Справа № 681/882/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Горгулько Н.А.,

за участю секретаря судового засідання - Олійник Л.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

його представника- адвоката Кушнірука В.М.,

відповідача ОСОБА_2 ,

єдиний унікальний номер справи: 681/882/19;

номер провадження 2/681/669/2019;

сторони та інші учасники справи:

-позивач - ОСОБА_1 ,

-відповідачі: - ОСОБА_2 , Понінківська селищна рада Полонського району Хмельницької області,

- третя особа - приватний нотаріус Полонського нотаріального округу Бондар Світлана Миколаївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 а до ОСОБА_2 , Понінківської селищної ради про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації, третя особа: приватний нотаріус Полонського нотаріального округу Бондар Світлана Миколаївна, -

в с т а н о в и в :

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації, третя особа - приватний нотаріус Полонського нотаріального округу Бондар Світлана Миколаївна.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що являється власником Ѕ частини будинку АДРЕСА_1 . Власником іншої частини будинку є відповідач ОСОБА_2 .

В березні 2018 року ним було подано до Полонського районного суду позов про виділення в натурі його часки будинку та господарських споруд. Отримавши відзив на позов, він дізнався, що існує договір дарування від 5 вересня 2000 року Ѕ частини будинку АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , в якому уже визначено в натурі які саме кімнати та господарські будівлі переходять у власність відповідача.

Вказує, що виділ часток в натурі ніколи не проводився, тому вважає, що вказаний договір порушує його права щодо використання ним його права власності.

Просить суд поновити йому строк звернення до суду та визнати недійсним договір дарування від 5 вересня 2000 року відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала для ОСОБА_2 Ѕ частину будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 і який виготовлений приватним нотаріусом Бондар С.М. та скаксувати його державну реєстрацію.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнав та пояснив, що на підставі договору дарування від 05.09.2000 р. він є власником Ѕ частини будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 . Відповідно до даного договору дарування йому у власність перейшло:1/2 частина одноповерхового дерев`яного будинку покритого шифером житлового будинку жилою площею 27,9 м. кв., яка складається з кухні - 5,9 м. кв., коридору - 2,8 м. кв., двох житлових кімнат площею - 17,0 та 10,9 м. кв., веранди - 12,2 м. кв., хлів цегляний -В, кам`яний погріб з шийкою - Г, цегляна літня кухня - Д та Ѕ частина паркану штахетного - N. Вказана частина будинку належала дарувальнику ОСОБА_3 на підставі договору дарування посвідченого 06.09.1985 р. Понінківською селищною радою та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Перед укладенням договору дарування від 05.09.2000 р. для його посвідчення надавались документи, які передують укладенню договору, а саме: довідка-характеристика, видана Полонським бюро технічної інвентаризації 23.07.2000 року №68, довідка виконавчого комітету Понінківської селищної ради про відсутність заборони на відчуження частини житлового будинку, довідка Полонської державної нотаріальної контори від 05.09.2000 р. за номерами 372 та про відсутність заборон та арештів на частину житлового будинку, що належав ОСОБА_3 .

Крім того вказує, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задоволити позов з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечив та пояснював, що в даному будинку він хотів винаймати житло. Але покійна ОСОБА_4 , яка була подругою його матері, вирішила йому подарувати ту частину будинку, якою користувалася сама. Просив у позові відмовити та закстосувати строк позовної давності.

Представник відповідача - Понінківської селищної ради в судове засідання не з`явився, про день, місце, час розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа - приватний нотаріус Полонського нотаріального округу Бондар Світлана Миколаївна в судове засідання не з`явилася, про день, місце, час розгляду справи повідомлена належним чином, заяв, клопотань заперечень не подала, про причини неявки суд не повідомила.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого судового засідання на 09.01.2020 р.

08.01.2020 р. до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.06.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.06.2020 р.

15 червня 2020 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення у справі.

3. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження та задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони у справі є власниками Ѕ частини житлового будинку номер АДРЕСА_1 кожен.

05 вересня 2000 року ОСОБА_3 відчужила ОСОБА_2 за договором дарування належну їй 1/2 частину житлового будинку

АДРЕСА_1. В п.1 вказаного договору зазначено:

« ОСОБА_3 - подарувала, а ОСОБА_2 - прийняв у дар 1/2 (одну другу) частину жилого будинку номер АДРЕСА_1 .

У власність обдарованого відходить: 1/2 частина одноповерхового дерев`яного покритого шифером житлового будинку жилою площею 27,9 кв.м (двадцять сім цілих дев`ять десятих) кв.м, яка складається з кухні - 5,9 кв.м, коридору - 2,8 кв.м, двох житлових кімнат площею 17,0 та 10,9 кв.м, веранди - 12,2кв.м, хлів цегляний - В, кам`яний погріб з шийкою - Г, цегляна літня кухня - Д, 1/2 частина паркану штахетного - N».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділення майна в натурі та просив суд провести розподіл будинку та господарських споруд в натурі. У своєму відзиві на позов ОСОБА_2 заперечив проти позову та вказав, що відповідно до договору дарування від 05.09.2000 р. він є власником Ѕ частини будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 . Відповідно до даного договору дарування йому у власність перейшло:1/2 частина одноповерхового дерев`яного будинку покритого шифером житлового будинку жилою площею 27,9 м. кв., яка складається з кухні - 5,9 м. кв., коридору - 2,8 м. кв., двох житлових кімнат площею - 17,0 та 10,9 м. кв., веранди - 12,2 м. кв., хлів цегляний -В, кам`яний погріб з шийкою - Г, цегляна літня кухня - Д та Ѕ частина паркану штахетного - N. Додавши до відзиву копію вказаного договору дарування.

Отримавши відзив ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору дарування частини будинку для ОСОБА_2 недійсним.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 23 січня 2019 року з урахуванням ухвали Полонського районного суду Хмельницької області від 23 січня 2019 року позов задоволено частково: скасовано договір дарування 1/2 частини житлового будинку номер АДРЕСА_1 ), посвідчений приватним нотаріусом Полонського нотаріального округу Бондар С.М. 05 вересня 2000 р., зареєстрований в реєстрі за № 3055, в частині виділення в натурі подарованого ОСОБА_2 майна, а саме: кухні 5,9 кв.м, коридору 2,8 кв.м, двох житлових кімнат площею 17,0 та 10,9 кв.м, веранди 12,2 кв.м, хліва цегляного В, кам`яного погреба з шийкою Г, цегляної літньої кухні Д, 1/2 частини паркану штахетного N. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 25.04.2019 р. таке рішення суду скасовано, в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Такі дані встановлено з даних: договору дарування Ѕ частини житлового будинку від 05.09.2000 р., витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, постанови Хмельницького апеляційного суду від 25.04.2019 р., актового запису про смерть №520.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд.

Доводи позивача щодо визнання правочину недійсним не знайшли свого підтвердження та не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Як встановлено судом, сторонам у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , належить будинок номер АДРЕСА_1 , що є їх спільною частковою власністю. Кожному з них належить по Ѕ частині цього будинку.

Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Право власності ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6, 7), право власності ОСОБА_5 - копією договору дарування від 05.09.2000 р. (а.с. 3)

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Тобто дана стаття встановлює умови чинності правочинів. У разі недотримання вказаних умов правочин є недійсним.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У силу частини четвертої статті 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦК УРСР 1963 року в редакції станом на дату укладення оспорюваного договору, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. За ч.1 ст.60 ЦК УРСР 1963 року, недійсні частини угоди не тягнуть за собою недійсності інших її частин, оскільки можна припустити, що угода була б укладена і без включення недійсної її частини.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 подарувала для ОСОБА_2 належну для неї частину будинку, оскільки останній не мав свого житла та потребував місця для проживання. Укладаючи договір ОСОБА_6 подарувала для відповідача ту частину домоволодіння, якою вона фактично користувалася.

З даних інвентарної справи №350 Полонського бюро технічної інвентаризації вбачається, що ні розподілу ні виділу часки майна в натурі між співвласниками будинку номер АДРЕСА_1 будь-коли не проводилось. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.06.2012 р. сторонам у справі належить по Ѕ частині домоволодіння номер АДРЕСА_1 , форма власності - приватна спільна часткова.

Бюро технічної інвентаризації надало нотаріусу довідку-характеристику, в якій вказано було які саме кімнати та часнини споруд переходять в власність ОСОБА_5 .

Однак ні договору про розподіл часток між сторонами ні рішення суду про виділ майна в натурі не було.

Протре, оскільки, ОСОБА_3 під час укладення угоди фактично дарувала для ОСОБА_2 частину домоволодіння, якою вона користувалася, суд приходить до висновку, що навіть і без виключення недійсної частини угоди, така угода була б між сторонами укладена.

Вирішуючи питання про застосування позовної давності, суд виходить з того, що позивач пред`явив позов, не пропустивши цього строку, обчислюючи його від дня, коли він довідався про порушення свого права. Як вказує в своїй позовній заяві, так і в судовому засіданні безпосередньо представник позивача ОСОБА_7, що ОСОБА_1 дізнався про те, що спірним договором дарування для ОСОБА_2 визначено які саме кімнати та будівлі в натурі належать відповідачу з відзиву на його позов про виділення майна в натурі. Такі його показання ніким в ході судового розгляду не спростовані, навпаки, як вбачається з матеріалів цивільної справи №681/317/18, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, а ОСОБА_2 до свого відзиву на позов 07.05.2018 р. надав договір дарування в якому визначено які конкретно кімнати та будівлі подаровано ОСОБА_2 .

Однак, суд в даному випадку відмовляє в задоволенні позову по суті спору у зв`язку з безпідставністю позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України , суд -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Понінківської селищної ради про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації, третя особа: приватний нотаріус Полонського нотаріального округу Бондар Світлана Миколаївна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 р. строк подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення продовжується на строк дії карантину.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає по АДРЕСА_1 .

Відповідач1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , проживає по АДРЕСА_1 .

Відповідач2 - Понінківська селищна рада Полонського району Хмельницької області, смт.Понінка, вул.Перемоги, 51 Полонського району Хмельницької області.

Третя особа: приватний нотаріус Полонського нотаріального округу Бондар Світлана Миколаївна, вул. Л.Українки, 113, м. Полонне Хмельницької області, поштовий індекс 30500.

Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2020 р.

Суддя Полонського

районного суду: Н.Горгулько