Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Василівка Василівський районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого судді: Сидоренко Ю.В.,

при секретарі: Осінцевій Л.А.

за участю учасників судового розгляду:

представника позивача - адвоката Листопад Л.П.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Кара Р.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)(місцезнаходження: вул.Театральна буд.14 м.Василівка Запорізької області, ЄДРПОУ - 34986553), про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

08 січня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 , яку в подальшому було уточнено в редакції від 11.03.2020 року (а.с.49) до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_2 зазначає, що рішенням Василівського районного суду від 02 лютого 2017 року було задоволено позов відповідачки ОСОБА_4 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку до досягнення нею повноліття. На протязі всього цього часу він, позивач ОСОБА_2 , сплачував аліменти повністю, проте на сьогодні його майнове та сімейне становище змінилося. 19.07.2019 року був зареєстрований шлюб між ним та ОСОБА_6 в Олександрівському районному у місті Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом №462. Від вищевказаного шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходиться на його повному утриманні. Дружина його ОСОБА_6 не працює у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Підсобного господарства або якихось інших статків, крім заробітної плати з підприємства, де він працює, вони не мають. На цю зарплату (доходи) існують: позивач ОСОБА_2 , його дружина та малолітня донька. Тому позивач ОСОБА_2 вважає, що у зв`язку з викладеними обставинами, на теперішній час у нього відсутня можливість оплати аліментів в розмірі ј частини заробітної плати та є всі підстави для зменшення розміру аліментів, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом в якому просить: зменшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з ј частини всіх видів доходу (заробітку) на 1/8 частину всіх видів доходу(заробітку).

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2020 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

17.02.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, поданий відповідачкою ОСОБА_1 , в редакції від 17.02.2020 року (а.с.21-26).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Листопад Л.П. заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кара Р.Т. заявлені позовні вимоги позивача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів не визнали у повному обсязі, підтримали раніше поданий відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, поданий 17.02.2020 ІНФОРМАЦІЯ_5 . В обґрунтування заперечень відповідачка зазначає, що дійсно рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 02.02.2017 року з позивача стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Згідно свідоцтва про народження відповідач має малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач ОСОБА_2 має постійне місце роботи та стабільний заробіток. В позові зазначив, що оскільки в нього народилась дочка від другого шлюбу та його теперішня дружина перебуває в декретній відпустці, тому не має фінансової можливості в подальшому сплачувати аліменти на утримання доньки від першого шлюбу в розмірі, визначеному рішенням суду. Проте, як вказує відповідачка, на сьогоднішній день позивач ОСОБА_2 приховує інформацію, що на утримання його дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 його дружина отримала матеріальну допомогу при народженні дитини у зв`язку з її вагітністю і пологами та щомісячну декретну допомогу. Дружина позивача ОСОБА_6 до пологів працювала на ПАТ «Запоріжсталь» та також отримувала стабільний дохід та у достатньому розмірі. Тому вважає, що сім`я позивача ОСОБА_2 ніколи ні в чому не нуждались. Вказує, що позивач ОСОБА_2 має нормальний стан здоров`я, є працездатною особою. Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом. Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_2 фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів та зміни способу стягнення, як і не надав доказів про погіршення його матеріального стану та стягувача (першої дружини). Крім того відповідачка ОСОБА_1 зазначає, що навпаки погіршився її матеріальний стан, оскільки: соціальної допомоги на дитину вона не отримує, матеріальна допомога по безробіттю не проводиться (не призначена), на обліку пенсійного фонду не перебуває та і ніякого роду пенсії вона не отримує, та на даний час звільнена та не працює. Посилання позивача ОСОБА_2 , як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів та на те, що він створив сім`ю, просить суд до уваги не брати, оскільки доказів про те, що матеріальний стан позивача погіршився суду не надано. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. На підставі викладеного та враховуючи, що позивачем ОСОБА_2 не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що в нього значно змінилось матеріальне становище та за своїм матеріальним станом або ж через стан здоров`я він не здатен сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_10 , в розмірі визначеному рішенням суду, підстав для зменшення розміру аліментів не має, тому просять відмовити позивачу ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача ОСОБА_2 адвоката Листопад Л.П., пояснення відповідачки ОСОБА_1 та її представника в особі адвоката Кара Р.Т., дослідивши матеріали цивільної справи № 311/59/20, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 02.02.2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною - ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку. Стягнення почато з 04 серпня 2016 року, тобто з дня подання позову до суду. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виключення з актового запису відомостей про батька - відмовлено. Рішення сторонами не оскаржено та набрало законної сили 13.02.2017 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.4-6).

19 липня 2019 року позивач ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_11 , який був зареєстрований Олександрівським районним у місті Запоріжжі Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом №462. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , яка міститься в матеріалах справи (а.с.7).

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_12 мають малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 27 листопада 2019 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.8).

Як вбачається з Довідки за вих.№16/2273 від 20.12.2019 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Запоріжсталь», ОСОБА_13 працює робітником управління залізничного транспорту ПАТ «Запоріжсталь» та його заробітна плата за останні 6 місяців, за період з червня 2019 року по листопад 2019 року, складає 168893,53 гривень (а.с.9).

Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 22.06.2018 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 26 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом №173. Після розірвання шлюбу відповідачці прізвище змінено на дошлюбне « ОСОБА_14 ». Рішення сторонами не оскаржено та набрало законної сили 23.07.2018 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.34).

Від шлюбу ОСОБА_13 та ОСОБА_4 мають малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого 08 червня 2016 року Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.35).

Відповідно до Довідки за №205 від 17.02.2020 року, виданої Василівською районною філією Запорізького обласного центру зайнятістю, вбачається, що ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 17.02.2020 року не перебуває на обліку як безробітна у центрах зайнятості України, матеріальна допомога по безробіттю не проводиться (не призначена) (а.с.27).

Згідно Довідки за №03-19 від 17.02.20220 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , не перебуває на обліку управління соціального захисту населення Василівської РДА Запорізької області, з 01.07.2019 року (а.с.28).

Як вбачається з Довідки за №21 від 17.02.2020 року, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на обліку в Василівському відділі обслуговування громадян (сервісному центрі) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не перебуває і ніякого виду пенсії не отримує (а.с.29).

Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_6 , оформленої на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 червня ІНФОРМАЦІЯ_8 та останніх відомостей, 10.02.2020 року ОСОБА_15 звільнена за угодою сторін з ПП «Ломбард партнер» Мокієнко і компанія» (а.с.30).

З відповіді на запит суду за вих.№19509 від 21.05.2019 року, наданої Василівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), вбачається, що на примусовому виконанні у Відділі дійсно перебуває зведене виконавче провадження, до складу якого, входять: виконавче провадження № 53463444 з примусового виконання виконавчою листа №2/311/7/2017, виданого 20.02.2017 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на у тримання неповнолітньої доньки ОСОБА_16 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доход ) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2016 року, до досягнення нею повноліття; 2) виконавче

провадження № 53463544 з примусового виконання виконавчого листа №2/311/7/2017 виданого 20.02.2017 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 коштів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.08.2016 року, до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трирічного віку. Станом на дату надання інформації проводиться утримання аліментних платежів із заробітної плати боржника та перераховуються безпосередньо стягувачу(а.с.66).

З наданої відповіді на запит суду за вих.№27133 від 14.07.2020 року Василівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), вбачається, що 14.07.2020 року, згідно отриманої довідки, обчислено та складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, за яким станом на 30.04.2020 року утворилась переплата, як за виконавчим провадженням №53463444, так і за №53463544 (а.с.83).

Відповідно до розрахунку заборгованості за сплати аліментів, складеним головним державним виконавцем Васлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Тішиною І.В. при примусовому виконанні ВП №53463444, виконавчого листа №2/311/7/2017, виданого 20.02.2017 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, за період з 04.08.2016 року по квітень 2020 року наявна переплата у розмірі 1293,42 гривень (а.с.84).

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, який складеним головним державним виконавцем Васлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Тішиною І.В. при примусовому виконанні ВП №53463444, виконавчого листа №2/311/7/2017, виданого 20.02.2017 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку, за період з 04.08.2016 року по 03.06.2019 року наявна переплата у розмірі 53,01 гривні (а.с.85).

На теперішній час позивач ОСОБА_2 працює у ПАТ «Запоріжсталь», має постійне джерело прибутку та стабільний дохід, з якого вираховуються вищезазначені аліменти, що підтверджується відповідною довідкою ПАТ «Запоріжсталь», оригінал якої є в матеріалах справи (а.с.9).

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, за змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Згідно ч.2 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку/

Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до приписів ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено за рішенням суду за заявою платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального або сімейного стану батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 05.02..2014 року у справі № 6-143цс13.

Отже, розмір аліментів може бути збільшений за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України.

Відповідно до положень ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров?я та матеріальне становище дитини; стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, Сімейним Кодексом України передбачено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни

розміру аліментів за рішенням суду, а саме: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, передбачені СК України.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що у позивача в даній справі ОСОБА_13 після постановлення рішення про стягнення аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінився сімейний стан. Він одружився, у другому шлюбі у нього народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 донька ОСОБА_7 , яка перебуває на його утриманні.

Враховуючи вищенаведені обставини, та враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, позивач ОСОБА_13 має двох малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дітей, вважає доцільним та справедливим рівність часток на утримання дітей, а також обґрунтованість підстав, передбачених ст.192 СК України для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням матеріального та сімейного становища позивача ОСОБА_13 , на утриманні якого знаходиться ще одна малолітня дитина - ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , та відповідно, на теперішній час відбулися зміни сімейного стану відповідача ОСОБА_13 , а також приймаючи до уваги матеріальне та сімейне становище відповідачки ОСОБА_3 , яка на теперішній час не працює, постійного та регулярний заробітку не має, у неї відсутнє самостійне джерело існування, тому суд приходить до висновку, що з урахуванням сімейного, матеріального стану відповідачки ОСОБА_3 , заявлені позивачем ОСОБА_13 позовні вимоги підлягають задоволенню частково та вважає необхідним зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 02 лютого 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_15 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - з 1/4 (однієї четвертої) частини до 1/6 (однієї шостої) частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_13 щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . повноліття.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.150,180-183,191,192 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 274, 430 ЦПК України, ст.ст.180-183,184,192 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 02 лютого 2017 року з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_10 в м.Василівка Запорізької області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_17 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - з 1/4 (однієї четвертої) частини до 1/6 (однієї шостої) частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_13 щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист № 2/311/7/2017, виданий 20.02.2017 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_10 в м.Василівка Запорізької області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття відкликати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено і підписано 20 липня 2020 року.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО