РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/320/20

Справа № 510/2090/19

24.06.2020 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

За участю секретарів Міхайліченко В.О., Пройка С.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-земельний пай площею 2,92 умовних кадастрових гектарів СВК «Світанок» с. Плавні Ренійського району Одеської області, відповідно до сертифікату серії ОД НОМЕР_1 0107073 від 20 листопада 1996 року, що підтверджується довідкою СВК «Світанок» № 152 від 10 травня 2018 року;

-майновий пай СВК «Світанок» с. Плавні Ренійського району Одеської області, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ № 02246 від 12 квітня 2002 року, що підтверджується довідкою СВК «Світанок» № 152 від 10 травня 2018 року.

За життя ОСОБА_3 не залишив заповідального розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

Позивач проживав разом з померлим на час відкриття спадщини, від неї не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

До спадкоємців за законом на майно померлого також відноситься відповідач по справі ОСОБА_2 , який є сином померлого. Однак він не проживав разом з ОСОБА_3 та після його смерті не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 02 травня 2019 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Златі Н.С., відповідно до якої вона просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, визнав позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-земельний пай площею 2,92 умовних кадастрових гектарів СВК «Світанок» с. Плавні Ренійського району Одеської області, відповідно до сертифікату серії ОД № 0107073 від 20 листопада 1996 року, що підтверджується довідкою СВК «Світанок» № 152 від 10 травня 2018 року;

-майновий пай СВК «Світанок» с. Плавні Ренійського району Одеської області, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ № 02246 від 12 квітня 2002 року, що підтверджується довідкою СВК «Світанок» № 152 від 10 травня 2018 року.

За життя ОСОБА_3 не залишив заповідального розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

Позивач є спадкоємцем четвертої черги, оскільки проживав однією сім`єю з спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відмову від спадщини не заявляв. Позивач доглядав за ОСОБА_3 , піклувався про нього.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Крім того, з наявних в матеріалах справи протоколів допиту ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що позивач проживав з померлим ОСОБА_3 та піклувався про нього.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

До спадкоємців за законом на майно померлої також відноситься відповідач по справі ОСОБА_2 , який є сином померлого ОСОБА_3 . Однак він не проживав разом з ОСОБА_3 та після його смерті не подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статі 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 02 травня 2019 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності померлого ОСОБА_3 та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на земельний пай площею 2,92 умовних кадастрових гектарів СВК «Світанок» с. Плавні Ренійського району Одеської області, відповідно до сертифікату серії ОД № 0107073 від 20 листопада 1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на майновий пай СВК «Світанок» с. Плавні Ренійського району Одеської області, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ № 02246 від 12 квітня 2002 року.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова