Справа № 229/448/16-ц
Провадження №2/229/925/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Гумірової І.О.

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначає, що позивач постачає теплову енергію у багатоквартирні житлові будинки м. Дружківки.

У серпні 2015року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу на суму 11689,57грн, та 02.09.2015року судом було відмовлено у прийняття заяви про видачу судового наказу . Відповідно до ст. 118 ЦПК України, звертаються до суду з позовом.

Відповідач несвоечасно сплачував за фактично отриману теплову енергію, чим порушені умови сплати за спожиту теплову енергію . Станом на 01.05.2015року за відповідачами лічилась заборгованість перед позиваем у сумі 11 689,57грн.

Просять стягнути з відповідачів зазначену суму боргу, а також судові витрати в розмірі 1378,00грн.

21.03.2016року Дружківським судом прийнято заочне рішення, згідно якому позов ОКП Донецьктелокомуненерго» задоволено.

Ухвалою суду від 20 березня 2020року заочне рішення від 21.03.2016року скасовано та призначено справу до розгляду в судовому засіданні .

У судове засідання представник позивача не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. На позові наполягають.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечували щодо розгляду справи у відсутність осіб, які не з`явилися.

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність представника позивача і відповідача ОСОБА_3 .

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вважають, що позов задоволенню не підлягає.

ОСОБА_2 пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_1 В квартире за адресою АДРЕСА_1 , була лише зареєстрована, а фактично в ній ніколи не проживала і послугами не користувалася. За домовленністю з ОСОБА_1 , остання мала сплачувати послуги. Вона не повинна їх сплачувати. Тому просить щодо неї в позові відмовити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона та її чоловік ОСОБА_3 є спільними власниками квартири. За послуги з теплопостачання не платили. Нічик була лише зареєстрована в квартирі. Вони між собою домовлялися, що ОСОБА_4 не буде сплачувати послуги по квартирі. Тому також вважає, що позов до ОСОБА_2 задоволенню не підлягає. Між ними, як власниками, і тепломережою відсутній договір на теплопостачання. Крім того, відсутні будь-які докази того, що послуги надавалися. При цьому пояснила, що квартира не має індивідуального опалення і підключенна до централізованого опалення. Також вважає, що даний позов підписаний неуповноваженою особою. На її думку, позов не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України має бути залишений без розгляду. При цьому просить застосувати строк позовної давності і за її розрахунками за період з 01.02.2013р по 01.05.2015р сума боргу складає 8000,23грн.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов до ОСОБА_2 заддоволенню не підлягає, а до відповідачів ОСОБА_5 - підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_2 з 06 серпня 1998року. (а.с.74)

Як власники квартири, відповідно до ст. 322 ЦК України , зобов"язані утримувати майно, що їм належить,якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у зазначеній квартирі з 1998року.

Будинок підключений до мереж ЦО і ГВП. Підприємством, яке надає послуги з теплопостачання до багатоквартирних житлових будинків у м. Дружківка , в тому числі і до будинку, в якому знаходиться квартира відповідачів, є ОКП "Донецьктеплокомуненерго" (а.с.30-51) .

Факт надання послуг з централізованого опалення щодо будинку, де знаходиться квартира, власниками якої є відповідачі ОСОБА_5 належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 77, 78 ЦПК України не спростовано.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюютьсяЗаконами України «Про теплопостачання», «;Про житлово-комунальні послуги`та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(далі - Правила).

За правиламист. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч.1 ст.13 закону «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування,

обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоча у ч.1 ст.19 закону №1875-ІV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений у п.5 ч.3 ст.20 закону №1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно п.п.18,20,21,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року(з наступними змінами), споживач зобов`язаний проводити оплату послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно установлених тарифів споживання до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно дост.526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На ім`я відповідача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , з якого вбачається, що власники квартири не здійснювали оплату послуг з теплопостачання, яку отримували у свою квартиру з 2004року. Станом на 01.05.2015року сума заборгованості складає 11 689,57грн. (а.с.5-6).

Оскільки власники квартири відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не оплачували отримані послуги, відповідно у позивача виникло право на звернення до суду з вимогою про стягнення з них заборгованості.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просить застосувати при розгляді данної справи строк позовної давності.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторни у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Оскільки ОСОБА_1 заявила про застосування строку позовної давності , суд вважає, що наявні підстави для його застосування.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до положень статті 253ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Судом встановлено, що 31 серпня 2015року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за теплову енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Просив стягнути з останніх заборгованість станом на 01 травня 2015року в сумі 11689,57грн.

Такі дії позивача, відповідно до ст. 264 ЦК України переривають позовну давність з 01.09.2012року.

Судом встановлено, що за період з 01.09.2012року до 01.05.2015року сума заборгованості за спожиту теплову енергію складає 9682,63грн з розрахунку 134,06+366,79+587,42+594,04+479,99+478,03+146,49+259,02+299,82+558,47+595,84+520,69+418,36+56,59+173,8+638,25+779,68+895,8+887,54+637,65+174,30 - нарахування в зазначений період.

Як вже зазначав суд, відповідачі ОСОБА_5 оплату за спожиту теплову енергію за період часу вересень 2012 р до 01.05.2015року не вносили, що підтверджено відповідними відомостями з особового рахунку № НОМЕР_1 , також факт не оплати послуг, був визнаний відповідачем ОСОБА_1 в судовому засіданні.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що сума заборгованості у розмірі 9682,63грн має бути стягнута на користь позивача з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно. В решті суми необхідно відмовити через сплив строку позовної давності.

Суд не погоджується з доводами відповідача ОСОБА_1 , що позов підписаний не уповноваженою особою, оскільки на момент звернення позивача до суду з данним позовом 08.02.2016р, діяла довіреність від 30.12.2015 №юр/2962, видана генеральним директором ОКП "Донецьктеплокомуненерго" Р.О. Поляковим, яка уповноважувала директора ВО ОКП Донецьктеплокомуненерго" "Дружківкатепломережа" ОСОБА_6 подавати до місцевих судів загальної юрисдикції позовні заяви, користуватися процесуальними правами сторін у справі , передбаченими ЦПК України. (а.с.8)

Не підлягають задоволенню вимоги до відповідача ОСОБА_2 , оскільки саме власники повинні утримувати своє майно. Відповідачка ОСОБА_2 стверджує, що вона не мешкала в квартирі ніколи і була в ній лише зареєстрована, послугами не користувалася. Відповідачка ОСОБА_1 підтвердила такі обставини.

Обов`язок оплачувати послуги з теплопостачання виникає лише в разі отримання споживачем таких послуг.

Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування в справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

Проте позивачем не спростовані доводи відповідачки ОСОБА_4 щодо не користування нею послугами теплопостачання в квартирі за адресою АДРЕСА_3 .

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог (82,83%) в сумі 1141,40грн по 570,70грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,10-13, 76-81,89,263-265,268,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", яке знаходиться за адресою Донецька область, м.Краматорськ, пров. Земляний, 2, до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , які зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_4 , про стягнення заборгованості за теплопостачання, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненрго" , , р/р НОМЕР_2 у філії Донецьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк», заборгованість за теплопостачання за період з 01.09.2012року до 01.05.2015року в сумі 9682 (дев"ять тисяч шістсот вісімдесят дві)грн 63коп., також стягнути судові витрати в сумі 1141 (одна тисяча сто сорок одна) грн 40коп по 570 (п"ятсот сімдесят) грн 70 коп з кожного. В решті позову відмовити.

Позов обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за теплопостачання залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 03 червня 2020року.

Суддя: Т.Л. Панова

повний текст рішення складений 12 червня 2020року

Суддя: Т.Л. Панова