2013 року .

Перебіг зазначеного строку рахувати з моменту набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. А. Усатова