Справа № 493/408/20
Провадження № 2/493/321/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

при секретарі Пінул І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

18.03.2020 року ОСОБА_2 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що її бабусі ОСОБА_3 , на праві власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,46 га, кадастровий номер: :01:001:0099, яка розташована на території Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,56 га, кадастровий номер: :01:001:0207, яка розташована на території Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 № 067488, які вона разом з усім своїм майном заповідала їй та її брату ОСОБА_4 , про що свідчить заповіт, посвідчений 30.10.2012 року секретарем Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр № 15.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її бабуся ОСОБА_3 померла, у зв`язку з чим, відкрилася спадщина у вигляді зазначеного вище майна, яку позивачка у встановленому законом порядку прийняла, так як подала до приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу Одеської області Пантілєєвій І.П. заяву про прийняття спадщини, в результаті чого нотаріусом було заведено спадкову справу № 92/2019.

Її брат ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини їхньої бабусі ОСОБА_3 на її користь, про що він подав нотаріусу відповідну заяву, яка знаходиться у спадковій справі.

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не представилося можливим, оскільки в неї відсутній оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку спадкодавця.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину її бабусі ОСОБА_3 , не має.

З вищевказаних причин позивач не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом тому змушена звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак представник позивачки адвокат Печарський В.Д. надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, викладені в позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.(а.с. 62)

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини.

ОСОБА_5 (яка у зв`язку із укладенням 20.05.1993 року шлюбу з ОСОБА_6 змінила своє прізвище на прізвище чоловіка, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 20.05.1993 року Оленівською сільською радою Балтського району Одеської області (а.с. 9)) ОСОБА_7 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 26.10.1973 року Оленівською сільською радою Балтського району Одеської області (а.с. 8) народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ії матір`ю являється ОСОБА_5 (яка у зв`язку із укладенням 26.10.1973 року шлюбу з ОСОБА_8 змінила своє прізвище « ОСОБА_9 » на прізвище чоловіка, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 26.10.1973 року Оленівською сільською радою Балтського району Одеської області (а.с. 11)) ОСОБА_10 , яка в свою чергу являється донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 22.07.1954 року Мошнягівською сільською радою Балтського району Одеської області (а.с. 10).

ОСОБА_3 , на праві власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,46 га, кадастровий номер: :01:001:0099, яка розташована на території Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 (а.с. 16), та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,56 га, кадастровий номер: :01:001:0207, яка розташована на території Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 № 067488 (а.с. 17).

Заповітом, посвідченого 30.10.2012 року секретарем виконавчого комітету Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області Івановою К.І., зареєстрованого в реєстрі за № 15, ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_4 та ОСОБА_11 (а.с. 12)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 05.12.2018 року Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 682, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Оленівка Балтського району Одеської області. (а.с. 13)

Являючись спадкоємцем за заповітом, ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представилося можливим, оскільки до матеріалів спадкової справи № 92/2019 не додано оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки, про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 19.02.2020 року № 221/02-14. (а.с. 14)

Втрата державних актів на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , виданих на ім`я ОСОБА_3 підтверджується публікацією в Балтській районній газеті «Народна трибуна» № 9 (12406) від 29.02.2020 року (а.с. 18-19).

Як вбачається із копій матеріалів спадкової справи № 92/2018, заведеної 27.02.2019 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П. до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 70-86) з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 . ОСОБА_12 , яка є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , та ОСОБА_13 , який є спадкоємцем за заповітом від 30.10.2012 року, від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 відмовилися. Інші спадкоємці не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності.

При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємицею за заповітом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнявши спадщину у встановленому законом порядку, є позивачка її онука ОСОБА_1 . ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини ОСОБА_3 на користь позивачки (а.с.72). Інших спадкоємців, які претендують на спадщину померлої судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачкою ОСОБА_2 належить визнати право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 77, 78, 81, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,46 га, кадастровий номер: :01:001:0099, яка розташована на території Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,56 га, кадастровий номер: :01:001:0207, яка розташована на території Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 № 067488, які раніше належали її бабусі ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 28.05.2020 року.

СУДДЯ