Єдиний унікальний номер судової справи: № 486/280/19
Номер провадження № 22-ц/812/1009/20 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», подану в його інтересах адвокатом Гречківським Євгенієм Леонідовичем

на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 травня 2020 року, постановлену за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (надалі ТОВ «Кредитні ініціативи») за участю третьої особи Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування арешту,-

в с т а н о в и л а :

08 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зняття арешту з нерухомого майна.

17 травня 2019 року представник позивача надала до суду заяву про зміну предмету позову та просила скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за номером обтяження 8400620 від 27 січня 2009 року та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження 28250396 від 05 жовтня 2018 року із виключенням запису про накладення арешту з відповідних реєстрів.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року замінено первісного відповідача - АТ КБ «ПриватБанк» належним відповідачем - ПАТ «Промінвестбанк».

26 грудня 2019 року ухвалою того ж суду замінено відповідача - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на належного Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (надалі ТОВ «Кредитні ініціативи».

22 квітня 2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи», ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 квітня 2020 року зустрічний позов з усіма додатками було повернуто ТОВ «Кредитні ініціативи» та роз`яснено право на звернення до суду з даним позовом у загальному порядку.

06 травня 2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи» повторно звернулось до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просило поновити строк для її пред`явлення.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 травня 2020 року відмовлено ТОВ «Кредитні ініціативи» у поновленні строку для звернення до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Зустрічний позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору недійсним повернуто ТОВ «Кредитні ініціативи».

Ухвала суду мотивована тим, що зустрічний позов поданий з порушенням строків передбачених ст. 193 ЦПК України, а підстави для поновлення строку для подання зустрічного позову відсутні. Також, суд зазначив, про відсутність у матеріалах справи будь-яких даних про те, що договір, укладений з ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_2 був забезпечений заставою у вигляді спірної квартири або ж іпотекою, що виключає будь-які підстави вважати, що дані позови взаємопов`язані і їх спільний розгляд є доцільним.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Кредитні ініціативи» - адвокат Гречківський Є.Л. просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано те що відповідно до положень п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України процесуальні строки в тому числі і на звернення із зустрічним позовом продовжуються. Крім того, первісний та зустрічний позов є взаємопов`язаними, оскільки у разі задоволення зустрічного позову і визнання оспорюваного договору недійсним відпадуть підстави первісного прозову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 травня 2020 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказані обставини розгляд даної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Згідно з п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною 1 ст.44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 березня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , АТ КБ «Приватбанк» за участю третьої особи - Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування арешту та призначено підготовче засідання на 03 квітня 2019 року (т.1 а.с.21).

Ухвалою того ж суду від 17 травня 2019 року було прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмету позову.

Наступною ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року замінено первісного відповідача - АТ КБ «ПриватБанк» належним відповідачем ПАТ «Промінвестбанк» (т.1 а.с.78).

02 жовтня 2019 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено до розгляду на 24 жовтня 2019 року, про що судом постановлена ухвала (т. 1 а.с.122)

26 грудня 2019 року ухвалою того ж суду замінено відповідача - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на належного - ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву (т.1 а.с.215). Копію вказаної ухвали разом із судовою повісткою на 21 лютого 2020 року, направлено судом на адресу ТОВ «Кредитні ініціативи» (т. 1а.с.220), яка отримана відповідачем 09 січня 2020 року, про що свідчить зворотнє повідомлення, яке міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с.224).

Розгляд справи відкладався неодноразово, зокрема з 21 лютого 2020 року відкладено на 18 березня 2020 року, про що було повідомлено ТОВ «Кредитні ініціативи» належним чином (т.1 а.с. 230, 234).

18 березня 2020 року розгляд справи було відкладено на 15 квітня 2020 року, про що також відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» був повідомлений належним чином (т. 1 а.с.238, 244).

15 квітня 2020 року розгляд справи було відкладено на 14 травня 2020 року про що також відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» був повідомлений належним чином (т. 1 а.с. 252).

Зазначені обставини свідчать про те, що хоча ТОВ «Кредитні ініціативи» було достеменно відомо як про наявність позову так і про судові засідання, що були призначені у даній справі, однак своїм правом на подання зустрічного позову, передбаченим ч.1 ст. 193 ЦПК України відповідач вчасно не скористався.

Лише 22 квітня 2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи», ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 квітня 2020 року зустрічний позов з усіма додатками на підставі ч.3 ст. 194 ЦПК України було повернуто ТОВ «Кредитні ініціативи» та роз`яснено право на звернення до суду з даним позовом у загальному порядку.

06 травня 2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи» повторно звернулось до суду із зустрічним позовом, в якому просило поновити строк для його пред`явлення.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 травня 2020 року відмовлено ТОВ «Кредитні ініціативи» у поновленні строку для звернення до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Зустрічний позов повернуто ТОВ «Кредитні ініціативи» та роз`яснено право на звернення до суду з даним позовом у загальному порядку.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала в повній мірі відповідає.

Цивільне процесуальне законодавство гарантує відповідачеві право на захист від пред`явленого позову шляхом подання зустрічного позову.

Зустрічний позов дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їхніх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту постановлення ухвали про заміну відповідача на належного - ТОВ «Кредитні ініціативи» та її отримання останнім 09 січня 2020 року до моменту звернення останнього до суду із зустрічним позовом вперше - 22 квітня 2020 року минуло більш як три місяці, а відтак висновок суду першої інстанції про застосування ч.3 ст. 194 ЦПК України є вірним.

За правилами ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України).

Отже, навіть за наявності поважних причин, статтею 127 ЦПК України не передбачено продовження процесуального строку за відсутності відповідного клопотання, поданого в межах строку.

Пред`являючи повторно зустрічний позов, ТОВ «Кредитні ініціативи» просило поновити строк для його пред`явлення, посилаючись як на поважність причин пропуску, представник посилався на неотримання ухвали від 26 грудня 2019 року, якою було замінено ТОВ «Кредитні ініціативи» як належного відповідача у справі.

Відмовляючи у поновленні строку для звернення до суду із зустрічним позовом, суд першої інстанції виходив з наявних в матеріалах справи зворотних повідомлень про вручення поштових відправлень на адресу ТОВ «Кредитні ініціативи» в яких міститься підпис уповноваженої особи відповідача про отримання 09 січня 2020 року ухвали суду від 26 грудня 2019 року про заміну неналежного відповідача у зв`язку з чим строк сплинув 24 січня 2020 року, а також отримання й інших судових повісток.

З урахуванням обставин справи та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що зустрічний позов подано з пропуском встановленого судом строку, оскільки днем отримання ТОВ «Кредитні ініціативи» ухвали є 09 січня 2020 року, однак позов подано вперше лише 22 квітня 2020 року, а вдруге 06 травня 2020 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк на подання зустрічного позову повинен обчислюватися з 24 березня 2020 року, тобто з дня отримання ТОВ «Кредитні ініціативи» позовної заяви, на увагу не заслуговують, оскільки ст. 193 ЦПК України строк на пред`явлення зустрічного позову встановлюється судом у строк для подання відзиву, у даній справі було встановлено 15 днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи апеляційної скарги не вливають на обґрунтовані висновки суду, а відтак не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка постановлення з додержанням норм процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», подану в його інтересах адвокатом Гречківським Євгенієм Леонідовичем - залишити без задоволення.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст ухвали складено 10 червня 2020 року.