Справа № 737/257/20
Проваждення № 2/737/164/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняЮрченко М. М.
розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 737/257/20
за позовомОСОБА_1
доКуликівської селищної ради
третя особа Державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В. В.
провизнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом
учасники справи та представники:
позивачне з`явився
від відповідачане з`явився
третя особа не з`явилася

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його сестра - ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 заповіту не залишила. Після її смерті позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину. До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на який померла ОСОБА_2 за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі йому свідоцтва про право на спадщину.

Просить суд визнати за ним в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 сестри - ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Позовна заява надійшла до суду 02 квітня 2020 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 21 квітня 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 11 травня 2020 року, судовий розгляд призначений на 10 червня 2020 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за її відсутності.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому перший заступник селищного голови Калашник С. І. повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Від в. о. завідуючої Куликівською районною державною нотаріальною конторою Завалієвої В. В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 56/2005, наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.7).

Після її смерті відкрилася спадщина.

Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 95 від 03 березня 2020 року, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою, що підтверджено свідоцтвами про їх народження (а.с.5-6).

Згідно зі ст.1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно з матеріалами спадкової справи № 56/2005, ОСОБА_1 , 22 серпня 2004 року звернувся до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 (а.с.52).

ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та на грошовий вклад, які належали ОСОБА_2 (а.с.58-59).

Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні.

Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за законом, який прийняв спадщину. Наявності інших спадкоємців судом не встановлено.

Згідно з повідомленням в. о. державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. від 20.03.2020, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлою (а.с.10).

Згідно з витягом з погосподарської книги с. Орлівка на 1991-2005 роки, головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , була ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 57 від 03.03.2020 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 11).

У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1960 році (а.с. 12-14).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав.

За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було побудовано до 05.08.1992 року, але за життя ОСОБА_2 не отримала правовстановлюючого документу на будинок, спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_1 , суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок загальною площею 55,2 кв.м, житловою площею 16,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, веранда а-1, погріб з шийкою В-1, сарай Б-1, ґанок а1-1) садиби АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 10 червня 2020 року.

Суддя А. С. Лібстер