Провадження №2/756/329/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

02 липня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Парфенчик К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розпискою від 22.08.2015 року у розмірі 884 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що 22.08.2015 надав відповідачу позику у розмірі 34 000,00 доларів США що складало 884 000,00 грн. про що була складена розписка. Грошові кошти відповідач зобов`язувалася повернути на першу вимогу позивача.

На початку 2017 позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення коштів, однак остання кошти не повернула, що стало приводом для звернення до суду.

Позивач у судове засідання не з`явився про час та розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву, у якій просив, розглядати справу без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Заяв, заперечень, клопотань суду не надала, в зв`язку з чим суд визнає її неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу за її відсутності по наявним в справі доказам та вважає за можливе постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.

22.08.2015 року між сторонами складено розписку, відповідно до якої ОСОБА_1 надав у позику ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 34 000,00 доларів США за курсом Національного банку складало 884 000,00 грн., які остання зобов`язалась повернути на першу вимогу ОСОБА_1 (а.с.7).

Положеннями ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ч. 2 ст. 1049 ЦК України зазначено, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести чи спростувати, ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

ОСОБА_2 у судові засідання не з`являлася, обставин які б суперечили та могли спростувати позовну заяву не надала, таким чином у суду відсутні належні та допустимі докази на підтвердження виконання зобов`язань та повернення коштів за розпискою.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 215, 259, 263, 264, 280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про РНОКПП відсутні, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованість за розпискою у розмірі 884 000 (сімдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про РНОКПП відсутні, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) понесені витрати за сплату судового збору у розмірі 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.В. Шевчук