Справа № 686/4320/20
Провадження № 2/686/2472/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Антосєві В.П.,

представника відповідача Москалюк С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про зняття арешту з майна,

встановив:

14 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), АТ КБ «ПриватБанк» про зняття арешту з майна.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що в квітні 2019 року їй стало відомо, що 17.10.2011 року (13:56:48) за № 11729275 на все її нерухоме майно відповідно до Постанови про арешт нерухомого майна від 17.10.2011 року державним виконавцем Другого міського відділу ДВС Стець Д.Д. накладено арешт у виконавчому провадженні № 29282967. Зазначене виконавче провадження було відкрито щодо ОСОБА_1 , як боржника, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення із неї заборгованості на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25.11.2010 року шляхом звернення стягнення на заставний транспортний засіб автомобіль BMW, 2001 року випуску, держ.номер НОМЕР_1 .

Станом на дату подання позову у позивача відсутня заборгованість за вказаним кредитним договором внаслідок її погашення та прощення залишку заборгованості Банком, що підтверджується довідкою, виданою АТ КБ «Приватбанк» від 24.04.2019 року.

08.08.2019 року позивач отримала відповідь, що виконавче провадження №29282967 щодо неї, яке було відкрито у Другому міському відділі ДВС ХМУЮ, 28.12.2016 року завершено на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року. Інших виконавчих проваджень немає.

Наявність обтяження (арешту) на все нерухоме майно позбавляє позивача права на розпорядження належним їй майном, укладення договорів із третіми особами щодо належного їй майна, а тому ОСОБА_1 просить суд зняти арешт з нерухомого майна, що їй належить, який був накладений 17.10.2011 року в рамках виконавчого провадження № 29282967 відповідно до постанови про арешт нерухомого майна, винесеної державним виконавцем Другого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ Стець Д.Д. (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 11729275) із скасуванням запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 11729275 від 17.11.2011 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального провадження.

29 квітня 2020 року представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» подала до суду відзив на позов, в якому зазначила про невірність обраного позивачем способу захисту свого порушеного права, тому просила суд закрити провадження у справі.

06 травня 2020 року представник позивача подала до суду відповідь на відзив АТ КБ «ПриватБанк», в якому зазначила, що у позивач ОСОБА_1 не оскаржує дії державного виконавця, а тому пред`явлення позову про зняття арешту з майна є найефективнішим способом захисту порушеного права позивача.

Ухвалою суду від 12 червня 2020 року підготовче засідання було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову.

Представник відповідача Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25.11.2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № НMIBA800000027 від 24.04.2008 року, шляхом звернення стягнення на заставний транспортний засіб автомобіль BMW, модель 7401, 2001 року випуску, держ.номер НОМЕР_1 , державним виконавцем Другого міського відділу державної виконавчої служби Стець Д.Д. було відкрито виконавче провадження № 29282967 та 17.10.2011 року накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .

В подальшому, виконавче провадження №29282967 щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 28.12.2016 року завершено на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року. Інших виконавчих проваджень немає.

Відповідно до інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження, щодо ОСОБА_1 відсутні відкриті виконавчі провадження.

Відповідно до інформації у Єдиному реєстрі боржників, ОСОБА_1 не є боржником за виконавчими провадженням.

19.04.2019 року між ОСОБА_1 та АК КБ «Приватбанк», який є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», була укладена Додаткова угода № 1 до кредитного договору №НМІВА800000027 від 24.04.2008 року, відповідно до умов якої частину заборгованості ОСОБА_1 було прощено (пеня та відсотки). Відповідно до п. 1.3. Додаткової угоди сторони досягли згоди про зменшення заборгованості, що виникла в період з дати надання Позичальнику кредиту до дати підписання цієї Додаткової угоди, покредитному договору на 5 374 607 грн. 01 коп., а саме: відсотки в розмірі 433 868грн. 80 коп., комісія в розмірі 0,00 грн., пеня в розмірі 4 940 738грн. 21 коп. Відповідно до Додатку № 1 до вказаної Додаткової Угоди позивачці було встановлено графік погашення заборгованості в сумі 413 100 грн. 00 коп. (по тілу кредиту) до 19.04.2019 року.

Умова Додаткової угоди від 19.04.2019 року позивачкою була виконана, вона сплатила 413 100 грн. 00 коп. заборгованості по тілу кредиту на користь кредитора/стягувача в добровільному порядку, що підтверджується довідкою, виданою АТ КБ «Приватбанк» від 24.04.2019 року про те, що ОСОБА_1 немає заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.01.2020 року по справі № 676/2054/16-ц визнано виконавчий лист № 676/2054/16-ц від 29.08.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № НМІВА800000027 від 24.04.2008 року, таким, що не підлягає виконанню.

Проте, згідно Інформаційної довідки № 199270394 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, продовжує обліковуватись запис про те, що 17.10.2011 року (13:56:48) за №11729275 на все нерухоме майно ОСОБА_1 відповідно до Постанови про арешт нерухомого майна від 17.10.2011 року державним виконавцем Другого міського відділу державної виконавчої служби Стець Д.Д. накладено арешт у виконавчому провадженні № 29282967.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, який у п. 7 Прикінцевих та перехідних положень передбачає, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, виконавче провадження № 29282967, яке було розпочато до вступу в силу Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, було завершено 28.12.2016 року на підставі п. 7ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХIV від 21.04.1999 року.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких, здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до ч. 3 та ч.6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року (станом на 28.12.2016 року - дата завершення ВП № 29282967):постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред`явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнутапід час попереднього виконання.У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, з врахуванням того, що під час виконання першого виконавчого провадження постанова про стягнення виконавчого збору не виносилась, підстави для збереження арешту на майно ОСОБА_1 відсутні. Також, тому, що виконавчий документ у виконавчому провадженні №29282967 був повернутий на підставі п.7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року, у державного виконавця не було підстав виносити постанову про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається в розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю постанов про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору, а також повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (21.04.1999 року), підстав для залишення арешту на майно, яке їй належить, немає.

Стаття 59 Закон України «Про виконавче провадження» (1404-VIII) передбачає підстави зняття арешту з майна: Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем, документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим, використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем, документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на. електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним, ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного У частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем, судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем, документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З врахуванням викладеного, наявність арешту на майно боржника можливе при наявності відповідних підстав, зокрема наявності рішення суду про стягнення заборгованості на виконанні або наявності постанови про стягнення виконавчого збору. На підставі викладеного, вважаю за необхідним звернутись на суду із відповідним позовом про звільнення мого майна з-під арешту.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України, передбачено що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, наявність арешту майна порушує права позивача, як власника на власний розсуд розпоряджатися та користуватися своїм майном.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що на виконанні Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) не перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості; визнання ухвалою суду від 15.01.2020 року виконавчого листа № 676/2054/16-ц від 29.08.2017 року таким, що не підлягає виконанню, та встановлення фактичної відсутності заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк», суд дійшов висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог.

Позивач та її представник не наполягали на стягненні з відповідачів судових витрат по справі.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 316, 317, 321 ЦК України, ст. ст. 3, 10-13, 76, 81, 82, 89, 141, 206, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , який був накладений 17.10.2011 року в рамках виконавчого провадження № 29282967 відповідно до постанови про арешт нерухомого майна, винесеної державним виконавцем Другого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ Стець Д.Д. (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 11729275) із скасуванням запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 11729275 від 17.11.2011 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 червня 2020 року.

Суддя О.М. Палінчак