Справа № 135/377/20
Провадження № 4-с/135/4/20
УХВАЛА

Іменем України

26.05.2020 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань Міронової Ю.М.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області справу за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , головний державний виконавець Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Скавронська Наталія Сергіївна, начальник Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Зайко Тарас Володимирович, на дії та рішення державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, щодо проведення розрахунку заборгованості, винесення постанов про обмеження його у праві полювання, керування транспортним засобом, виїзду за кордон. На обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2010 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ладижинського міського управління юстиції Поліщук О.Б. було прийнято до свого провадження виконавчий лист №2-312 виданий Ладижинським міським судом про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно. Дане виконавче провадження неодноразово передавалося до Тульчинського відділу державної виконавчої служби, оскільки він має зареєстроване місце проживання в Тульчинському районі. Через деякий час виконавче провадження №19986407 знову передавалося до Ладижинського відділу державної виконавчої служби, оскільки він періодично проживав на території м. Ладижин.

02.03.2020 він отримав документи, які надійшли поштою з Ладижинського відділу ВС, а саме: виклик до державного виконавця на 02.03.2020; розрахунок заборгованості по сплаті аліментів №2631; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 25.02.2020; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 25.02.2020; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у справі виїзду за межі України від 25.02.2020; постанову про обмеження у праві користування зброєю від 25.02.2020. З цього листа він зрозумів, що виконавче провадження №19986407 за виконавчим листом №2-312 перебуває на виконанні в м.Ладижин в Ладижинському міському відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у державного виконавця Скавронської Н.С. Вважає, що розрахунок заборгованості по сплаті аліментів №2631, який проведений начальником відділу є неправомірним та підлягає скасуванню. Також вважає, що постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 25.02.2020; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 25.02.2020; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у справі виїзду за межі України від 25.02.2020; постанову про обмеження у праві користування зброєю від 25.02.2020 слід визнати протиправними рішеннями та діями головного державного виконавця Скавронської Н.С. та скасувати їх.

При цьому зазначив, що всі виконавчі документи, документи виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження. Однак, розрахунок заборгованості по сплаті аліментів №2631 було обчислено не в автоматизованій системі виконавчого провадження. Також проведений розрахунок не точний, значиться сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 111357 грн 58 коп., проте детального обчислення та походження цієї суми розрахунок не містить. Аліменти ним сплачуються щомісячно, однак це не враховано державним виконавцем в розрахунку. Вважає, що нарахування начальником відділу, а не державним виконавцем заборгованості по сплаті аліментів №2631 є безпідставним.

Також, вважає незаконними винесені постанови від 25.02.2020, так як державним виконавцем раніше уже виносились аналогічні постанови. Тому дані постанови підлягають скасуванню.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 , його представник не з`явилися.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заперечення на скаргу, в якому просить розгляд скарги здійснити у її відсутність. В запереченні зазначила, що заявнику було відомо про те, що виконавче провадження перебуває на виконанні в Ладижинському відділі ДВС, так як він 09.09.2019 з`являвся до Ладижинського відділу та надавав пояснення. Також, заявник не надав власного розрахунку заборгованості по аліментах і не надав жодних доказів, які б свідчили про необґрунтованість суми заборгованості. Якщо у виконавця відсутні відомості, необхiдні для перерахування стягнутих алiментних сум, виконавець письмово повідомляє стягувача про необхідність надання стягувачем вiдомостей про спосіб перерахування стягнутих алiментних сум та реквізитів рахунку, відкритого у банку або в iншiй фiнансовiй установі, для отримання алiментних сум (за наявності). У разі якщо боржник не працює i сплачує алiменти самостійно стягувачу, квитанції про перерахування алiментiв надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження, на пiдставi ч. 3 розділу ХVІ Інструкції. Розрахунок заборгованості - обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на пiдставi вiдомостей, отриманих із: звіту про здійснення відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування алiментiв, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працiвника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним алiментiв. Заявник оскаржує по суті не заборгованість по сплаті аліментів, а дії державного виконавця щодо підготовки неповного розрахунку, отриманого листом. Тому, вважає доводи заявника необґрунтованими та безпідставними, а тому підстав для задоволення скарги не має.

Заінтересована особа начальник Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Зайко Т.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі. Згідно поданого до суду заперечення зазначив, що 23.10.2018 Ладижинським міським відділом ДВС було прийнято виконавче провадження № 19986407 з Тульчинського районного вiддiлу ДВС та винесена відповідна постанова. 25.02.2019 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 2-312, виданого 08.11.2017 вiд ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 надійшли кошти в сумі 1000 грн. 09.09.2019 ОСОБА_2 особисто звернувся до Ладижинського мiського вiддiлу ДВС та надав пояснення. 10.09.2019 ОСОБА_2 особисто подав заяву до Ладижинського мiського вiддiлу ДВС про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, в цей же день начальником вiддiлу направлений до Ладижинського мiського суду на розгляд протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст.183-1 КУпАП відносно ОСОБА_4 .. Надані докази повністю пiдтверджують, що боржник ОСОБА_2 був повідомлений де перебуває виконавче провадження № 19986407 та виконавчий лист №2-312. Боржник просить визнати неправомірним розрахунок заборгованості вiд № 2631 начальника вiддiлу Зайко Т.В., зазначаючи про те що розрахунок обчислений не в автоматизованій системi виконавчого провадження, містить лише місяці з вересня 2019 року по січень 2020 року, походження суми в розмірі 12868 грн йому не зрозуміле. Дійсно згідно п.2 розділу IV «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», що затверджена Наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 вiд 05.08.2016 визначено, що виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дiй та прийняття процесуальних рiшень, що на протязі всього періоду з відкриття виконавчого провадження № 19986407 державними виконавцями було зроблено. В доказ цього Ладижинський міський відділ ДВС надає скріншоти під час роботи державного виконавця в ВП № 19986407 в режимі реального часу, а саме iнформацiю яку не може бачити сторона виконавчого провадження в витягу із автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) за умови доступу за допомогою ідентифікатору. А саме iнформацiю про запити, якi надсилаються в системi обміну до Пенсійного фонду України, Державної податкової служби, МВС, Державної прикордонної служби та вiдповiдно відповіді на них, також сторона провадження не може бачити скан-копії якi зберiгаються в виконавчому провадженні, в розділі «Документи ВП» зберiгаються всі документи якi пiдтверджують виконавчі та процесуальні дії виконавців, розділи «Розрахунок заборгованості» та «Рахунки боржника» також не може бачити сторона ВП.

Тому звинувачення, що державний виконавець не виконує покладених на нього обов`язків вiдповiдно до Закону України «Про виконавче провадження», «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», що затверджена Наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 вiд 05.08.2016. Що стосується розрахунку заборгованостi i чому його не обчислено в автоматизованій системі виконавчого провадження, пояснив, що розрахунок заборгованостi державним виконавцем обчислюється за формою яка повністю відповідає інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 вiд 02.04.2012 (додаток 15) та відповідає формі в АСВП. Iнформація яка зазначається в розрахунку заборгованостi повністю відповідає п. 4 розділу XVI Iнструкції з організації примусового виконання рішень, на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати, квитанцій про перерахування аліментів, заяв та розписок стягувача, інформації про середню заробiтну плату працiвника для даної місцевості, інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Що стосується зауваження на неточності сукупного розмiру заборгованостi та відсутність детального обчислення та походження суми боргу в розмірі 111357 грн 58 коп., пояснив наступне. Виконавче провадження № 19986407 на виконавчий лист № 2-312 виданий Ладижинським міським судом відкрите 25.06.2010. 3 початку відкриття виконавчого провадження, з 25.06.2010 по даний час, державними виконавцями періодично проводилися розрахунки заборгованостi, які направлялися сторонам виконавчого провадження. Щодо розрахунку заборгованостi № 2631 вiд 21.02.2020 розмір боргу склав 111357 грн 58 коп., до розрахунку якого ввійшов борг станом на 01.09.2019 в сумі 100772,58 грн, відповідно до попереднього розрахунку заборгованостi № 4623 вiд 28.08.2019 року. Кожний новий розрахунок заборгованостi обчислюється відповідно до попереднього розрахунку.

ОСОБА_2 з розрахунком заборгованостi № 4623 вiд 28.08.2019 був ознайомлений, даний розрахунок був доданий до адміністративних матеріалів справи розгляду протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 183-1 КУпАП відносно ОСОБА_2 12.09.2019, копії протоколу з додатками отримані сторонами судового процесу.

Отже, виходячи з наданих доказів боржник ОСОБА_2 мав повну інформацію про розмір заборгованостi по сплаті аліментів.

В розділі розрахунку заборгованостi «Розділ доходу/середня заробітна плата працiвника для цієї місцевості» зазначено розмір середньої заробітної плати працiвника для цієї місцевості, з урахуванням ч.1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Iнформація про середню заробiтну плату по м. Ладижин Вінницької області на офіційному сайті Державної служби статистики України зазначена за III квартал 2019 в розмірі 15986 грн, розмір для розрахунку розміру аліментів становить 12868 грн (15986-19,5% =12868), тому i була застосована до даного періоду. Дана інформація перебуває у відкритому доступі.

Статистична інформація формується щоквартально вiдповiдно до показникiв форми державного статистичного спостереження № 1-ПВ (квартальна) « Звіт із праці» який подається до 7 числа наступного місяця за звітним періодом. Визначення показникiв форми № 1-ПВ (квартальна) здійснюється вiдповiдно до положень пунктів 1.2 та 1.3 глави 1 Iнструкції зі статистики кiлькостi працівників, затвердженої наказом Держкомстату вiд 28.09.2005 № 286, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.11.2005 за № 1442/11722 (зі змінами), та Iнструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату вiд 13.01.2004 № 5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за № 114/8713.

Щодо скасування постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про тимчасове обмеження боржника у праві користування зброєю винесенi головним державним виконавцем Скавронською Н.С. 25.02.2020, заперечує. Попередньо винесенi постанови такого характеру 24.04.2018 року не являються підставою для не винесення нових. В матеріалах виконавчого провадження не має підтвердження про прийняття до виконання державними органами зазначених постанов, в квітні 2018 року постанови направлялися поштою рекомендованим листом, автоматизована систем взаємодії з органами МВС та ДПС відсутня. Згідно Наказу № 64/261/5 вiд 30.01.2018 затверджений Порядок взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органiв i осiб, якi здійснюють примусове виконання судових рiшень i рiшень iнших органiв. Наказом № 256/5/65 вiд 30.01.2018 затверджено Порядок взаємодії органiв та осiб, якi здійснюють примусове виконання судових рiшень i рiшень iнших органiв, та органiв Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження. Накладання електронного цифрового підпису на постанови про тимчасові обмеження автоматично передаються до відповідних органiв на виконання.

В судовому засіданні заінтересована особа головний державний виконавець Скавронська Н.С. просила відмовити у задоволені скарги ОСОБА_2 , посилаючись на обставини, викладені в поданих запереченнях. Також, повідомила, що в розрахунку заборгованості №2631 по сплаті аліментів з ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №19986407, який надсилався поштою боржнику, помилково зазначено дату даного розрахунку 25.02.2020, а вірною є дата 21.02.2020.

Вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд дійшов таких висновків.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ладижинського міського управління юстиції Поліщук О.Б. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2010 за виконавчим листом №2-312 виданим Ладижинським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, що вбачається з Витягу з Реєстру.

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №2576 від 23.04.2018 вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 23.04.2018 становила 70178 грн.

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 31.07.2018 вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 31.07.2018 становила 74780,89 грн.

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №4623 від 28.08.2019 вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.09.2019 становила 100772,58 грн.

З даними розрахунками ОСОБА_2 був ознайомлений та їх не оспорював.

21.02.2020 начальником Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Зайком Т.В. було проведено розрахунок заборгованості №2631 по сплаті аліментів з ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №19986407.

24.04.2018 начальником державної виконавчої служби Зайком Т.В. були винесені постанови про обмеження боржника ОСОБА_2 у праві полюваня, користування зброєю, керування транспортними засобами, виїзду за межі України.

25.02.2020 державним виконавцем Скавронською Н.С. були винесені постанови про обмеження боржника ОСОБА_2 у праві полюваня, користування зброєю, керування транспортними засобами, виїзду за межі України.

Відтак, винесення постанов державним виконавцем від 25.02.2020 року якими було тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві полюваня, користування зброєю, керування транспортними засобами, виїзду за межі України жодним чином не порушувало його прав, оскільки раніше винесеними постановами були встановлені такі ж обмеження. А заборгованість по сплаті аліментів з того часу не була погашена.

Наявність значної заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів підтверджена і попередніми розрахунками по заборгованості. Тобто дані постанови про обмеження боржника ОСОБА_2 у праві полювання, користування зброєю, керування транспортними засобами, виїзду за межі України є законними та правомірними.

При цьому суд також враховує й те, що жодних доказів на підтвердження відсутності заборгованості по аліментах чи сплати коштів у розмірі більшому, ніж вказано в розрахунку заборгованості №2631 від 21.02.202 року, ОСОБА_2 не надано.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування на всій території України у випадках, установлених міжнародними договорами, згода та обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Виходячи з наведеного, судовий контроль за виконанням судових рішень при розгляді скарг на дії державного виконавця полягає у перевірці дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, а будь-які спори сторін виконавчого провадження стосовно розміру нарахованої заборгованості по аліментам мають бути розглянуті судом в порядку позовного провадження за зверненням таких осіб.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно з вимогами ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

З системного аналізу зазначених норм законодавства слідує, що законом встановлено декілька варіантів визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, а саме: у разі якщо особа не працює - заборгованість за аліментами визначається, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості; у разі якщо в особи наявний заробіток (дохід) - заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення.

Частиною 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, зокрема, за заявою сторін виконавчого провадження.

Відповідно до розділу XVI п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року (далі Інструкція) виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Судом встановлено, що проведений начальником Ладижинського МВ ДВС 21.02.2020 року розрахунок заборгованості по виконавчому провадженню № 19986407 в повній мірі не відповідає вимогам закону.

Так, розрахунок розміру аліментів, який має щомісячно стягуватись із боржника, проведено виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. При цьому, розмір середньої заробітної плати по окремих місяцях зазначено невірно.

Так, згідно відкритих даних з офіційного сайту Державної служби статистики України, середньомісячна заробітна плата штатних працівників по м. Ладижин в ІІІ кварталі (липень, серпень, вересень) 2020 року становила 15986 грн. В IV кварталі (жовтень, листопад, грудень) 2020 року середньомісячна заробітна плата працівника по м. Ладижин становила 13652 грн.

При цьому, оскаржуваний розрахунок заборгованості № 2631 від 21.02.2020 року містить однакову суму середньої заробітної плати для цієї місцевості починаючи з вересня 2019 по січень 2020 року 12868 грн. (за вирахуванням податків та зборів) Що не відповідає дійсним даним середньої заробітної плати за вказаний період, яка поквартально змінювалась.

Відтак, оскільки державним виконавцем помилково було визначено розмір доходу з якого мають вираховуватись аліменти, зокрема, за ІІІ квартал 2019 року та січень 2020 року, тому відповідно неправильно було розраховано і розмір аліментів, які мають бути сплачені боржником ОСОБА_2 .

При цьому суд вважає безпідставними пояснення державного виконавця в судовому засіданні про те, що розрахунок заборгованості по аліментах було проведено саме із суми середньої заробітної плати 15986, з якої вирахувано податки, та дохід для розрахунку аліментів став 12868 грн., а в разі якщо ця сума по окремим місяцям не відповідатиме статистичним даним, то виконавець в подальшому сам зробить перерахунок, та винесе новий розрахунок заборгованості з урахуванням уточнених статистичних даних. Так, судом встановлено, що оскаржуваний розрахунок заборгованості проводився 21.02.2020 року, коли вже мали бути сформовані статистичні дані за IV квартал 2020 року. Крім того, після 21.02.2020 року, а саме ні в березні, ні в квітні 2020 року державним виконавцем не було проведено нового розрахунку заборгованості, хоча такий розрахунок має проводитись щомісяця.

Таким чином суд вважає, що державний виконавець під час складання розрахунку заборгованості за аліментами діяв передчасно, а саме не отримавши достовірної інформації про средньої заробітної плати з якої має вираховуватись розмір аліментів, а в подальшому сам не виправив даний недолік, не провів нового розрахунку.

Відтак, судом встановлено, що розрахунок заборгованості від 21.02.2020 №2631 проведений начальником Ладижинського МВ ДВС є неправомірним та підлягає скасуванню. Тому суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 260, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості від 21.02.2020 №2631 проведений начальником Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_5 у виконавчому провадженні №19986407.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Повний текст ухвали оголошено 29.05.2020.

Суддя