КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1362/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П.,Сліпченка О.І.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Київа від 01 жовтня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про стягнення заборгованості,-

встановив:

ПАТ ,,ДТЕК Київські електромережі» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 боргу за спожиту електричну енергію, мотивуючи вимоги тим, що згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ ,,ДТЕК Київські електромережі" є правонаступником ПАТ ,,Київенерго».

Відповідач ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».

10.08.2016 року між ПАТ ,,Київенерго» та ОСОБА_1 було укладено договір № 6 про користування електричною електроенергією.

Проте, відповідач не здійснює своєчасну плату за щомісячне споживання електричної енергії, внаслідок чого станом на 01.08.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 14663,16 грн. Посилаючись на положення ст. 625 ЦК України представник позивача також просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 857,91 грн., інфляційну складову боргу - 5538,07 грн.

Станом на 01.08.2018 року заборгованість у сумі 14663,16 грн. споживачем ОСОБА_1 не погашено у зв`язку з чим просили позов задовольнити.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Київ від 01 жовтня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі»заборгованість у сумі 21059,14 грн з яких: заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 14663,16 грн та 3% річних та інфляційну складову боргу у суммі 6395,98 грн. Стягунуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі»судовий збір у сумі 1762 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що справа розглянута судом першої інстанції в порядку письмового провадження, а він не отримував ухвалу про відкриття провадження по справі та не знав, що справа розглядалась в суді першої інстанції та був позбавлений можливості подати відзив на позовну заяву.

Вказує, що повідомлення про отримання копії ухвали про відкриття провадження по справі є дуже дивним, оскільки перевіривши трек-номер вказаного повідомлення на офіційному сайті Укрпошти встановлено, що данні про відправлення на даний час відсутні тому, що не зареєстровані в системі.

Зазначає, що вказаний лист йому не направлявся, а працівник поштового відділення вчинив злочин.

Про існування спору дізнався після того, як приватний виконавець Калинник І.В. направив на його адресу постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59742940 від 07.08.2019 року та постанову про арешт коштів від 13 серпня 2019 року.

Зазначає також, що жодних боргових претензій до нього у ПАТ «Київенерго», на час укладання договору не було. Уже був судовий наказ Дніпровського районного суд м.Києва, який був скасований.

Вказує, що навіть якби була заборгованість, то в такому випадку необхідно було б застосувати позовну давність.

Крім того за заборгованість до укладення договору тобто до 10.08.2016 року він відповідальності не несе.

У встановлений строк від Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзові зазначають, що судом здійснено повідомлення відповідача про розгляд справи у відповідності до вимог ст..74,77,130 ЦПК України. А посилання відповідача про те, що суд першої інстанції не направляв на його адресу ухвалу про відкриття провадження спростовуються матеріалами справи, а саме на а.с.45 є повідомлення про вручення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження по справі та повідомлення про розгляд справи.

Вказує, що відповідач на день ухвалення судового рішення у справі своїм правом не скористався відзив на позовну заяву не подав.

Зазначає, що правовідносини з постачання фізичним пособам електричної енергії регулюються Законом України «про електроенергетику», Правилами користування електричної енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №28 від 31.07.1996 року і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562.

Зазначає, що посилання апелянта про те, що тільки 10.08.2016 року укладено договір про користування електричною енергією не є підставою від звільнення від оплати за спожиту електричну енергію, оскільки відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15.

Вказує, що судовий наказ відповідно до ч.1ст.160 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні так і шляхом видачі наказу як особливої форми судового рішення. Подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку передбаченому розділом ІІ ЦПК України , перериває перебіг строку позовної давності.

Вказують, що за їхнею заявою Дніпровським районним судом м.Києва від 21.09.2017 року було виданий судовий наказ, який 28.11.2017 року скасовано, а отже строк позовної давності було перервано і почав обраховуватись на наступний робочий день після скасування судового наказу, тобто 29.11.2017 року.

Позовне провадження по справі було відкрито ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва 01 серпня 2018 року. А отже позивачем не було пропущено строк позовної давності, так як позовну заяву було подано до спливу строку позовної давності, після скасування судового наказу у межах строку для захисту порушеного права в судовому порядку.

Зазначають, що відповідач не сплачує в повному обсязі за фактичне щомісячне споживання електричної енергії. Свої зобов`язання відповідач виконував неналежно, внаслідок чого на момент звернення до суду заборгованість становила 14 663, 16 грн., а отже окрім іншого у позивача виникло право відповідно до ч.2 ст.625 ЦПК України на вимогу сплати суми боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення. А також 3% річних від простроченої суми.

З урахуванням викладеного просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».

Відповідно до договору дарування від 22.03.2007 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1

10.08.2016 року між ПАТ ,,Київенерго» та ОСОБА_1 було укладено договір № 6 про користування електричною електроенергією.

Публічне акціонерне товариство «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», діє згідно Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою 04.05.2006 року постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562.

Згідно із розрахунком боргу, заборгованість відповідача за спожиту ним електричну енергію станом на 01.08.2018 року становить 14663,16 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з викладеним представником позивача у позовній заяві розрахунком 3% річних та інфляційної складової боргу складає 6395,98 грн.

Встановивши вказані обставини, суд ухвалюючи рішення оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам законодавства.

Встановлено і не заперечується сторонами , що відповідач є споживачем послуг за адресою АДРЕСА_1 .

Правовідносини з постачання фізичним пособам електричної енергії регулюються Законом України «про електроенергетику», Правилами користування електричної енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №28 від 31.07.1996 року і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15

Доводи апелянта про відсутність заборгованості під час укладання договору на користування електричною електроенергією спростовуються матеріалами справи та наданими позивачем розрахунками з яких видно, що заборгованість по сплаті за використану електроенергію була вже з серпня 2014 року (а.с.3) Надані позивачем розрахунки відповідачем не спростовані.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції не було надіслано на адресу відповідача копію ухвали про відкриття провадження по справі та позовну заяву, чим позбавлено його права надати відзив спростовуються матеріалами справи.

Як видно з матеріалів справи ухвалою Дніпровського районного суду від 01 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про стягнення заборгованості.

01 серпня 2018 року на адресу апелянта надіслано повістка про виклик до суду, яку відповідач отримав відповідно до зворотнього повідомлення 21 серпня 2018 року (а.с.45), а отже посилання відповідача про те, що він не знав про розгляд справи спростовуються матеріалами справи. А отже про існування вказаного спору відповідач знав щонайменше з 21 серпня 2018 року.

Повістка про виклик до судового засідання було здійснено у відповідності до вимог ч.5, ч.9 ст. 74та ч. 1 ст. 77 ч.ч. З, 9 ст. 130 ЦПК ЦПК України.

Згідно ч.5, ч.9 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єра за адресою зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам надсилається за адресою їх місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому, у разі відсутності цих осіб за такою адресою, вважається що судовий виклик чи повідомлення вручене їм належним чином.

За правилами ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до ч.ч. З, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою

Враховуючи викладене судом першої інстанції було здійснено повідомлення відповідача відповідно до чинного законодавства.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі визнає укладення ним договору з ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» 10.08.2006 року, а доводи апеляційної скарги будуються лише на тому, що судом першої інстанції не було його повідомлено про розгляд справи належним чином.

Що стосується застосування строків позовної давності доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки позивачем було перервано перебіг строку позовної давності оскільки 18.09.2017 року ПАТ «Київенерго», правонаступником якого ПРАТ «Київські Електромережі» звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричне енергію.

Дніпровським районним судом м. Києва 21.09.2017 року було видано судовий наказ 28.11.2017 року. Дніпровським районним судом м.Києва розглянуто заяву про скасування судового наказу та ухвалено рішення про скасування судового наказу виданого 21.09.2017 року, оскільки вбачається спір про право.

Таким чином після скасування судового наказу 28.11.2017 року строк позовної давності перервався і почав обраховуватись на наступний робочий день після скасування судового наказу, тобто 29.11.2017 року.

Позивач скористався правом звернення до суд в позовному провадженні з такими самими вимогами, які були заявлені у заяві про видачу наказу керуючись п.2ч.8 ст.105-1 ЦПК України.

Оскільки позовне провадження по справі було відкрито ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва 01.08.2018 року, а строк позовної давності для звернення до суду спливає через три роки, а саме 29.11.2020 року, отже позивачем не було пропущено строк позовної давності, так як позов було подано до спливу строку позовної давності, після скасування судового наказу у межах строку наданого для захисту порушеного права в судовому порядку.

Публічне акціонерне товариство «Київенерго», діє згідно Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою 04.05.2006 року постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562.

Відповідно до Правила, останніми врегульовано відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками. Згідно вказаних правил, позивач, як енергопостачальник, постачав електричну енергію в необхідних споживачу обсягах, а споживач мав оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами).

Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Відповідно до п.п.19, 21 Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку проводиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

Згідно з п.48 Правил споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п.42 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил.

Згідно зі ст..525 Цивільний кодекс України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зважаючи на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки дані висновки грунтуються на нормах чинного законодавства та не спростовуються матеріалами справи та доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Київ від 01 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченка