РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2020 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., з участю секретаря судового засідання Аксьонової О.А.,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 ,заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради,про встановлення юридичного факту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року її матері ОСОБА_2 , мотивуючи наступним.

За змістом заяви зазначає,що вона народилась у 1966 р.у Російській Федерації,звідки у 1999 р.вперше прибула в Україну до матері ОСОБА_2 ,яка є громадянкою України, з 2002 р.постійно мешкає та зареєстрована в м.Запоріжжі,а з 2006 р.отримала посвідку на постійне проживання,

У 2019 р.заявник звернулась до компетентних органів України із заявою про набуття громадянства України на тій підставі,що її мати ОСОБА_2 постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 р.,проте з 2003 р.заявник втратила з нею зв`язок та не може надати документи на підтвердження зазначених вище обставин,що становлять персональні дані ОСОБА_2 та не надаються на запити уповноваженими установами.

Посилаючись на те,що в інший спосіб вона не може підтвердити факт постійного проживання матері ОСОБА_2 на території України станом на 24.08.1991 р.та оформити громадянство України,заявник просить судовим рішенням встановити вказаний факт,що необхідно для набуття громадянства України.

ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги заяви підтримала у повному обсязі , просить їх задовольнити з наведених вище підстав.

Представник Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області за довіреністю Маменко К.С. надав письмові пояснення по суті заяви та у судовому засіданні відніс вирішення заяви на розсуд суду.

Представник Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Преображеніє Лазовського району Приморського краю Російської Федерації,її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ,про що надана копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с.8)

Відповідно до довідки про укладення шлюбу № 593,17.01.1986 р.заявник уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с.9)

Мати заявника ОСОБА_2 після уладення наступних шлюбів змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » та з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 »(а.с.5-7)

З висновку про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянки Росії ОСОБА_1 вбачається,що в 2002 р.вона прибула в Україну на постійне проживання до матері ОСОБА_2 ,яка є громадянкою України та проживає в Україні з 1987 р.,документована паспортом НОМЕР_2 ,зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 22.07.1988 р.(а.с.15).

Згідно особистої картки ОСОБА_2 ,з 1987 р.по 2003 р.вона працювала прибиральницею у Запорізькій обласній бібліотеці ім.Горького(а.с.16)

У зв`язку з втратою контактів та особистого зв`язку з матір`ю ОСОБА_2 ,місце перебування якої наразі заявнику невідомо, ОСОБА_1 не може надати необхідний перелік документів ,зокрема, про підтвердження факту постійного проживання матері на території України станом на 24.08.1991 р.,та завершити процедуру набуття громадянства України.

Відповідно до ст. 293 ч. 1 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017 р.) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017 р.) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.91 року матері заявника, який має юридичне значення.

КЦС ВС вказав на те, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України матері заявника(постанова від 22.08.2018 у справі № 363/214/17-ц).

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України",особа,яка сама чи хоча б один з її батьків,дід чи баба,рідні брат чи сестра,син чи дочка,онук чи онучка народились або постійно проживали до 24.08.1991 р.на території ,яка стала територією України,є особою без громадянства або іноземцем,який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство,та подала заяву про набуття громадянства України,реєструються громадянами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 надано документи, ,що підтверджують факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року її матері ОСОБА_2 ,які є належними,не викликають сумнівів щодо їх достовірності,а їх сукупність є достатньою для підтвердження цього факту ,що є підставою для задоволення заяви. .

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273, 293-294, 315 ЦПК України, ст. ст. 8 Закону України "Про громадянство України",суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженки селища Преображеніє Приморського краю на території України станом на 24.08.1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.А.Галущенко