Провадження №2/523/1031/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"03" червня 2020 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі Кругліков О. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 5 в місті Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, котра продовжує навчання,-

Установив

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра є студенткою першого курсу денної форми навчання, що підтверджується довідкою, що видана деканом факультету міжнародної торгівлі та права Київського національного торговельно-економічного університету ОСОБА_4 за №1207/35 від 04.09.2019 року. Просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісяця з дати подання позову та до досягнення донькою 23-річного віку.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 перебувала з відповідачем, ОСОБА_2 у шлюбі, який було розірвано 14 лютого 2005 року про що Гайворонським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградської області у Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 15.

У шлюбі у сторін народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розірвання шлюбу проживає із позивачкою.

У зв`язку з тим, що після розірвання шлюбу відповідач добровільно приймати участь в утриманні доньки відмовився, за рішенням Ленінського суду м. Кіровограда від 16.09.2004 року з нього було стягнуто аліменти до досягнення донькою повноліття у розмірі однієї четвертої частки від всіх йото доходів.

Як зазначила позивачка, відповідач має можливість матеріально утримувати доньку, оскільки він не є інвалідом, працює у м. Одеса та за кордоном і до настання донькою повноліття сплачував аліменти.

На момент подання цього позову ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою першого курсу денної форми навчання, що підтверджується довідкою виданою деканом факультету міжнародної торгівлі та права Київського національного торговельно-економічного університету ОСОБА_4 , за № 1207/35 від 04.09.2019 року.

Донька навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, тому весь тягар матеріального забезпечення доньки покладений на позивачку, що і стало причиною звернення із зазначеним позовом до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 20 січня 2020 року, було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 20,21).

Відповідачу направлялись повістки за останньою відомою адресою реєстрації, котрі він не отримав, рекомендовані повідомлення повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». (а.с. 25,26). Причин неявки суду не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. (а.с. 41).

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін у загальному порядку та відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою представника позивача. (а.с. 41).

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала з відповідачем, ОСОБА_2 у шлюбі, який було розірвано 14 лютого 2005 року про що Гайворонським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградської області у Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 15.(а.с. 4).

У шлюбі у сторін народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розірвання шлюбу проживає із позивачкою.(а.с. 3).

У зв`язку з тим, що після розірвання шлюбу відповідач добровільно приймати участь в утриманні доньки відмовився, за рішенням Ленінського суду м. Кіровограда від 16.09.2004 року з нього було стягнуто аліменти до досягнення донькою повноліття у розмірі однієї четвертої частки від всіх йото доходів. (а.с. 5).

На момент подання цього позову ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою першого курсу денної форми навчання, що підтверджується довідкою виданою деканом факультету міжнародної торгівлі та права Київського національного торговельно-економічного університету ОСОБА_4 , за № 1207/35 від 04.09.2019 року, термін закінчення навчання червень 2023 року.

Донька навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, тому весь тягар матеріального забезпечення доньки покладений на позивачку.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття, проте не досягла віку 23 років.

Враховуючи, що ОСОБА_3 на теперішній час у зв`язку із навчанням не працює, власних доходів для забезпечення своєї життєдіяльності та навчання не має, суд набуває висновку про те, що у зв`язку з продовженням навчання вона потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України враховує також можливість отримання ОСОБА_3 матеріальної допомоги від матері, яка є працездатною, та виходить з засад справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 24 грудня 2019 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 24 грудня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов,язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Аналогічна позиція підтримується і практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 року, де зазначено про те, що Європейський Суд встановив порушення ст. 6 Конвенції, у тому числі через те, що національні суди не дали відповідь на аргументи заявниці стосовно правдивості показів свідків та дійсності документів, хоча ці докази були визначальними для рішення по справі.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь та на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1400 гривень щомісяця, до закінчення навчання ОСОБА_5 , тобто до 30.06.2019 року включно, до закінчення останньою навчання, тобто до червня 2023 року включно.

Також, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 211,223,259, 263-265, 268, 280, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, котра продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти у розмірі у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, на користь та на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 24 грудня 2019 року та до закінчення навчання ОСОБА_3 , а саме до червня 2023 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , судовий збір на користь держави в сумі 768 гривень 40 копійок.

Заочне рішенням може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з наступного дня після закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня з наступного дня після закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05 червня 2020 року.

Суддя