233 № 233/1902/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
04 серпня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря судового засідання Кюсєвої Т.О.,
позивача -
представника позивача -
представника відповідача -
третіх осіб -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Шамардін Володимир Миколайович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалася на те, що виконавчий напис нотаріуса виданий з порушенням діючого законодавства.
Так, однією з умов вчинення нотаріусом виконавчого напису є строк давності. Нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, якщо з дня виникнення права вимоги пройшло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких можливо вчинити виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення заборгованості, тобто з дня, коли стягувач дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання порушено божником. Якщо строк дії зобов`язання не закінчився, нотаріус може вчинити виконавчий напис за заявою стягувача, якщо це прямо передбачено законом або договором.
Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням строку давності.
Заборгованість за виконавчим написом нотаріуса стягується за період з 04 червня 2019 року по 30 січня 2020 року. З визначеної у договорі кредиту дати останнього платежу (12.04.2016р.) до здійснення виконавчого напису (13.02.2020р.) минули більше ніж три роки. За цих обставин нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки вчиняється поза строками позовної давності, як на те вказує ст. 257 ЦК України.
Крім того, стягувач повинен надати боржнику копію рахунку про непогашену заборгованість з відміткою про розписку після вручення письмового попередження, що надало б йому можливість заперечити проти розрахунку заборгованості.
Таким чином, захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень, але банк не дотримався цієї обов`язкової процедури.
Позивач укладала кредитний договір № R161.005-ТЕК.0025176 від 12.04.2013 року з ПАТ Банк «Траст» але не отримувала повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні на ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».
В судове засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 не з`явились, представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій зазначив, що позивач та її представник підтримують заявлені позовні вимоги, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, відзив на позовну заяву не надав.
Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, письмових пояснень не подав.
Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю., на вимогу суду надав копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 422 від 13 лютого 2020 року (а.с.19-65), а також заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги не підтримує (а.с. 66, 78), письмових пояснень щодо позову не подав.
За таких обставин зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію позивача, представника позивача, третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю., дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 7) позивачка змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » у зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_6 , що мало місце 08 серпня 2018 року.
Як вбачається з матеріалів справи по видачі виконавчого напису нотаріуса від 13 лютого 2020 року за реєстровим № 422, 04 червня 2019 року між ПАТ Банк «Траст» і ТОВ ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір № БТ-ПВ-01 про відступлення прав вимоги, за умовами якого Банк за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом електронного аукціону № UE-ЕА-2019-04-15-000001-b, передав, а новий кредитор прийняв у власність право вимоги за кредитним договором №R161.005-ТЕК.0025176 від 12.04.2013 року, укладеними між ПАТ Банк «Траст» і ОСОБА_3 (а.с. 32-36).
З наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 422 від 13 лютого 2020 року (а.с.19-65), убачається, що для одержання виконавчого напису відповідачем був наданий документ під назвою «Виписка з особового рахунка за Кредитним договором №R161.005-ТЕК.0025176 ПІБ: ОСОБА_3 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором №R161.005-ТЕК.0025176 від 12.04.2013» (а.с.22).
Фактично цей документ є довідкою про розмір заборгованості, яка при цьому вказує лише на розмір заборгованості та її складові та не містить значення номеру рахунку боржника, відомостей про період утворення такої заборгованості, дати надання кредитних коштів, внесення позивачем платежів за кредитним договором тощо. Тобто, цей документ за змістом не є засвідченою випискою з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
У відсутність відомостей про період утворення заборгованості за кредитним договором у такому документі, нотаріус не мав можливості перевірити дотримання відповідачем строків звернення за виконавчим написом.
Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 (далі - Порядок).
Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.
Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Проте, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача та наявність у нього права вимоги.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
На підставі ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, слід покласти на відповідача (а.с. 2 а).
Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, -
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 04 серпня 2020 року.

Суддя :