Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-2837/04
Провадження 4-с/711/21/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді: Казидуб О.Г.

при секретарі: Зайцевій О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), - на дії (бездіяльність) державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорної С.А. (м. Черкаси, пр.-т Хіміків, 50). Свою скаргу мотивує тим, що їй стало відомо, що в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна, а саме, 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 та належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Зі змісту постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження видно, що арешт було накладено при примусовому виконанні виконавчого листа № 202837 виданого 19.07.2004 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з неї боргу в сумі 357,30 грн. на користь КП ВЖ РЕУ -1.

Крім того, зазначає, що відділом ДВС Придніпровського району м. Черкаси було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 № НОМЕР_1 від 01.11.2006 року. Згідно вказаної постанови було накладено арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 . Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно власником Ѕ частини вказаної квартири є ОСОБА_2 . Зі змісту постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження видно, що арешт було накладено при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3222 виданого 14.06.2005 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 2264,14 грн. на користь ДП «Черкаська ТЕЦ «ВАТ «Черкаське хімволокно».

Згідно договору дарування частини квартири від 25.01.2001 року ОСОБА_2 подарував їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином вона є єдиною власністю квартири АДРЕСА_2 , а тому, від=сутні підстави накладення арешту на іншу Ѕ частину її квартири .

Крім того, зазначає, що згідно державного реєстру юридичних осіб державну реєстрацію ДП «Черкаська ТЕЦ «ВАТ «Черкаське хімволокно» 19.01.2006 року припинено, правонаступники відсутні.

Обтяження у вигляді арешту майна, яке належить їй на праві власності створює перешкоди у здійсненні права володіти та розпоряджатися своїм майном.

Позивач зазначає, що 11 січня 2020 року вона звернулась до Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) з заявою щодо зняття арешту з її майна.

17 лютого 2020 року нею було отримано від Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) лист, в якому було зазначено, що перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні в Придніпровському відділі ДВС у м. Черкаси центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) станом на 10.02.2020 року відсутні відкриті виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, в листі зазначено, що в зв`язку з неможливістю ідентифікувати в рамках якого виконавчого провадження було накладено арешт, оскільки номер постанови про арешт боржника не відповідає номеру провадження в межах якого накладався арешт, а матеріали виконавчих проваджень зберігаються в архіві три роки, тому, надати більш детальну інформацію чи здійснити перевірку наявності підстав щодо накладення арешту не виявляється можливим. Тому, у задоволенні заяви було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.

Просить суд визнати незаконною відмову Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у знятті арешту з нерухомого майна; зобов`язати Придніпровський відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна , накладений постановою АА346979 від 22.03.2005 року державним виконавцем відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Чорна С. А. на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме, 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 ; зобов`язати Придніпровський відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою АА348058 від 01.11.2006 року державним виконавцем відділу ДВС Придніпровського району м. Черкаси Шостак В. В. 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

04 березня 2020 року ухвалою суду скаргу прийнято до провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

27 липня 2020 року через канцелярію суду представник скаржника ОСОБА_1 за дорученням Мунько ОСОБА_3 надав суду клопотання, в якому зазначено, що в прохальній частині скарги, а саме, у третій вимозі була допущена технічна помилка у номері постанови. Так, замість номеру постанову АА348057 від 01.11.2006 року було вказано номер НОМЕР_2 348058 від 01.11.2006 року. Враховуючи те, що в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження. Підставою обтяження є постанова, саме з номером АА348057 від 01.11.2006 року. А тому, просить вважати вірним номер постанови АА348057 від 01.11.2006 року, винесеною відділом ДВС Придніпровського району м. Черкаси.

Представник скаржника ОСОБА_1 за довіреністю Мунько П. Б. через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що просить розглянути скаргу без участі заявника та її представника. Також вказав, що скаргу заявниці підтримує в повному обсязі та просить її задоволити.

Представник Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду невідомі, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином..

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 січня 2001 року, виданого держнотконторою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були співвласниками квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до Договору дарування частини квартири від 25 січня 2001 року, посвідченого завідуючою Другої черкаської державної нотаріальної контори Сопільняк А. О., ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 180357553 від 10.09.2019 1/2 частина квартири за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Також, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 180357553 від 10.09.2019 на 1/ 2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. Підставою обтяження зазначено: постанова, АА № 348057, 01.11.2006, ДВС Придніпровського району м. Черкаси, Держ.вик. В ОСОБА_4 . ОСОБА_5 .

Відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 346979 від 22.02.2005 року Державним виконавцем Чорною С. А. державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2837, виданого 19.07.2004 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП ВЖ РЕУ № 1 боргу в сумі 357,30 грн. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме, 1/2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 348057 від 11 листопада 2006 року Державним виконавцем Шостак В. В. державної виконавчої служби у Придніпровському районі м. Черкаси управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3222 виданого 14.06.2005 року Придніпровського районного суду м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_6 боргу в сумі 2264, 14 грн. на користь ВП «Черкаська ТЕЦ» ВАТ «Черкаське хімволокно» накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 , а саме, 1/2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Листа Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) № 18131 від 17 лютого 2020 року, перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Придніпровському відділі ДВС м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на 10.02.2020 року відсутні відкриті виконавчі провадження відносно гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також зазначено, що у зв`язку з неможливістю ідентифікувати в рамках якого виконавчого провадження було накладено арешт, оскільки номер постанови про арешт боржника не відповідає номеру провадження в межах якого накладався арешт, а матеріали виконавчих проваджень зберігаються в архіві з року, тому надати більш детальну інформацію чи здійснити перевірку наявності підстав щодо накладення вищевказаного арешту, не виявляється можливим. Надати інформацію щодо боржника ОСОБА_2 , не є можливим, в зв`язку з відсутністю будь-яких ідентифікуючих даних особи. У зв`язку з вищевикладеним, в посадових осіб Придніпровського відділу дВС у м. Черкаси Центального міжрегіонального управління Міністерства юстиції )м. Київ) відсутні підстави для задоволення заяви та запропоновано звернутися до суду.

Крім того, як вбачається із квитанції за надані послуги з опалення ВП «Черкаська ТЕЦ «ПрАТ «Черкаське хімволокно» станом на 01.01.2020 року за адресою АДРЕСА_1 заборгованість відсутня.

За положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згіднозі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності з вимогами статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється на засадах законності.

Положеннями частин 1 та 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено:

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Вимоги ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України передбачають, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частинами 1, 2 ст. 321, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з арештом нерухомого і рухомого майна, що унеможливлює вільно володіти, користуватись та розпоряджуватись ним. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Статтею ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ст.. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Згідно зі частиною 1 статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців закріплено пункту 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. 4, 13, 80, 81, 82, 89, 95, 141, 264-266, 268, 273, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 328, 316, 317, 319, 387, 391, 392 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), - на дії (бездіяльність) державного виконавця- задовольнити.

Визнати незаконною відмову Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у знятті арешту з нерухомого майна.

Зобов`язати Придніпровський відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна , накладений постановою АА346979 від 22.03.2005 року державного виконавця відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Чорна С. А., на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Придніпровський відділ АДРЕСА_3 у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою АА348057 від 01.11.2006 року державного виконавця відділу ДВС Придніпровського району м. Черкаси Шостак В. В., а саме, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів. Апеляційна скарга подається безпосереднього до апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст ухвали складено 27 липня 2020 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб