ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 травня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/160/20

Головуючий у першій інстанції - Кочура О. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/571/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Іванової Г.П., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області у складі судді Кочури О.О. від 14 лютого 2020 року, місце постановлення ухвали м.Новгород-Сіверський, у справі за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування в частині рішення міської ради,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 , в якому просив: визнати пункт десятий рішення дванадцятої сесії VII скликання Новгород-Сіверської міської ради "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність" №205 від 06.10.2016 року, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кадастровим номером :00:004:0406 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель комунальної власності в межах м.Новгород-Сіверський загальною площею 0,0793 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - незаконним. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказував, що його дружина ОСОБА_5 за життя отримала дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 :00:004:0406, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. 19.07.2016 року її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Новогород-Сіверської міської ради Чернігівської області із заявами щодо передачі їм у власність вказаної земельної ділянки. Оскаржуваним рішенням (п.10) Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області було затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність. Вважаючи порушеним своє право та право сина ОСОБА_7 на користування та володіння земельною ділянкою, а також на спадкування житлового будинку, розташованого на ній, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Новогород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14.02.2020 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування в частині рішення міської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 14.02.2020 року, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена судом з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у даній справі, оскільки вважає, що його позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. З посиланням на висновки постанов Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №822/3024/17 та від 17.10.2018 року у справі №826/17908/14, доводи апеляційної скарги зазначають, що виходячи із суті спірних правовідносин та суб`єктного складу сторін у справі, дана категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, і має вирішуватись в порядку цивільного судочинства. Доводи апеляційної скарги стверджують, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спірні правовідносини спрямовані на захист цивільного права позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3, представник Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд на підставі приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №822/3024/17.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14.02.2020 року, відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Новгород - Сіверської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування в частині рішення міської ради, суд першої інстанції зазначив, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір, вказаний позивачем, перш за все із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що вказаний висновок оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 14.02.2020 року не узгоджується з положеннями норм права, які регулюють спірні правовідносини.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Адміністративною справою у розумінні п.1, п.2 ч.1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно п.7 ч.1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.2-7), у лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив: визнати пункт десятий рішення дванадцятої сесії VII скликання Новгород-Сіверської міської ради "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність" №205 від 06.10.2016 року, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кадастровим номером :00:004:0406 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель комунальної власності в межах м.Новгород-Сіверський загальною площею 0,0793 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - незаконним. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказував, що його дружина ОСОБА_5 за життя отримала дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 :00:004:0406, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. 19.07.2016 року її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Новогород-Сіверської міської ради Чернігівської області із заявами щодо передачі їм у власність вказаної земельної ділянки. Оскаржуваним рішенням (п.10) Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області було затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність. Вважаючи порушеним своє право та право сина ОСОБА_7 на користування та володіння земельною ділянкою, а також на спадкування житлового будинку, розташованого на ній, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 статті 4 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відносно того, що предметом розгляду у даній справі є не стільки дії та рішення Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, скільки приватний інтерес позивача щодо порушення його прав відповідачами стосовно спірної земельної ділянки, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що даний спір має вирішуватись в порядку цивільного судочинства, оскільки спірні правовідносини спрямовані на захист цивільного права позивача.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити. При цьому ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14.02.2020 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.1 статті 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2020 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 01.06.2020 року.

Головуючий: Судді: