ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19.06.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 521/16526/13-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/813/2355/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

учасники справи:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс»;

відповідачі: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ,

треті особи орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації міської ради, державна реєстраційна служба України,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про залучення до участі у справі як правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс»,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк», банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

У позові банк просив:

- стягнути з боржника ОСОБА_1 , поручителя ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 561 551,88 грн.;

- звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності боржнику/іпотекодавцю ОСОБА_1 та іпотекодавцю ОСОБА_3 , шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, з вартості якого підлягає сплаті заборгованість за кредитним договором в розмірі 561 551,88 грн. (т.1 а.с.2-6).

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк», в якому просила розірвати кредитний договір від 25 жовтня 2007 року; зменшити суму заборгованості на розмір фактично сплачених коштів у розмірі еквівалентно 19 852 доларів США; розстрочити сплату заборгованості на 120 календарних місяців рівними частинами (т.1 а.с.133-135).

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 19 січня 2015 року позов банка задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 25 жовтня 2007 року у розмірі 561 551,88 грн. В іншій частині позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат (т.1 а.с.182-186).

Банк оскаржив зазначене рішення суду в частині відмови позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки (т.1 а.с.192-194).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 лютого 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» (т.1 а.с.204).

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 ліквідовано апеляційний суд Одеської області та утворено Одеський апеляційний суд.

Матеріали цивільної справи передано до Одеського апеляційного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2019 року визначено склад суду (т.2 а.с.48).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 січня 2019 року справу прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено до розгляду (т.2 а.с.49-50).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року замінено ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс», який 15 листопада 2019 року за договором купівлі-продажу придбав права вимоги, зокрема за кредитним договором № 0 від 25 жовтня 2007 року та договорами забезпечення: іпотечним договором та договором поруки (т.1 а.с.105-107, 91-93, 97-101).

15 червня 2020 року від ОСОБА_4 надійшло клопотання про залучення його до участі у справі як правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс» (т.2 а.с.148-158).

В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 послався на те, що 29 травня 2020 року ТОВ «Укрдебт Плюс» на підставі договору факторингу № 2224541 передало у власність ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» право вимоги за договором кредиту № 0 від 25 жовтня 2007 року. В той же день (29 травня 2020 року) ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» уклало з ним ( ОСОБА_4 ) договір відступлення права вимоги (цесія) № 29/05/20ВП, за умовами якого останній отримав право вимоги за кредитним договором №0 від 25 жовтня 2007 року.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із клопотанням ОСОБА_4 та доданими до нього документами, перевіривши матеріали справи, приходить до такого.

Підставою для процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до положень ст.55 ЦПК України у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

За змістом ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну правонаступником з наданням йому статусу правонаступника сторони у справі.

Заміна кредитора у даному випадку є обставиною, за якої відбувається процесуальне правонаступництво, що є можливим на всіх стадіях цивільного процесу.

Розглядаючи заяву про заміну сторони правонаступником, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд Оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів. Зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі - на предмет їх нікчемності.

Отже, вирішення питання про заміну сторони здійснюється судом з урахуванням положень ст.ст.77-82,89 ЦПК України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 916/2286/16 та у постанові Верховного Суду від 17 січня 2020 року у цій же справі.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, у відповідності п.1.3 договору факторингу № 2224541 від 29 травня 2020 року, укладеного між ТОВ «Укрдебт Плюс» та ТОВ «ФК «Укрфінанс груп», права грошової вимоги вважаються відступленими Фактору в день підписання цього договору після отримання грошових коштів від Фактору. Після переходу прав вимоги до Фактора, останній стає кредитором по відношенню до боржника та набуває відповідні права вимоги (т.2 а.с.150-152).

Аналогічна норма міститься у п.1.3. договору відступлення прав вимоги (цесії) № 29/05/20ВП від 29 травня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» та ОСОБА_4 Пунктом 1.4. зазначеного договору передбачено, що цесіонарій заміщає цедента у всіх правовідносинах, що склались між останнім і боржником з моменту зарахування грошових коштів в сумі, строки і на рахунок цедента, що зазначено в п.2.2 Договору. Відступлення прав вимоги за цим договором вважатиметься здійсненим з моменту повного виконання цесіонарієм зобов`язання по оплаті прав, що відступаються. Зобов`язання цесіонарія вважаються виконаними з моменту зарахування грошових коштів (п.2.3) т.2 а.с.155-156.

В той же час, суду апеляційної інстанції не надано доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за вказаними договорами на час або після їх укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання ТОВ «ФК «Укфінанс груп» та заявником ОСОБА_4 своїх зобов`язань за відповідними договорами.

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови ОСОБА_4 у задоволенні заяви про заміну сторони правонаступником у цій справі.

Крім того, за вимогами ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У цій справі рішення суду першої інстанції оскаржено лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки (т.1 а.с.192-194).

За наданими суду апеляційної інстанції договорами від 29 травня 2020 року не вбачається відступлення ТОВ «ФК «Укфінанс груп» та відповідно заявнику ОСОБА_4 права вимоги за іпотечним договором, укладеним 25 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_7 з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 жовтня 2007 року.

Частиною 3 ст.24 Закону України «Про іпотеку» правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Отже, з урахуванням наведеного у апеляційного суда немає підстав для здійснення процесуального правонаступництва.

Крім того, клопотання ОСОБА_4 оформлено з порушенням вимог ст.183 ЦПК України, оскільки не зазначено повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) особи, яка подає клопотання, її місце проживання чи перебування та не додано копію повідомлення вих.№29/05п від 29 травня 2020 року, яка зазначена у додатках клопотання під номером 5, про що складено відповідний акт №108 від 15 червня 2020 року.

Колегією суддів звернуто увагу на те, що ТОВ «Укрдебт Плюс», яке залучено до участі у цій справі в якості правонаступника ПАТ «Дельта Банк», звернулось до апеляційного суду 12 червня 2020 року (в той час як договір факторингу № 2224541 укладений 29 травня 2020 року між ТОВ «Укрдебт Плюс» та ТОВ «ФК «Укрфінанс груп») із клопотанням про розгляд справи без участі товариства та представник товариства просив судове засідання не переносити і направити судове рішення у встановленому порядку. При цьому представником Ковалевським Є.В. в інтересах товариства зазначено про підтримання апеляційної скарги банка у повному обсязі (т.2 а.с.159-161).

За нормами ч.ч.5,9 ст.268 ЦПК України датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.55,367,368,381 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про залучення до участі у справі у якості правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» відмовити.

Ухвала набирає законної сили з її моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено і підписано 19 червня 2020 року.

Головуючий:

Судді :