Провадження № 2з/205/187/20
УХВАЛА

20 липня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шатковська Ірина Юріївна та Житлово-будівельний кооператив № 248 про визнання незаконною державної реєстрації права власності, скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсними договору купівлі-продажу майна та скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 2 грудня 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шатковська І.Ю. про визнання договору купівлі-продажу та рішення про державну реєстрації права власності недійсними і скасування рішень про державну реєстрації права власності.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням п. 2 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 20 лютого 2020 року подано виправлений позов і квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2020 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2020 року заяву про забезпечення позову повернуто ОСОБА_1

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2020 року витребувано у ТСЦ МВС України інформацію про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2020 року витребувано у приватного нотаріуса ДМНО Шатковської І.Ю. копію нотаріальної справи, оформленої при посвідченні спірного договору купівлі-продажу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2020 року витребувано у ЖБК № 248 відомості про суму сплаченого пайового внеску та інформацію про видачу довідок про його сплату.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2020 року витребувано у Другої дніпровської держнотконтори копій спадкових справ, відкритих після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20 липня 2020 року позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт і заборонити вчиняти дії з нерухомим майном, яке належить ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Перевіривши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне позивачу відмовити у її задоволенні за наступних підстав.

ОСОБА_1 просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 . Разом з тим, позивачем в заяві не обґрунтовано необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві; не зазначено, яким чином можуть сприяти виконанню рішення суду заходи забезпечення позову, які позивач просить вжити, також не було вказано пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Крім того, не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття цих заходів забезпечення позову; в поданій заяві про забезпечення позову не обґрунтовано існування реальної загрози відчуження майна на користь третіх осіб, а лише містяться посилання на ймовірність такої можливості, що за своєю суттю є суб`єктивним припущенням сторони заявника, крім того до заяви не надано жодного доказу на підтвердження вище зазначеного, тобто з зазначеного витікає, що заява немотивована та до неї не додані додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб, як зазначено у заяві.

Разом з тим, слід зазначити, що арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

За таких обставин, суд не вбачає необхідності у застосуванні заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 149, ч. 1, 6, 10 ст. 153, ч. 1 ст. 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: