Справа №297/1196/20
27 липня 2020 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:головуючого судді Фейіра О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ТзОВ "Мікрофінанс" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,-
Представник позивача Соколова К.В. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити (а.с. 28).
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи, про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов від нього не надходило (а.с. 27).
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задоволити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, тобто відповідно до умов договору у вказаний у договорі строк.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.
ТзОВ «Мікрофінанс» свої зобов`язання за вищевказаним Договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому Договором та зазначеному в п. 3 Специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (а.с 6).
Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 Договору, сума та проценти за користування фінансовим кредитом повинні бути сплачені позичальником у строки, що вказані у Специфікації, яка є додатком та невід`ємною частиною Договору. Проценти за користування фінансовим кредитом нараховуються на суму щоденного залишку заборгованості за фінансовим кредитом до моменту фактичного його повернення Кредитодавцю. У разі невиконання Позичальником зобов`язань щодо повернення фінансового кредиту у строки, передбачені п. 2.3 Договору, Кредитодавець припиняє нарахування процентів за користування фінансовим кредитом та нараховує відсотки прострочення за весь час прострочення сплати суми фінансового кредиту.
Відповідно до п. 6.1 Договору, у випадку порушення позичальником п. 4.1. Договору, останній сплачує кредитодавцю відсотки прострочення за весь час прострочення сплати фінансового кредиту.
Згідно п. 8.1 Договор, у строк дії Договору встановлюється до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.
Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по поверненню грошових коштів та сплаті відсотків за їх користування своєчасно не виконав та не повернув позивачеві грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, у зв`язку із чим має заборгованість перед позивачем у розмірі 11 805, 92 грн.,з яких: 10 600,00 грн. - сума виданого фінансового кредиту, 922, 20 грн. - сума відсотків за договором; 98, 22 грн. - відсотки за користування грошовими коштами за період із 07 березня 2020 року по 18 червня 2020 року; 185, 50 грн. та інфляційні збитки (а.с. 12-13).
Крім тогого, згідно п.п. 5.1., 5.2 Договору, виконання зобов`язань за цим Договором забезпечується для Кредитодавця заставою у порядку, визначеному цим Договором. У випадку непогашення Позичальником заборгованості перед Кредитодавцем у строк, зазначений у Специфікації, яка є додатком та невід`ємною частиною договору, Кредитодавець має право звернути стягнення на предмет застави, у порядку, строки та спосіб, визначені Сторонами у Договорі застави, що забезпечує виконання грошового зобов`язання Позичальника за Договором.
Відповідно до п. 4.1 Договору застави транспортного засобу, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави у судовому порядку або шляхом вчинення виконавчого нопису нотаріуса та його реалізацію у разі якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Договором про надання фінансового кридиту вони не будуть виконані, а саме при повному або частковому неповерненні у встановлені Договором про надання фінансового кридиту строки суми заборгованості за ним; невиконання заставодавцем будь-якого із зобов`язань за цим договором; невиконання заставодавцем будь-якого із зобов`язань за Договором про надання фінансового кридиту.
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів і неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.
Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Суд також вважає, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь ТзОВ "Мікрофінанс"АТ "ОТП Банк" 2 102, 00 гривень судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду (а. с. 4).
Керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 629, 631, 1050, 1054 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про заставу", ст. 22, 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" ст. ст. 141, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Фейір О. О.