Номер провадження 2/754/1955/20
Справа №755/8813/19
РІШЕННЯ

Іменем України

25 травня 2020 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача - адвоката Бута В.А.

за участю представників відповідача - адвокатів Зубкова М.О., Рибитви О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміни черговості одержання права на спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміни черговості одержання права на спадкування.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10.06.2019 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу передано за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16.07.2019 відкрито провадження по справі.

02.10.2019 до суду надійшла заява від позивача про збільшення позовних вимог, які були прийняті судом. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 1992 року позивач ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_5 . Спільне проживання та ведення господарства було у належній ОСОБА_5 квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Проживання однією сім`єю підтверджується спільним веденням господарства, спілкуванням, моральною підтримкою, матеріальним забезпеченням, проведенням вільного часу. ОСОБА_5 часто хворів, не міг самостійно піклуватися про себе і потребував від позивача постійної допомоги, а його діти проживали окремо і не доглядали свого батька. Позивач забезпечувала ОСОБА_5 належний догляд, купувала ліки, продукти, піклувалася про нього, сплачувала призначені лікарями обстеження, забезпечувала належне харчування, сплачувала комунальні послуго. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_5 позивач була вимушене звернутися до суду, так як відносини не були оформлені офіційно, однак 27 років прожили однією сім`єю. У зв`язку з викладеним позивач просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 1992 року по день смерті ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування майна спадкоємця ОСОБА_5 у першій черзі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.07.2019 задоволено заяву представника позивача - адвоката Бута Вадима Анатолійовича про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонено Приватному нотаріусу Гоменюк Олені Миколаївні видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 .

23.08.2019 до суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_3 відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_5 є батьком: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . ОСОБА_5 та ОСОБА_1 знаходились в дружних стосунках, відвідували один одного за місцем реєстрації та проживання кожного з них. Іноді позивачка ночувала в квартирі батька, але ніколи постійно не проживала в ній і не була членом сім`ї. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 разом відпочивали в Каневі, як друзі. У 2006 році ОСОБА_5 особисто приватизував квартиру АДРЕСА_1 та отримав у Деснянській РДА м. Києва свідоцтво про право власності на це житло. Батько ніколи не потребував сторонньої допомоги та не перебував у безпорадному стані. Він сам себе обслуговував в побуті, а саме: готував, прибирав, купував продукти та речі. Оскільки за батьком не було необхідності доглядати, відповідачка та її діти декілька разів на місяць відвідували батька та надавали допомогу. Під час перебування ОСОБА_5 в лікарні відповідачка забезпечувала батька харчуванням та ліками. ОСОБА_5 кожний рік останніх десять років їздив оздоровлюватися в різні санаторії один, позивачка ніколи з ним не їздила. Таким чином, ОСОБА_5 ніколи не знаходився в безпорадному стані. А в грудні 2018 року знаходився в госпіталі та отримував професійну медичну допомогу та догляд спеціалістів. Організацію поховання батька здійснювала відповідачка та її рідний брат, які взяли на себе всі фінансові витрати щодо поховання. У зв`язку з викладеним відповідач вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім`єю відсутні.

23.08.2019 до суду надійшла зустрічна позовна заява за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Зустрічний позов обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рідними дітьми ОСОБА_5 та спадкоємцями за законом першої черги. Позивачі за зустрічним позовом після смерті батька звернулися до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гоменюка О.М. зі заявою про прийняття спадщини. Однак, в позивачів за зустрічним позовом відсутні деякі правовстановлюючі документи для отримання спадщини. Оскільки, ОСОБА_1 викрала з квартири АДРЕСА_1 правовстановлюючі документи на частину спадкового майна, чим позбавила можливості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Враховуючи те, що отримати свідоцтво про право на спадщину виявилось неможливим у зв`язку з викладеними обставинами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимушені звернутися до суду з наведеним зустрічним позовом. Позивачі за зустрічним позовом просять суд визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом на 1/2 частину грошових коштів які знаходяться у АТ «Ощадбанку» на рахунках; визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом на 1/2 частину легкового автомобіля ВАЗ-21053, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом на 1/2 частину грошових коштів які знаходяться у АТ «Ощадбанку» на рахунках; визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом на 1/2 частину легкового автомобіля ВАЗ -21053, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

02.10.2019 в судовому засіданні було прийнято до провадження 754/8813/19 зустрічну позовну заяву.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.10.2019 витребувано у Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олени Миколаївни копію спадкової справи № 63584853, яка була відкрита після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві довідку про доходи в 2014 - 2018 роках включно ОСОБА_5 (останнє місце реєстрації:, АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ).

28.10.2019 до суду надійшов відзив на зустрічний позов від представника - адвоката Бут В.А., який представляє інтереси позивача за первинним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1 не вчиняла жодних дій щодо незаконного заволодіння будь-якими оригіналами документів пов`язаних зі спадковим майном та вважає твердження позивачів за зустрічним позовом, як встановленого факту крадіжки документів, недопустимим, надуманим та взагалі такими, що принижує честь та гідність ОСОБА_1 . Також позивачі за зустрічним позовом не зверталися до ОСОБА_1 та не проводили жодних розшуків оригіналів документів на спадкове майно.

22.11.2019 в судовому засіданні були допитані свідки за клопотанням сторони позивача по первинному позову: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_9 була сусідкою покійного ОСОБА_5 , надала свідчення, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 проживала разом за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 доглядала та допомагала ОСОБА_5 , проживали дружно.

Свідок ОСОБА_10 є невісткою ОСОБА_1 , надала свідчення, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 проживали дружно однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_11 була сусідкою покійного ОСОБА_5 , надала свідчення, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 все життя прожили разом, як сім`я.

19.12.2019 в судовому засіданні були допитані свідки за клопотанням сторони відповідача по первинному позову: ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_12 зазначив, що проживав в квартирі ОСОБА_5 в липні місяці 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , так як допомагав ОСОБА_5 викладати його наукову працю на електронний насій. ОСОБА_12 зазначив, що за місяць проживання з ОСОБА_5 ні разу не бачив ОСОБА_1 ОСОБА_5 самостійно покупав продукти та ліки для себе та ще готував і пригощав його різними стравами.

Свідок ОСОБА_3 є рідною донькою покійного ОСОБА_5 , надала свідчення, про те, що ОСОБА_1 є доброю знайомою батька. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 дружили, однак спільного бюджету та загального господарства ніколи не було. ОСОБА_5 не визнавав ОСОБА_1 членом своєї сім`ї. При знайомстві з різними людьми представляв ОСОБА_1 , як свою знайому, а ні як дружину.

Свідок ОСОБА_13 , племінниця покійного ОСОБА_5 надала свідчення, що ОСОБА_5 її з ОСОБА_1 познайомив в 2009 році, та представив як знайому подругу. Між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були дружні відносини, однією сім`єю ніколи не проживали, спільного господарства не вели.

ОСОБА_1 та її представник - адвокат Бут В.А. в судових засіданнях підтримали позовні вимоги первинного позову та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в первинній позовній заяві. Щодо зустрічного позову просили відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_3 та її представники - адвокати Зубков М.О., Рибитва О.А. в судових засіданнях заперечували проти позовних вимог первинного позову та підтримали вимоги за зустрічним позовом, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи. Просили суд відмовити в задоволені вимог первинного позову та задовольнити вимоги зустрічного позову в повному обсязі.

ОСОБА_4 в судові засідання не з`являвся, обізнаний про розгляд справу у суді, надав довіреність ОСОБА_3 для представлення його прав та інтересів.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна в судові засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про день та час судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. 11 листопада 2019 року на виконання Ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 02.10.2019 від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олени Миколаївни надійшла копія спадкової справи №1/2019, яка була відкрита після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про відмову в задоволені первинного позову та зустрічного позову, з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , видане Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

ОСОБА_1 звернулась до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, для захисту своїх матеріальних інтересів, оскількизазначала, що з 1992 року проживала однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_5 в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації 12 січня 2006 року (розпорядження №65).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль ВАЗ-21053, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 1989, належав на праві власності ОСОБА_5 .

Згідно із повідомлення ПАТ «Державний ощадний банк України» від 11.02.2019 вбачається, що на ім`я: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 06.02.2019, наявна інформація та рахунки у наступних установах філії - Головне управління по м.Києва та Київський області АТ «Ощадбанк». На рахунках є залишок коштів, відповідно до яких заповідальні розпорядження відсутні.

Згідно із договору №138 про надання ритуальних послуг від 31.12.2018, договору замовленню № 2.2568 ЗП на організацію та проведення поховання від 31.12.2018 та свідоцтва про поховання, організацію поховання ОСОБА_5 та фінансові витрати щодо поховання здійснювала ОСОБА_3 , дочка покійного.

Також судом установлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6 з 21.10.1993 .

Відповідно до довідок, виданих Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_6 , знаходиться на обліку в УПФУ ГУПФ України (Святошинський район) і отримує пенсію за віком: 2015 рік - січень-березень по 2280,08грн; квітень-серпень по 1938,07грн; вересень-грудень по 2017,12грн; січень 2016 рік - липень 2017 рік по 2017,12грн; серпень 2017 рік по 2127,41грн; вересень 2017 рік по 2594,63грн; жовтень - грудень 2017 року - грудень 2018 року по 5054,66грн; грудень 2018 - лютий 2019 по 5069,51грн; березень - вересень 2019 року по 5858,17грн.

Згідно із довідки №110 від 27.03.2020, виданою Головним управлінням пенсійного фонду України в м.Києві про доходи пенсіонера ОСОБА_5 , який перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років: 2014 рік: січень - квітень по 4631,20грн, травень - червень по 4659,67грн, липень - жовтень по 4729,90грн, листопад - січень 2015 рік по 4810,56грн; 2015рік лютий - вересень по 4619,73грн, жовтень по 4635,03грн, листопад - грудень по 4627,38грн; 2016 рік січень - червень по 4706,58грн; липень 2016 - березень 2018 по 4819,73грн, квітень 2018 рік по 15369,29грн, травень - листопад 2018 рік по 7457,12грн, грудень 2018 рік по 7468,37грн.

За приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя (частина друга статті 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків.

Зокрема, згідно із пункту 6 Рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99, яким передбачається, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити спільне проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Зокрема відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судом установлено, що дохід ОСОБА_5 (за 2015-2017 роки становив у середньому 4819,73грн, а за 2018-2019 роки становив 7468,37грн) перевищував дохід ОСОБА_1 (за 2015 -2016 роки становив у середньому 2017,12грн, а за 2017-2019 роки становив 5069,51грн).

Отже, суд роз`яснює, що підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такої вимоги необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування (постанова ВС від 18.07.2018 у справі № 713/1528/16-ц).

Також суд зазначає, що до спадкоємців четвертої черги можуть належати не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу і не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, а і інші особи, які не перебували зі спадкодавцем у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що не суперечить ст.1264 ЦК України.

Судом не установлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 склалися усталені відносини, притаманні подружжю, оскільки суду не надано доказів підтвердження, що в указаний період вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом і мали спільні права та обов`язки.

Посилання на періодичний спільний відпочинок не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у розумінні статті 74 СК України, без наявності інших ознак сім`ї.

Показами свідків не встановлено наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відносин притаманних подружжю, оскільки свідчення різнились в залежності яку сторону намагалися підтримати свідки. Але всі допитані судом свідки не підтвердили, що ОСОБА_5 перебув останні роки життя у безпорадному стані та потребував допомоги, як фізичної так і матеріальної, і що ОСОБА_1 забезпечувала йому необхідне харчування, доглядала за ним під час хвороби, турбувалася про нього.

Також і у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що, ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані і потребував фізичної або матеріальноїдопомоги, та те, що саме ОСОБА_1 надавала таку допомогу.

Суд критично ставиться до наданих ОСОБА_1 , як доказ спільного проживання однією сім`єю в період з 1992 року по 27.12.2018 : квитанцією № від 23.11.2018, квитанцією № 751211956 від 23.11.2018, чеком №80583 від 27.11.2018, товарним чеком від 15.10.2016, товарним чеком №2301 від 06.06.2017, фотокартками з відпочинку та проведення вільного часу разом, оскільки зазначені докази не містять конкретної інформації, не підтверджують спірний період і не дають можливості встановити зв`язку з тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 мали спільний бюджет та вели спільне господарство.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення постійного, спільного проживання однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного та сімейного законодавства України, оскільки позивачем та її представником по первинному позову не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 77-80 ЦПК України, і тому не підлягають задоволенню.

Крім того, як вже установлено судом, відсутній факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а тому підстав зміни черговості одержання права на спадкування відсутні.

Щодо зустрічного позову, суд дійшов до такого.

Судом установлено, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 є його діти - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 є громадянином Казахстану, який на даний час знаходиться в місцях позбавлення волі, суд не має можливості повідомити його про розгляд справи, оскільки в матеріалах справи відсутня адреса колонії, а сторонам по справі така адреса також невідома.

При дослідженні спадкової справи № 1/201, яка була відкрита після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом встановлено, що до спадкової маси входить таке майно: квартира АДРЕСА_1 ; транспортний засіб ВАЗ-21053, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 1989 та відкриті рахунки у наступних установах філії - Головне управління по м.Києва та Київський області АТ «Ощадбанк».

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина перша статті 1268 ЦК України регламентує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

09.01.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М. про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стаття 67 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Згідно Закону України «Про нотаріат»на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Стаття 2 ЦПК України регламентує, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже встановивши фактичні обставини у справі, суд дійшов висновку про те, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутні перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім того відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва і перешкод для його отримання немає. Більше того, у справі відсутнє і роз`яснення нотаріуса, про те, що чи існують будь-які перешкоди для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачі за зустрічним позовом не позбавлені права звернутися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за першою чергою спадкоємців за законом, а тому звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом є передчасним, оскільки ще відсутній цивільно-правовий спір.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволені первинного та зустрічного позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 3, 21, 74 Сімейного Кодексу України, статтями 2, 5, 1216-1218, 1222, 1262, 1268, 1296-1299Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», статтями 2, 4, 2, 76-81, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміни черговості одержання права на спадкування - відмовити повністю.

У зустрічному позові ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити повністю.

Судовий збір покладається на позивачів.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, які набрали чинності 02 квітня 2020 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач/відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код: НОМЕР_7 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач/позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код: НОМЕР_8 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_10 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний код: НОМЕР_9 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_11

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна, місце знаходження за адресою: м.Київ, вулиця Саксаганського, 9, оф.1.

Повний текст рішення складено та підписано 04.06.2020.

Суддя В.В. Бабко