Провадження № 2/359/110/2020
УХВАЛА

Іменем України

09 червня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.,

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «ВОМА-ЦЕНТР» про визнання недійсним пункту договору,

ВСТАНОВИВ:

На початку серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить визнати недійсним пункт 10.11. Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 1256 від 04 листопада 2011 року укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та ОСОБА_2 ; стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір.

В судовому засіданні встановлено, що підприємницька діяльність позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 припинена з 23.03.2017 року, номер запису 5031618 (а.с.12-14).

Положеннями ст. 255 ЦПК України визначені підстави для закриття провадження у справі.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд справі № 338/180/17 зробив правовий висновок з питання підсудності справи за участю «ліквідованого» ФОП.

Фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017року,господарський суд припиняв провадження у справі, якщо припинено діяльність суб`єкта господарювання, який був однією зі сторін у справі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Так, фізична особа, яка мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратила його, до 15 грудня 2017 року не могла бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було визначених ГПК України підстав. З часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи спори за її участю, зокрема пов`язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, слід було розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було відкрите у господарському суді до настання таких обставин. У разі припинення провадження у господарській справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, спори за участю фізичної особи, яка припинила підприємницьку діяльність, мали розглядатися за правилами цивільного судочинства.

З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України,адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Відповідно до вимог 51, 52 ЦК України у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи її зобов`язання не припиняються, а залишаються за нею, як фізичною особою, оскільки фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном та часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

З урахуванням викладеного суд вважає, що провадження в даній справі, належить закрити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.19, п.1 ч.1 ст.255, ч.4 ст.263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «ВОМА-ЦЕНТР» про визнання недійсним пункту договору закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Журавський