Справа № 147/641/19
Провадження № 22-з/801/45/20
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дудіков А. В.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
15 червня 2020 року м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю. Б.,
суддів Міхасішина І. В., Марчук В. С.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Таганцова Богдана Анатолійовича про розподіл судових витрат у цивільній справі № 147/641/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення коштів,
20 травня 2020 року Вінницьким апеляційним судом розглянуто в порядку письмового провадження справу № 147/641/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення коштів та прийнято постанову, якою рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 23 січня 2020 року залишено без змін.
25 травня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Таганцов Б. А. подав заяву про розподіл судових витрат на підставі поданих ним документів, в якій на виконання ст. 137 ЦПК України повідомляє суд про суми судових витрат, які поніс позивач ОСОБА_1 у вказаній цивільній справі. Вказує, що до заяви не долучено документа про оплату послуг, оскільки відповідно до п.4.3. Договору № 10/05-1 про надання професійної правничої допомоги від 10.05.2019 оплата правничої допомоги Адвокатського бюро здійснюється шляхом безготівкового переказу на поточний банківський рахунок Адвокатського бюро у валюті України гривні протягом 30-ти календарних днів з дати виставлення рахунка та/або Акта наданої правничої допомоги, якщо інші умови не будуть вказані в конкретному додатку до цього Договору.
Перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали цивільної справи апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Як убачається із матеріалів справи, рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 23 січня 2020 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення коштів задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» на користь ОСОБА_1 60 299 (шістдесят тисяч двісті дев`яносто дев`ять) грн. 27 коп. В задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» звернулося до суду із апеляційною скаргою, провадження за якою було відкрите ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 березня 2020 року. Зазначеною ухвалою позивачу було надано п`ять днів з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на апеляційну скаргу.
30 березня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Таганцов Б. А. подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача та заяву про розподіл судових витрат на підставі доказів про надання правничої допомоги, що будуть подані відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» залишена без задоволення. Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 23 січня 2020 року залишене без змін.
В постанові суд не розглядав питання про розподіл судових витрат, викладене в заяві від 30 березня 2020 року.
25 травня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Таганцов Б. А. подав заяву про розподіл судових витрат на підставі поданих ним документів.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до частин першої шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Принцип змагальності, що діє у цивільному процесі, знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.
Також Велика Палата Верховного Суду в указаній вище додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання ( ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу ОСОБА_1 надав укладений між ними та адвокатом Адвокатським бюро «Таганцова» в особі керуючого бюро Таганцова Богдана Анатолійовича договір № 10/05-1 від 10 травня 2019 року на надання необхідної професійної правничої допомоги. За умовами п.4.1.2 вказаного Договору клієнт оплачує правничу допомогу у порядку та розмірах, що передбачені відповідними додатками до цього Договору, та на підставі виставленого рахунка, який надається клієнту разом із Актом наданої правничої допомоги.
Відповідно до п.4.3. цього Договору оплата правничої допомоги Адвокатського бюро здійснюється шляхом безготівкового переказу на поточний банківський рахунок Адвокатського бюро у валюті України гривні протягом 30-ти календарних днів з дати виставлення рахунка та/або Акта наданої правничої допомоги, якщо інші умови не будуть вказані в конкретному додатку до цього Договору.
Згідно з п. 1 Додатку №1 до договору № 10/05-1 про надання професійної правничої допомоги від 10 травня 2019 року сторони у відповідності до умов Договору про надання професійної правничої допомоги погодили вартість професійної правничої допомоги (розмір адвокатського гонорару), зокрема 1 година підготовки та подання до суду заяв, клопотань, відзиву, заперечень, інших процесуальних документів, становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати.
Відповідно до остаточного розрахунку суми судових витрат, які позивач ОСОБА_1 поніс у зв`язку з розглядом справи, а саме 2 102 грн за надані адвокатом Таганцовим Б. А. послуги по підготовці, поданні до Вінницького апеляційного суду Вінницької області відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Автокредит Плюс» на рішення Тростянецького районного суду від 23.01.2020 у цивільній справі №147/641/19, які становлять 2 години роботи адвоката.
Згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг до вказаного договору від 10 травня 2019 року адвокат надав позивачу професійну правничу допомогу при захисті прав клієнта в Вінницькому апеляційному суді у справі № 147/641/19 за вказаною апеляційною скаргою на суму 2 102 грн. Клієнт здійснює оплату наданих послуг (виконаних робіт) відповідно до п.4.3. Договору № 10/05-1 про надання професійної правничої допомоги від 10 травня 2019 року. Зокрема, правова допомога була надана шляхом підготовки, подання до Вінницького апеляційного суду Вінницької області відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Автокредит Плюс» на рішення Тростянецького районного суду від 23.01.2020 у цивільній справі №147/641/19, які становлять 2 години роботи адвоката.
Отже на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу суду надано належні та допустимі докази (ст. 137 ЦПК України).
Колегія суддів вважає, що надані докази в сукупності дають змогу визначити обсяг наданої ОСОБА_1 правової допомоги адвокатом Таганцовим Б. А. (адвокат склав та підготував відзив на апеляційну скаргу), тому заява про розподіл судових витрат підлягає задоволенню. З ТОВ «Автокредит Плюс» на користь ОСОБА_1 належить стягнути 2 102 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 384 ЦПК України, суд,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Таганцова Богдана Анатолійовича про розподіл судових витрат у цивільній справі № 147/641/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення коштів задовольнити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає оскарженню в касаційному порядку у випадках, встановлених частиною третьою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15 червня 2020 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

В. С. Марчук