Справа № 214/6974/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 липня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Шевченко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про стягнення страхового відшкодування , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 81 911,38 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 1921 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначає наступне. 21.06.2016 року о 09.30 годині в м. Дніпропетровськ, сталася дорожньо - транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «RENAULT» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «Рено»), яким керував ОСОБА_1 та «TOYOTA» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 (далі за текстом «автомобіль «Тойота») , яким керував потерпілий ОСОБА_2 . Постановою від 09.07.2016 року Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі №204/4399/16-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була зарахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АЕ/8582599). Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 23.06.2016 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 23.06.2016 року. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 81331,86 грн. Розрахунок та виплати страхового відшкодування проводився на основі: звіту №3189 від 01.08.2016 року; наказу №6809 від 02.09.2016 року.; довідки №1 від 30.08.2016 року. на момент настання страхового випадку цивільно-правової відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат та збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 81911, 38 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 81331,86 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №6809 від 06.09.2016 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 579,52 грн., що підтверджується платіжним дорученням №10388 від 06.09.2016 року. Згідно з ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 41.1. Моторно (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільну-правову відповідальність. Відповідно до ст.. 1191 ЦК України та ст. 38.2 Закону Моторно (транспортне) страхове бюро України, після сплати страхового відшкодування, має право подати регресивний позов до власника, водія транспортного засобу , який спричинив доожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки у даному випадку є відповідач. Ст. 1166 ЦК України передбачено відшкодування шкоди в повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, згідно якої позов підтримав у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надав, відзиву на подав, у зв`язку з чим на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: довідка про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.4), постанова суду (а.с.5), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.7), схема дорожньо-транспортної пригоди (а.м.8), заява (а.с.9), поліс (а.с.10), висновок експерта (а.с.14-17), протокол огляду транспортного засобу (а.с.18), звіт про розрахунок (а.с.19-22), наказ МТСБУ (а.с.25), довідка МТСБУ про розмір відшкодування шкоди (а.с.26), платіжне доручення (а.с.27-28), акт (а.с.29), лист- повідомлення (а.с.30).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами наступні: довідка про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.4),постанова суду (а.с.5), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт дорожньо-транспортної пригоди, вину в її настанні ОСОБА_1 , що кваліфікуються як страховий випадок.

В розумінні ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим обставини ДТП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні пригоди, не потребують окремого доказування, оскільки оцінку їм вже було надано судом під час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення, дії якого суд не повноважний переоцінювати в рамках даної справи.

Суд вважає належними доказами наступні: повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.7), заява (а.с.9), наказ МТСБУ (а.с.25), поліс (а.с.10), висновок експерта (а.с.14-17), протокол огляду транспортного засобу (а.с.18), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме звернення ОСОБА_2 до МТСБУ, виплату останньому страхового відшкодування, а відтак наявність у МТСБУ права регресної вимоги до ОСОБА_1 .

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

21 червня 2016 року близько 09 год. 30 хв. в м. Дніпропетровську, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля «Рено», яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Tойота» яким керував ОСОБА_2 . У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 .

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 19 липня 2016 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчиення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Цією постановою встановлено, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху.

Відповідач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - автомобіля «Рено». На момент ДТП він не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

23.06.2016 року ОСОБА_2 подав відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем.

06.09.2016 року МТСБУ прийнято рішення виплатити ОСОБА_2 грошове відшкодування як потерпілому від ДТП в розмірі 81 331,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6809 від 06.09.2016 року (а.с.27), а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 579,52 грн.

Про здійснення виплати страхового відшкодування МТСБУ повідомило ОСОБА_1 листом із пропозицією в добровільному порядку компенсувати МТСБУ зазначені витрати (а.с.30). Лист залишено відповідачем поза увагою, а сума відшкодування ним не сплачена.

Вказані обставини встановлені судом на підставі письмових доказів: довідки про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.4), постанови суду (а.с.5), повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду (а.с.7), схеми дорожньо- транспортної пригоди (а.м.8), заяви (а.с.9), полісу (а.с.10), висновку експерта (а.с.14-17), протоколу огляду транспортного засобу (а.с.18), звіту про розрахунок (а.с.19-22), наказу МТСБУ (а.с.25), довідки МТСБУ про розмір відшкодування шкоди (а.с.26), платіжного доручення (а.с.27-28), акту (а.с.29), листа- повідомлення (а.с.30).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільне - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За положеннями ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судовим розглядом встановлений факт вчинення ОСОБА_1 ДТП, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Tойота» та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу та визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні пригоди.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як власника наземного транспортного засобу, не була застрахована, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість звернення ОСОБА_2 із заявою про отримання страхового відшкодування.

Відповідно до ст.39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Згідно п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В розумінні ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

З огляду на доведеність факту відшкодування в порядку регресу витрат ОСОБА_2 , відсутність у МТСБУ жодних відомостей стосовно відшкодування ОСОБА_1 коштів на користь ОСОБА_2 , розмір збитків 81911,38 грн., суд приходить до висновку про правомірність отримання останнім страхового відшкодування в 81911,38 грн. При цьому також суд бере до уваги, що відповідач не оскаржив дії МТСБУ з виплати ОСОБА_2 страхового відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно з ч.38.2.1 ст.38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст.13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи та витребуваними судом, приходить до переконання, що позовні вимоги за зустрічним позовом слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 1921,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.11, 15, 16, 1191 ЦК України, ст.ст.1, 22, 24, 35, 38, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (Ідентифікаційний код 21647131, юридична адреса: м. Київ, Русанівський бульвар, 8) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 81 911 грн. 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України Ідентифікаційний код 21647131, юридична адреса: м. Київ, Русанівський бульвар, 8) витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подачі заяви про перегляд заочного рішення та апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до п. 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 731-IX від 18.06.2020 року, який набрав законної сили 17 липня 2020 року процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов