ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 червня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/1159/20

Головуючий у першій інстанції Коверзнев В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/744/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

прізвище судді: Коверзнев В.О.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення: 12 березня 2020 року,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на його користь 25179 грн, що складається з 21254 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири та 3925 грн за проведення експертизи, а також 50000 грн моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яку було залито 28.09.2019 року з вини відповідачів, внаслідок протікання води в стояку системи опалення.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач надав суду беззаперечні докази, які підтверджують факт залиття 28.09.2019 року квартири відповідачами, причини цього залиття та розмір заподіяної шкоди, в той час як відповідачами не спростовано жодного наданого позивачем доказу.

Вислухавши голову судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів факту завдання йому шкоди залиттям, оскільки не надав докази на підтвердження того, що саме він є власником квартири АДРЕСА_2 . Крім того, суд констатував, що акт від 20.11.2019 року не є беззаперечним доказам вини відповідачів у залитті квартири позивача.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

Апеляційним судом встановлено, що 28.09.2019 року аварійна бригада АТ «Облтеплокомуненерго» виїздила на виклик за адресою: АДРЕСА_3 . Бригада відключила та злила воду зі стояка опалення, який протікав в квартирі АДРЕСА_4 , тим самим надана можливість господарю помешкання усунути ситуацію, що склалася самостійно перепаяти поліпропіленову трубу, після чого було відновлено теплопостачання будинку (а.с.15 зворот).

20 листопада 2019 року складено акт, затверджений начальником КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради про те, що 28 вересня 2019 року в будинку АДРЕСА_3 трапилось залиття на системі центрального опалення. Причиною залиття є протікання поліпропіленової труби системи опалення у вищерозташованій квартирі АДРЕСА_4 самовільно прокладеної мешканцями цієї квартири. В присутності працівників аварійної бригади ОТКЕ мешканець замінив (перепаяв) протікаючу ділянку поліпропіленової труби, згідно документів наданих АТ «ОТКЕ». За висновками акту, КП «ЖЕК-13» відповідальність за залиття квартири АДРЕСА_5 не несе, так як мешканці квартири АДРЕСА_4 самовільно проводили заміну трубопроводів опалення в їх квартирі і дані роботи виконали не якісно, що й призвело до залиття квартири АДРЕСА_5 . Мешканцям квартири АДРЕСА_5 врегулювання питання щодо відшкодування збитків потрібно вирішувати з власником квартири АДРЕСА_4 в приватному або судовому порядку (а.с.12).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 - квартири АДРЕСА_6 .

За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на вищенаведені норми та оцінивши обставини справи, факт залиття 28.09.2019 року квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 , з вище розташованої квартири АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_2 , підтверджується матеріалами справи, Відповідач ОСОБА_3 не є власником квартири АДРЕСА_6 та незареєстрований за вказаною адресою.

ОСОБА_2 не надала жодного доказу, який би спростовував наявність її вини у залитті квартири позивача.

Позов ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн не підлягає задоволенню зважаючи на недоведеність заявлених вимог.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не спростувала презумпцію її вини у заподіянні шкоди позивачу ОСОБА_1 , так як матеріалами справи підтверджено факт залиття нижчерозташованої квартири АДРЕСА_7 , то відповідно до вимог ст.ст. 1166, 1192 ЦК України позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

За висновком експертного дослідження, складеного 16 грудня 2019 року №43-19 судовим експертом ОСОБА_4 , вартість матеріальної шкоди внаслідок залиття, яке сталося 28.09.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , становить 21254,00 грн (а.с.20-23).

Таким чином, на підставі п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21254 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 3925 грн. витрат за проведення висновку експерта. В задоволенні решти позовних вимог належить відмовити з вищезазначених підстав.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 627,03 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та за апеляційний розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу. Як убачається з матеріалів справи, в суді першої та апеляційної інстанції правнича допомога ОСОБА_1 надавалась адвокатом Блохіною Н.В., на підставі укладеного між ними договору про надання правової (правничої) допомоги від 07 лютого 2020 року, за надання якої ОСОБА_1 сплатив, згідно квитанції №б/н від 07.02.2020 року - 7000,00 грн (а.с.31) та квитанції №б/н від 08.05.2020 року - 7000,00 грн (а.с.104а). При визначенні суми, що підлягає відшкодуванню за отримання професійної правничої допомоги в суді першої та апеляційної інстанції, колегія суддів враховує складність справи, часу витраченого адвокатом на виконання наданих послуг та вважає співмірним розмір витрат в сумі 3000 грн, які належить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 21254 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят чотири) грн 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 3925 (три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн 00 коп. за проведення висновку експерта, 627 (шістсот двадцять сім) грн 03 коп. у відшкодування судового збору, 3000 (три тисячі) грн 00 коп. у відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Голова судового засідання

Судді