№ провадження 6/495/89/2020
УХВАЛА

Про відмову в задоволенні подання

"02" червня 2020 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Іванченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області подання старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В., місцезнаходження: вул. Миколаївська, 30, м. Білгород-Дністровський Одеської області звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 495/10615/17, що виданий 14.06.2019 року, щодо: зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити порядок спілкування ОСОБА_2 із сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом: надання побачень кожну середу та п`ятницю з 16.00 годин до 19.00 годин та кожну неділю з 12.00 годин до 15.00 годин у присутності ОСОБА_1 в громадських та інших місцях, у тому числі за адресою реєстрації дитини: АДРЕСА_1 за домовленістю з матір`ю ОСОБА_1 .

В обґрунтування свого подання державний виконавець вказує, що на виконанні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження 59433124 з виконання виконавчого листа № 495/10615/17, який виданий 14.06.2019 року.

02.07.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Зазначає, що згідно матеріалів виконавчого провадження, 30.08.2018 року за рішенням, яким боржник зобов`язаний був особисто вчинити дії передбачені ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", а саме рішення не чинити перешкод у спілкуванні батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , боржником - фізичною особою ОСОБА_1 , рішення без поважних причин було не виконано, у зв`язку з чим, у відповідності до ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 1700,00 грн. та повідомлено про строк виконання станом до 13.09.2019 року. Боржник у зазначений строк не повідомив державного виконавця про виконання рішення, із наданням підтверджуючих документів.

За результатами повторної перевірки виконання рішення суду ОСОБА_1 рішення без поважних причин боржником не виконано. За повторне невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії на боржника фізичну особу - ОСОБА_5 накладено штраф у подвійному розмірі 3400,00 грн., копія постанови про накладення штрафу направлена боржнику до відома та виконання 17.09.2019 року.

16.09.2019 року до Відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 щодо невиконання боржником ОСОБА_1 вимог зазначених у рішенні суду та зверненням до органів поліції з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення. 19.09.2019 року державним виконавцем на адресу Білгород-Дністровського відділу поліції ГУНП в Одеській області направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

15.11.2019 року до Відділу вдруге надійшла заява стягувача ОСОБА_2 щодо невиконання боржником ОСОБА_1 вимог зазначених у рішенні суду та зверненням до органів поліції з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення.

29.04.2020 року до Відділу втрете надійшла заява стягувача ОСОБА_2 щодо невиконання боржником ОСОБА_1 вимог зазначених у рішенні суду та застосування до неї примусових заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Зазначає, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення, у зв`язку із чим державним виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань покладених на неї виконавчим листом №495/10615/17 виданого 14.06.2019 року.

У відповідності до ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши всі надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження 59433124 з виконання виконавчого листа № 495/10615/17, який виданий 14.06.2019 року про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановити порядок спілкування ОСОБА_2 із сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом: надання побачень кожну середу та п`ятницю з 16.00 годин до 19.00 годин та кожну неділю з 12.00 годин до 15.00 годин у присутності ОСОБА_1 в громадських та інших місцях, у тому числі за адресою реєстрації дитини: АДРЕСА_1 за домовленістю з матір`ю ОСОБА_1 .

02.07.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

В Акті державного виконавця від 30.08.2020 року, зазначено, що рішення не чинити перешкод у спілкуванні батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , боржником - фізичною особою ОСОБА_1 , без поважних причин було не виконано, у зв`язку з чим, у відповідності до ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову від 30.08.2020 року про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 1700,00 грн. та повідомлено про строк виконання станом до 13.09.2019 року.

16.09.2019 року за результатами повторної перевірки виконання рішення суду ОСОБА_1 державним виконавцем складено акт, відповідно до якого боржник, будучи належним чином повідомлений про день, час та час проведення виконавчих дій не повідомив про виконання рішення суду. За повторне невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії на боржника фізичну особу - ОСОБА_5 накладено штраф у подвійному розмірі 3400,00 грн.

29.04.2020 року до Відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 щодо невиконання боржником ОСОБА_1 вимог зазначених у рішенні суду та застосування до неї примусових заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У п.5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянам України», наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

У відповідності до ч.3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст.313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування.

Відповідно до ст.16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 року, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього повинен вже відбутись та бути об`єктивно наявним та доведеним, що має вбачатись з матеріалів виконавчого провадження. Проте, з аналізу наданих державним виконавцем не вбачається, що на момент звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України існував об`єктивно наявний факт навмисного чи свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, тому в задоволенні подання старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 , слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 247, 258, 260, 353, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: