Справа № 234/4013/20
Провадження № 2/234/1943/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 березня 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют Сервіс-1» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, моральну шкоду,

В С Т А Н О В И В:

До Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Абсолют Сервіс-1» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, моральну шкоду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. у разі необхідності до заяви додаються клопотання та заяви про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VІ "Про судовий збір". На підтвердження сплати судового збору надається документ, що підтверджує його сплату.

Позивачем документ про сплату судового збору до позовної заяви не додано. В позовній заяві позивач посилається на те, що від сплати судового збору він звільнений на підставі п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Зазначене твердження позивача є помилковим.

Відповідно до п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII з пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" виключено слова "за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин".

В позовній заяві позивач просить: 1) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют Сервіс-1» нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 290,48 грн.; 2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Абсолют Сервіс-1» на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 7682 грн.; 3) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют Сервіс-1» моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Тобто, відповідно до п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII) позивач звільнений від сплати судового збору лише щодо її позовних вимог про стягнення заробітної плати.

Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 30.11.2016 року у справі № 6-1121цс16 щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", стягнення заробітної плати, про що зазначається в п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", не є тотожнім стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, у справах про стягнення середнього заробітку за час несвоєчасного розрахунку при звільненні позивачі від сплати судового збору не звільняються.

Отже, з позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, позивач від сплати судового збору не звільнений.

Згідно п/п 1, 2 п. 1 частини 2, частини 1 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 14.11.2019 року № 294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлено у розмірі 2102 гривні.

Визначаючи попередньо розмір судового збору, який підлягає сплаті з позовних вимог майнового характеру про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з ціни позову, яка була зазначена позивачем в позові - 7682 грн.

Тобто, з позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні підлягає сплаті судовий збір у розмірі 840,80 грн. (7682 х 1% = 76,82 грн., але не менше 840,80 грн.).

Так, позивачем окрім вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, заявлено дві вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, що є вимогою майнового характеру, та стягнення моральної шкоди вимога немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно п/п 1, 2 п. 1 частини 2, частини 1 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 04 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати платіжні документи, що підтверджують сплату судового збору за вимоги майнового характеру в сумі 840, 80 грн. та вимог немайнового характеру в сумі 840,80 грн.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, позивачу необхідно роз`яснити, що відповідно до ч. 2, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях) повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Отже, у відповідності до ст. 187 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху.

Тобто, позовну заяву позивача ОСОБА_1 необхідно залишити без руху та надати йому строк для сплати судового збору за вимоги майнового характеру в розмірі 840,80 та немайнового характеру в сумі 840,80 грн., а також надати копії документів, завірених належним чином.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. Якщо заявник не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява уважаться неподаною і повертається заявникові.

При таких обставинах суд вважає, що заява повинна залишитись без руху для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175,177,185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют Сервіс-1» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, моральну шкоду, залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

1)Надати два окремих платіжних документа на підтвердження сплати судового збору за вимогу майнового характеру в сумі 840,80 грн. та вимогу немайнового характеру в сумі 840,80 грн.

2)Надати копії документів, доданих до позовної заяви завірених відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута, якщо вони у зазначений строк не усунуть недоліки відповідно до цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Чернобай