Справа № 214/1155/20
2/214/1574/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 червня 2020 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, цивільну справу № 214/1155/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25 квітня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На жаль, протягом останнього часу стало зрозуміло, що їх подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки через що в сім`ї відбувалися сварки.

У процесі спільного життя виявилося, що вони з відповідачем мають різні характери та різні інтереси. Відповідач не прислуховувався до її думки при вирішенні питань спільного життя. У зв`язку з наведеними обставинами між ними часто виникали сварки і непорозуміння, зникли почуття взаємної любові і поваги. Вона перебуває в стані постійного стресу.

На даний час у кожного з них є власне життя, власні заняття і захоплення, друзі, кожен живе на власний розсуд.

На цьому ґрунті їх стосунки погіршилися і відбулось припинення їх шлюбних відносин з 20 серпня 2019 року, спільного господарства не ведуть.

Їх шлюб вже тривалий час носить виключно формальний характер та не сприяє існуванню нормальної сім`ї, тим більше шкодить вихованню доньки, надаючи їй неправильну модель сімейної поведінки.

За таких умов, подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим, оскільки такі спроби не дали результату, а лише шкодять їх відносинам. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Отже, їх подальше примирення з відповідачем та поновлення їх шлюбних відносин неможливе.

Спору про поділ сумісно нажитого майна між ними немає. Їх малолітня донька проживає і буде надалі проживати з позивачкою на її утриманні.

Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до зали судового засідання також не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 25 квітня 2015 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 176. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини залишено ОСОБА_4 ( а.с.12).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 950 ( а.с.13).

Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю почуття любові, поваги. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).

Відповідно до ч .2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнано учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, беручи до увагу визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе шлюб зареєстрований між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.

З урахуванням вищезазначеного, та зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

На підставі викладеного, ст.ст. 104,105,112, 114 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25 квітня 2015 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 176.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого за квитанцією №11su3997м від 17 лютого 2020 року, а саме в сумі 420(чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 420(чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя А.В. Ткаченко