Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2174/18 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 8 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №289/2174/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Радомишльської міської ради Житомирської області, Великорацького старостинського округу Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 березня 2020 року, яке ухвалено суддею Сіренко Н.С. у м. Радомишль

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 та розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,25 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В обґрунтування вимог послався на те, що вказаний житловий будинок належав на праві власності їхньому з відповідачем батькові. Однак право власності на спірний будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано, а оригінал правовстановлюючого документу втрачений. В зв`язку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги. В обґрунтування скарги зазначає, що його батько - ОСОБА_3 з моменту набуття права власності на спірний будинок з 03.09.1999 р. і до дня створення органу реєстрації речових прав - 01.01.2013 р., як власник майна не звертався для внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Тому вважає, що суд безпідставно послався у своєму рішенні на Інформаційну довідку про реєстрацію права власності станом на 03.09.1999 р., інформацію про яке було перенесене органом БТІ до 31.12.2012 р., що автоматично не підтверджує виникнення права власності ОСОБА_3 на будинок, його спадкоємці також не звертались до відповідних органів для реєстрації права власності на будинок по причині втрати правовстановлюючого документу на нього. Скаржник вважає, що суд безпідставно послався на відсутність відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки його дії не підпадають під жоден з тих, які зазначені у п. 31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», тому нотаріус і не мав підстав відмовляти, а лише роз`яснив можливість вирішення даного питання в судовому порядку.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу ніхто з відповідачів не скористався.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач під час розгляду справи не довів, а суд не встановив будь-яких обставин, які б свідчили про невизнання або порушення відповідачем права позивача на спадкування, що вказує про відсутність спору щодо спадщини та відсутність оспорюваних прав позивача.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Велика Рача Радомишльського району Житомирської області помер ОСОБА_3 - батько позивача та відповідача. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкова справа до майна ОСОБА_3 не заводилась.

Разом зі спадкодавцем в будинку АДРЕСА_2 на день його смерті та протягом шести місяців після були зареєстровані та постійно проживали його сини: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та дружина ОСОБА_7 (а.с. 26, 160).

Дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_7 (мати позивача і відповідача) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_7 заведено спадкову справу за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 27.04.2015 серії НОМЕР_1 , який був зареєстрований та проживав у буд. АДРЕСА_2 (а.с.17).

03.09.1999 р. державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області Ліпііном М.О. було посвідчено договір купівлі-продажу жилого будинку, який зареєстровано в реєстрі за № 2-612, згідно якого ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_3 купив цілий житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , останній має загальну площу 69,6 кв.м, житлова площа 27,9 кв.м, інвентаризаційна вартість будинку 60628,00 грн. (а.с.12-14).

Згідно з Витягом з погосподарської книги №5 за 2016-2023 роки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є головою двору за адресою: АДРЕСА_1 на підставі особового рахунку № НОМЕР_2 , стор. 26 (а.с.22).

Відповідно до копії довідки Великорацького старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області № 808 від 27.09.2018 р, згідно погосподарського обліку за господарським номером 01-0197-1 рахується земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.23).

Згідно довідки виданої 15.08.2017 Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до 2016 року ніхто не був зареєстрований (а.с.24).

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 21.04.2017 у справі № 289/393/17, за ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове майно після смерті батька, матері та брата ОСОБА_6 , яке складається з:

- права на майновий пай члена КДПНВ с.ц. «Росія» с. Велика Рача, Радомишльського району Житомирської області, де частка визначена в розмірі 5240,42 гривень, або 0,048 відсотки, що належало покійному ОСОБА_3 згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 № 230749 від 06.03.2007 року;

- земельної ділянки площею 1,1397 га (кадастровий номер :04:000:1800) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Великорацька сільська рада, що належала покійному ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 094895 від 13.08.2004 року, що виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07.06.2004 року;

- земельної ділянки площею 2,0858 га (кадастровий номер :04:000:2023) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Великорацька сільська рада, що належала покійному ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 094895 від 13.08.2004 року, що виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07.06.2004 року;

- цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 (до перейменування - АДРЕСА_2 ), загальною вартістю 161309 грн., право власності на який за даними КП «Житомирське ОМБТІ» не зареєстроване;

- права на майновий пай члена КДПНВ с.ц. «Росія» с. Велика Рача, Радомишльського району Житомирської області, де частка визначена в розмірі 19738 гривень, або 0,182 відсотки, що належало покійній ОСОБА_7 згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 № 230738 від 06.03.2007 року;

- земельної ділянки площею 1,3369 га (кадастровий номер :04:000:1840) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Великорацька сільська рада, що належала покійній ОСОБА_7 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 094898 від 13.08.2004 року, виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07.06.2004 року;

- земельної ділянки площею 1,9521 га (кадастровий номер :04:000:2029) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Великорацька сільська рада, що належала покійній ОСОБА_7 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 094898 від 13.08.2004 року, виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07.06.2004 року;

- права на майновий пай члена КДПНВ с.ц. «Росія» с. Велика Рача, Радомишльського району Житомирської області, де частка визначена в розмірі 3648 гривень, або 0,034 відсотки, що належало покійному ОСОБА_10 згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 № 230377 від 06.03.2007 року;

- земельної ділянки площею 1,1343 га (кадастровий номер :04:000:1802) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Великорацька сільська рада, що належала покійному ОСОБА_10 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 094896 від 13.08.2004 року, виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07.06.2004 року;

- земельної ділянки площею 1,9935 га (кадастровий номер :04:000:2026) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Великорацька сільська рада, що належала покійному ОСОБА_10 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 094895 від 13.08.2004 року, виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07.06.2004 (а.с.28-31).

Таким чином нерозділеним залишився житловий будинок з будівлями по АДРЕСА_1 , що належав померлому ОСОБА_3 , на який, окрім позивача, ніхто не претендує.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України встановлено порядок подання заяви про прийняття спадщини.

Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину відповідно до положень ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Мельниченко Н.М. в усному порядку, на що отримав відповідь-роз`яснення № 147/01-16 від 12.04.2018 р. про те, що для заведення спадкової справи після ОСОБА_3 та видачі свідоцтва необхідний певний перелік документів (а.с. 27).

Згідно відповіді, наданої державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 26.07.2019 № 703/02-14 на запит Радомишльського районного суду, спадкоємці ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявами про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців або заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися. Спадкова справа до майна ОСОБА_3 , Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області не заведена. Спадкові справи до майна померлих ОСОБА_10 та ОСОБА_7 заведені ОСОБА_11 приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області (а.с.84).

25.11.2019 р. за № 756/02-14 приватним нотаріусом Мельниченко Н.М. на адресу ОСОБА_1 направлено лист-роз`яснення про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 , так як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки протягом шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_3 не подали заяв про відмову від спадщини, проживали та були зареєстровані з ним за однією адресою. Також нотаріус зазначив, що прийняти заяву від ОСОБА_2 про його відмову від спадщини (в тому числі на користь ОСОБА_1 ) з порушенням вимог ст. 1270 ЦК України та видати свідоцтво про право на спадщину на увесь житловий будинок з будівлями по АДРЕСА_1 - немає законних підстав (а.с.177).

Суд першої інстанції, досліджуючи наявні у справі докази, на законних підставах дійшов обґрунтованого висновку про те, що лист-відповідь приватного нотаріуса не є постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (за наявності якої можливе вирішення такого спору в судовому порядку), а носить інформаційний характер щодо усного звернення заявника ОСОБА_1 з питань одержання консультації про можливість отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

За можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, надавши нотаріусу документи, необхідні для вчинення відповідних нотаріальних дій, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку не підлягають. Крім того, право позивача на спадкове майно не оспорюється і відповідачем.

Перелік документів та порядок їх подання були роз`яснені приватним нотаріусом у листах-відповідях на усні звернення позивача ОСОБА_1 .

Позивач звертаючись до суду з вимогами про визнання за ним права власності на будинок в порядку спадкування, послався на втрату оригіналу договору купівлі-продажу житлового будинку та відсутність реєстрації на спірне майно за власником.

Однак вказані обставини ретельно досліджені судом першої інстанції. Так, відповідно до Довідки КП «Житомирське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради № 645 від 25.09.2017 р. вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 358 станом на 31.12.2012 р. за адресою: АДРЕСА_1 право власності на нерухоме майно (житловий будинок) зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.09.1999 р. Радомишльською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-612 (а.с.11).

Ідентична інформація про право власності вбачається з відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованих станом на 23.07.2019 р. (а.с. 82).

Згідно з вимогами ст. 175 ч.3 п.8 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою ; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивач, звертаючись до суду 15.11.2018 р. через свого представника, надав до позовної заяви додатки, серед яких договір купівлі-продажу від 03.09.1999 р. з відміткою «відповідає оригіналу 15.11.2018».

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд першої інстанції, дослідивши цю обставину, дійшов правильного висновку про відсутність доказів втрати оригіналу такого документу як договір купівлі-продажу житлового будинку від 03.09.1999р. на ім`я ОСОБА_3 .

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність прийнятого рішення.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і на законність оскаржуваного рішення не впливають, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 серпня 2020 року.

Головуючий: Судді: