Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Номер провадження 2/229/532/2020

Справа № 229/6997/19

19 червня 2020 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Слободкіної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі Виробничої одиниців «Дружківкатепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію,-

В С Т А Н О В И В:

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації. Відокремлений підрозділ ВО «Дружківкатепломережа» є структурним підрозділом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», основною діяльністю якої є виробництво теплової енергії та надання її споживачам.

Здійснюючи свою діяльність ВО «Дружківкатепломережа» в опалювальні періоди з 01.12.2015 року по 31.10.2018 року надала теплову енергію у квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок №1410).

У вказаній квартирі було зареєстровано та мешкає: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, за період з 2015 року по 2018 рік відповідачем не сплачена послуга з теплопостачання, тому за відповідачем рахується заборгованість за теплову енергію в розмірі 22428,47 грн. Сума інфляційних витрат рахується за період з 01.12.2015 року по 31.10.2018 року і складає 6404,59 грн. та 3 % річних складає 39,18 грн.

Крім того, у грудні 2018 року в порядку наказного провадження позивач звертався до Дружківського міського суду з вимогами про стягнення боргу з боржника на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

Ухвалою Дружківського міського суду від 19 грудня 2018 року по справі №229/5734/18 провадження №2-н/229/782/2018 позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення боргу за оплату послуг з теплопостачання.

Таким чином позивач має право звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання у загальній сумі: 28872,24 грн., яка складається з основного боргу: 22428,47 грн.; суми інфляційних витрат: 6404,59 грн.; суми 3% річних: 39,18 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.

22 січня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі і призначено проведення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

19 травня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, призначено судове засідання до розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача. На позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала.

Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа» є виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності м. Дружківка Донецької області, з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

Тарифи ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за послуги з 2015 року передбачені постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року №1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг»; з 01.07.2016 року постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.06.2016 року №1101.

Як вбачається із позовної заяви здійснюючи свою діяльність ВО «Дружківкатепломережа» в опалювальні періоди з 01.12.2015 року по 31.10.2018 року надала теплову енергію у квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок №1410).

Квартира розташована у багатоповерховому житловому будинку.

Відповідно до наведеного в позові розрахунку, заборгованість відповідача за послуги з теплопостачання за період з 01.12.2015 року по 31.10.2018 року складала у розмірі 28872,24: основний борг 22428,47 грн.; сума інфляційних збитків 6404,59 грн. та сума 3 % річних 39,18 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

В свою чергу, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - №1875 -IV, (чинний на час виникнення спірних правовідносин), передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - №1875 -IV, (чинний на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», передбачено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.

Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Частиною шостою ст.19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Виходячі з системного аналізу зазначених норм Закону, вбачається, що на споживача послуг теплопостачання покладається обов`язок сплачувати кошти за отримані послуги постачання теплової енергії. Тобто споживач послуг повинен сплачувати грошові кошти, саме за фактично отримані послуги.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України, визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Із відповіді виконавчого комітету Дружківської міської ради вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не значиться зареєстрованою у м.Дружківка, Донецької області.

Таким чином, твердження позивача про те, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 є хибними.

Між тим, відповідно до договору гарантії №01-04-4/15 від 01 квітня 2015 року, відповідач ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), взяла на себе зобов`язання щодо погашення заборгованості за послуги теплопостачання станом на 01 квітня 2015 року в розмірі 13034,46 грн. Однак, суд не може прийняти його як належний доказ, що підтверджує заявлені позивачем вимоги, оскільки у вказаному договорі п.1 «Предмет договору», не вказано, що заборгованість яка утворилася станом на 01 квітня 2015 року у розмірі 13034,46 рахується саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, наданий позивачем витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, не підтверджує, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість, із нього вбачається, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2007 року.

Інших доказів позивачем суду не надано на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 мешкала в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та фактично користувалася послугами теплопостачання, тому ОСОБА_1 не може нести обов`язки по сплаті коммунальних послуг даной квартири.

Таким чином, фактично відповідач не споживала послуги теплопостачання в зазначений період та за вказаною адресою у позовній заяві.

Окрім того, відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Але, позивачем не було заявлено клопотання про заміну відповідача або про залучення співвідповідача до участі у справі.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України).

За встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не є споживачем послуг теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому відсутні підстави в задоволенні позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, а тому не підлягають задоволенню також вимоги щодо стягненя судоих витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задовленні позовних вимог обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі Виробничої одиниців «Дружківкатепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 19 червня 2020 року

Суддя: В.О.Лебеженко