Єдиний унікальний номер судової справи № 487/7130/18
Провадження № 22-ц/812/776/20 Доповідач апеляційного суду - Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

01 червня 2020 року м. Миколаїв справа № 487/7130/18

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 - Мірошніченка А.О. ,

представника відповідача - Тулейбича А.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Мірошніченком Андрієм Олександровичем, на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2020 року, ухвалене в приміщенні того ж суду у складі головуючого - судді Щербини С.В., повний текст рішення суду складено 04 лютого 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дитячо-юнацької спортивної школи № 3 (далі - ДЮСШ №3) про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

26 жовтня 2018 року ОСОБА_1 через свого представника Мірошніченка А.О. звернулася до суду з позовом ДЮСШ №3 про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди.

Вона вказувала, що з 2006 року працює на посаді тренера-викладача з художньої гімнастики.

Наказом директора школи від 27 серпня 2018 року № 90 - к на неї було незаконно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання посадових обов`язків через допущення нею 14 серпня 2018 року сторонніх осіб до спортивного залу під час навчально- тренувального процесу, в порушення вимог наказу директора ДЮСШ №3 № 78 від 14 листопада 2017 року та некоректні вирази в бік адміністрації школи, незважаючи на присутність неповнолітніх дітей.

Посилаючись на відсутність порушень з її вини, а також на те, що дисциплінарне стягнення накладено з порушенням вимог трудового законодавства, позивач просила скасувати вказаний наказ та у відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням її прав та гарантій як працівника, що призвело до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та її побоюваннях незаконного звільнення з боку адміністрації підприємства, що призводить до необхідності прикладення додаткових зусиль по організації свого життя, стягнути з відповідач на її користь 3 000 грн.

У відзиві на позовну заяву ДЮСШ №3 проти задоволення позову заперечувало, посилаючись на дотримання чинного законодавства при накладенні дисциплінарного стягнення.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачка допустила порушення трудових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку, а відтак відповідач мав передбачені трудовим законодавством підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді догани, яке накладено з дотриманням вимог статей 147-149 КЗпП України щодо порядку та строку застосування дисциплінарного стягнення. Вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважав похідними від вимоги про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було досліджено та взято до уваги той факт, що наказ № 78 від 14 листопада 2017 року не узгоджується з трудовим договором та посадовими обов`язками позивача, викладеними в посадовій інструкції та є незаконним. Її не ознайомлювали про зміну істотних умов праці та не було створено умов для їх дотримання, а виявлені порушення не належать до її компетенції. Будь-яких порушень трудової дисципліни позивачем не допущено, а оголошення догани не має законного підґрунтя.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Положеннями статей 147, 149 КЗпП України передбачено, що до працівника за порушення трудової дисципліни може бути застосовано стягнення у вигляді догани або звільнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, з 01 вересня 2006 року ОСОБА_1 працювала на посаді хореографа та в подальшому займала посаду тренера- викладача з художньої гімнастики (а.с.77-78).

01 червня 2016 року позивача ознайомлено із посадовою інструкцією тренера-викладача з художньої гімнастики, затвердженої директором школи від 01 червня 2016 року (а.с.79). Згідно цієї Посадової інструкції розділу №2 п. 2.5 «Характеристика робіт, завдання та посадові обов`язки» - тренер-викладач з художньої гімнастики, знає, розуміє і застосовує діючі нормативні документи, що стосуються його діяльності; розділу №4 «Відповідальність» тренер-викладач з художньої гімнастики несе відповідальність за: невиконання або несвоєчасне виконання покладених цією посадовою інструкцією обов`язків та (або) невикористання наданих прав; недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, невиконання або неналежне виконання вимог внутрішніх нормативних документів ДЮСШ та законних розпоряджень керівництва.

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку ДЮСШ №3, затверджених директором ОСОБА_4 03 лютого 2014 року, метою цих Правил є визначення обов`язків працівників, передбачених нормами, які встановлюють внутрішній розпорядок ДЮСШ №3 та поширюються на всіх працівників школи. Працівники школи зобов`язані: працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження свого безпосереднього керівника, дотримуватися трудової дисципліни, стримуватися від дій, що заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов`язки.

Наказом директора ДЮСШ №3 від 14 листопада 2017 року №78 «Про встановлення правил з відвідування спортивного залу» згідно Положення ДЮСШ, Правил внутрішнього трудового розпорядку школи, санітарно-гігієнічних норм, техніки безпеки, встановлено заборону входу до спортивної зали відвідувачам, які не являються співробітниками школи; вхід батьків до спортивного залу дозволено лише при наявності заяви від тренера-викладача групи строком за 7 днів, виключно для проведення відкритого заняття, підписаного ст. тренером - викладачем відділення художньої гімнастики, заступником директора з НТР та рішенням директора школи.

За невиконання даного наказу до тренера-викладача передбачено застосування дисциплінарного стягнення (а.с.30). Ознайомлення з цим наказом на час його видання ОСОБА_1 не заперечувала. Тому посилання в апеляційній скарзі на те, що позивача не ознайомлено про зміну умов праці, є необґрунтованим.

Цей наказдиректора не оскаржувався, а тому відповідно до приписів статті 13 ЦПК України він не підлягав правовій оцінці. За такого суд, обґрунтовано взяв його до уваги, надавши вірну правову оцінку, прийшовши до висновку про законність цього наказу. У зв`язку з тим, доводи апеляційної скарги про незаконність наказу не заслуговують на увагу.

За таких обставин, посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що виконання наказу № 78 від 14 листопада 2017 року щодо встановлених правил з відвідування спортивного залу не належать до її компетенції та не передбачені посадовою інструкцією, є необґрунтованими, оскільки охоплюються посадовими обов`язками тренера-викладача, Правилами внутрішнього трудового розпорядку щодо виконання законних розпоряджень керівництва.

Наказом директора ДЮСШ № 3 від 05 грудня 2017 року № 111-К на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення трудової дисципліни через те, що під час самовільного проведення відкритого заняття 26 листопада 2017 року були грубо порушені вимоги вказаного наказу, допущено до спортивного залу сторонніх осіб (а.с.32). Цей наказ позивач не оскаржувала.

Протягом року з дня накладення попереднього дисциплінарного стягнення, наказом від 27 серпня 2018 року № 90 - к на позивача вдруге накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за невиконання посадових обов`язків через допущення нею 14 серпня 2018 року сторонніх осіб до спортивного залу під час навчально- тренувального процесу, в порушення вимог наказу директора ДЮСШ №3 № 78 від 14 листопада 2017 року та некоректні вирази в бік адміністрації школи, незважаючи на присутність неповнолітніх дітей.

Підставою видання наказу стали доповідна заступника директора ДЮСШ № 3 від 14 серпня 2018 року, відеозапис від 14 серпня 2018 року на СD - диску, доповідна позивача.

З доповідної заступника директора ДЮСШ №3 ОСОБА_5 від 14 серпня 2018 року та її показів як свідка в суді, слідує, що 14 серпня 2018 року тренер-викладач ОСОБА_1 . допустила присутність батьків під час тренувального процесу, незважаючи на раніше виданий наказ по школі № 78 від 14 листопада 2017 року «Про встановлення правил з відвідування спортивного залу», при цьому тренер некоректно висловлювалась в бік адміністрації школи, незважаючи на присутність заступника директора, методиста та неповнолітніх дітей.

Допущена позивачем присутність відвідувача, яка не являється співробітником школи 14 серпня 2018 року в спортивній залі під час навчально-тренувального процесу з 15 год. 01 хв. до 15 год. 19 хв. також підтверджується відеозаписом від 14 серпня 2018 року на СD - диску.

17 серпня 2018 року ОСОБА_1 надано письмове пояснення щодо виявлених порушень, за змістом якого позивач у своїх діях не вбачала порушень (а.с.9).

Як передбачено посадовою інструкцією позивача тренер-викладач з художньої гімнастики знає, розуміє і застосовує діючи нормативні документи, що стосуються його діяльності; знає і виконує вимоги нормативних актів про охорону праці та навколишнього середовища, дотримується норм, методів і прийомів безпечного виконання робіт (розділ 2). Несе відповідальність, зокрема за недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії та протипожежного захисту; невиконання або неналежне виконання вимог внутрішніх нормативних документів ДЮСШ та законних розпоряджень керівництва (Розділ 4).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про скасування наказу про оголошення догани є вірним.Зазначене порушення трудової дисципліни позивачем не спростовано. Надані суду докази свідчать, що у відповідача були наявні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки нею не наведено поважних причин неналежного виконання покладених на неї обов`язків тренера - викладача. При цьому порушення судом норм Конституції України не встановлено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені порушення наказу № 78 від 14 листопада 2017 року «Про встановлення правил з відвідування спортивного залу», конкретно зазначені в наказі, охоплювались посадовими обов`язкамитренера-викладача, посаду якого займала позивач.

Порядок застосування дисциплінарного стягнення було дотримано: письмові пояснення позивачем надавалися, наказ доведений до відома позивача 27 серпня 2018 року (а.с.81-82).

З пояснювальної доповідної позивача від 17 серпня 2018 року щодо виявлених порушень слідує, що нею не було порушено наказ №78 від 14 листопада 2017 року, оскільки мати ОСОБА_8 до залу вона не запрошувала, мати прийшла до залу наприкінці заняття за своєю дитиною. Вважала, що спитати у ОСОБА_8 чому вона йде до залу повинні були завуч ОСОБА_9 та методист ОСОБА_3 , які в цей час знаходилась біля входу до залу. Вона розповіла та показала ОСОБА_8 наказ №78, проте виводи із спортивного залу батьків не входить до її посадових обов`язків.

Між тим, зазначені пояснення позивача не спростовують висновків суду, оскільки не є беззаперечними та виправданими, з огляду на те, що 14 серпня 2018 року під час навчально-тренувального процесу, в порушення наказу № 78 від 14 листопада 2017 року, позивач не заборонила вхід до спортивної зали відвідувача, яка не являлася співробітником школи та допустила його присутність протягом навчально-тренувального процесу з 15 год. 01 хв. до 15 год. 19 хв. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що права батьків як учасників навчально-тренувального процесу, передбачені ст. 55 Закону України «Про освіту», не є абсолютними та не знімають з тренера-викладача відповідальності за недотримання встановлених правил з відвідування спортивного залу.

Взаємовідносини, які склались між сторонами, а саме характер і поведінка спілкування позивача з особами, які виявили порушення є етичними нормами та є несприйнятими для тренера - викладача в присутності дітей.

Інші доводи позивача про те, що оголошення догани не має законного підґрунтя, не заслуговують на увагу, оскільки правильність висновків суду не спростовують та зводяться до незгоди позивача з висновками суду з його оцінкою.

Враховуючи, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності визнано законним, права позивача при цьому порушені не були, то підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди у суду першої інстанції не було.

Таким чином, розглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

В силу ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача не підлягають відшкодуванню судові витрати за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Мірошніченком Андрієм Олександровичем залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосереднього до Верхового Суду у випадках та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 01 червня 2020 року.