У Х В А Л А

судового засідання

19.06.2020 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Франківського районного суду м.Львова Кузя В.Я. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

Ухвалою від 25.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Постановою Львівського апеляційного суду від 07.02.2020 року дана ухвала залишена без змін.

Відповідач 17.10.2019 року подала заяву про відвід головуючого у справі судді Франківського районного суду м.Львова Кузя В.Я. В обґрунтування заяви зазначає, що 16.10.2019 року відповідачка довідалась, що матеріали справи №465/1616/19 разом з апеляційною скаргою від 07.10.2019 року не передаються до Львівського апеляційного суду з огляду на намір продовжити розгляд справи.

Суддя Кузь В.Я. в ухвалі від 05.06.2020 року дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Отже, суддя Кузь В.Я. в ухвалі від 05.06.2020 року дійшов висновку про необґрунтованість відводу та справу передано для вирішення відводу іншому судді.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтями 36, 37 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для відводу судді, мотиви, які вказані у заяві про відвід судді до даного вичерпного переліку не входять.

Також, відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника.

Так, суд покладає на заявника не лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, а й утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з доводів заяви про відвід не вбачається. Адже, цивільна справа №465/1616/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу була скерована до Львівського апеляційного суду 18.10.2019 року за Вих. № 465/1616/19/985/2019.

Враховуючи викладене, доводи викладені у заяві про відвід судді є необґрунтованими і такими, що не можуть слугувати підставою для задоволення заяви про відвід.

Оскільки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України підстави для відводу відсутні, заява про відвід необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мартьянова С.М.