Дата документу 12.06.2020 Справа № 330/2418/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 330/2418/19Головуючий у 1-й інстанції Федорець С.В.
Пр. № 22-ц/807/1712/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-4), в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №014/0888/82/0157335 від 11.01.2014 року у розмірі 32428,73 грн., з яких: 13116,83 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4665,64 грн. сума заборгованості за відсотками; 14646,26 грн. сума заборгованості за пенею, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 11.01.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем був укладений кредитний договір №014/0888/82/0157335. У подальшому між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» (надалі - ПАТ «КІБ») був укладений договір про відступлення права вимоги №114/33, відповідно до умов якого, як вказує позивач, до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №014/0888/82/0157335. 25.04.2017 року ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір про відступлення права вимоги №20170425. Таким чином, позивач набув право вимоги виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №014/0888/82/0157335 від 11.01.2014 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_2 .В ОСОБА_3 (а.с. 1).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 37) відкрито провадження у цій справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року (а.с. 75-76) у задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у цій справі відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як позивач, у своїй апеляційній скарзі (а.с. 84-92) просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 94).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 06 квітня 2020 року (а.с. 95).

Ухвалою апеляційного суду дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 99).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідач ОСОБА_1 подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у цій справі (а.с. 100-102).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 18 суддів).

Крім того, у період з 17.05.2020 року по 03.06.2020 року включно суддя-доповідач Гончар М.С. перебувала на лікарняному, а у період з 01.06.2020 року по 10.06.2020 року суддя-член колегії Подліянова ОСОБА_4 перебувала на нетривалому лікарняному, який не давав права на її зміну іншим суддею в автоматизованому порядку у цій справі.

Також, за змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. …. 371… цього Кодексу.. , а також строк…розгляду апеляційної скарги … продовжуються на строк дії такого карантину.

В Україні на час розгляду цієї справи апеляційним судом карантин діє з 12 березня 2020 року по 22 червня 2020 року включно, що є загальновідомою інформацією.

Відводів суддям апеляційного суду учасниками цієї справи у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силувимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у повному обсязі у цій справі, керувався ст. ст. 133, 141, 264, 265, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 512-517, 526, 527, 530, 599, 1049, 1054 ЦК та виходив із того, що позивачем не надано суду належного обґрунтування заявлених позовних вимог, а через неподання позивачем допустимих доказів розміру заборгованості за кредитним договором №014/0888/82/0157335 від 11.01.2014 року, у суду відсутня можливість перевірити відповідні розрахунки та вірно встановити дійсний розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також встановити факт відповідного руху коштів по кредитному рахунку відповідача.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає не відповідає.

Має місце неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для цієї справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам цієї справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Так, апеляційним судом встановлено, що 11.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - первісний кредитор, АТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №014/0888/82/0157335, строк дії цього кредитного договору (дати повного погашення кредиту згідно із п. 1.1.5 вищезазначеного договору а.с. 6) становить до 11.01.2020 року (копія а.с. 6-8).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1049 ч. 1, ст. 1050 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

25.04.2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» був укладений договір відступлення права вимоги №114/33, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним, договором № 014/0888/82/0157335 (договір відступлення права вимоги зберігається у його сторін - АТ «КІБ» та АТ «Райффайзен Банк Аваль», копія а.с. 19-20).

25.04.2017 року між АТ «КІБ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір відступлення права вимоги № 20170425, у відповідності до умов якого, АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості) в тому числі за кредитними договорами №014/0888/82/0157335 (а.с. 21-23), на що суд першої інстанції помилково не звернув належної уваги.

Згідно із п. 2.2 договору відступлення права вимоги, відступлення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначених в попередньому реєстрі боржників (а.с. 21 зворот) прав вимоги відбувається за умови виконання «Європейська агенція з повернення боргів» п. 3.2 договору, та з моменту підписання сторонами реєстру(ів) боржників, складених за формою, наведеною в додатку №2 до договору.

Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017 (а.с. 23), ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32428,73 грн., з яких:- 13116,83 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 4665,64 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 14646,26 грн. - сума заборгованості за пенею (помісячний детальний розрахунок первісного кредитора АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості відповідача за вищезазначеним кредитним договором станом на 26 квітня 2017 року за період з 11.01.2014 року по 26.04.2017 року (копія а.с. 26), на який суд першої інстанції помилково не звернув належного уваги.

Відповідно до п. 2.3 договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє АТ «КІБ» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «КІБ», включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами.

Згідно із п. 2.5 договору відступлення права вимоги, АТ «КІБ» гарантує, що на дату укладення договору права вимоги, кредитні договори та договори забезпечення є дійсними.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

У відповідності до ст. 1078 ч. 1 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Також встановлено, що 05 грудня 2019 року ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області у цій справі (а.с. 52) позивача було зобов`язано надати оригінали документів, копії яких додано до заяви.

Апеляційним судом встановлено, що на виконання вказаної ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 05 грудня 2019 року позивачем було направлено на адресу суду оригінал таких документів (доказів а.с. 54-58):

- оригінал кредитного договору № 014/0888/82/0157335 (якій має назву - Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 11.01.2014 року № 014/0888/82/0157335) з додатками та Правилами добровільного страхування життя який відповідно до п. 4.1 ст. 4 розділу II Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування - є невід`ємною частиною цього договору);

- оригінал додатку №2 до додаткової угоди 014/0888/82/0157335/1 від 11 січня 2014 року до кредитного договору № 014/0888/82/0157335 від 11 січня 2014 року;

- оригінал заяви-анкети для отримання готівкового кредиту N 5;

- оригінал умов кредитування та орієнтовна сукупна вартість кредиту по продукту «Кредит готівкою для найкращих клієнтів Банку»/«Кредит готівкою (Кошти на будь що +) без страховки» ІНФОРМАЦІЯ_1 . «Загальні умови програми».

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Щодо надання оригіналу повідомлення від імені АТ «КІБ» про відступлення права грошової вимоги на користь ПАТ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за вих. № 001769197 від 12 травня 2017 р. та оригіналу повідомлення за вих. 001769197-1 від 12 травня 2017 року від імені ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору № 014/0888/82/0157335 від 11 січня 2014 року та включення персональних даних до бази персональних даних, позивач повідомив суд першої інстанції у цій справі, що оригінали вищевказаних повідомлень було направлено на адресу відповідача, про що було зазначено в позовній заяві про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Щодо надання оригіналу договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017 року, позивач повідомив суд першої інстанції у цій справі, що на даний час ведеться активна претензійно-позовна робота по стягненню кредитної заборгованості по вищевказаному договору про відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим надання позивачем до суду оригіналу договору про відступлення прав вимоги від 25.04.2017 року є неможливим.

Також, щодо надання оригіналу договору відступлення права вимоги № 114/33 від 25.04.2017 року, позивач також повідомив суд першої інстанції у цій справі, що як вже було зазначено у позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не є стороною вище зазначеного договору в зв`язку з чим не має можливості надати оригінали цього документу, в свою чергу повідомивши, що по 1 примірнику оригіналу договору знаходиться у АТ «КІБ» та у АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Проте, в рішенні суд першої інстанції помилково зазначив, що представник відповідача стверджує та що вбачається наданого позивачем оригіналу додатку №2 та належним чином завіреної копії додатку №1, до вказаного кредитного договору сторонами було укладено додаткову угоду 014/0888/82/0157335/1 від 11 січня 2014 року. Однак, про що саме складена ця угода і які суттєві зміни внесено до основного кредитного договору, встановити не має можливості через ненадання цього доказу стороною позивача.

Такі висновки суду першої інстанції спростовуються матеріалами цієї справи.

Так, апеляційним судом встановлено, що 16.03.2020 року за вхідним номером 2860 на адресу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов супровідний лист від Якимівського районного суду Запорізької області з додатками у вигляді оригіналів документів на 11 аркушах, тим самим підтверджується надання позивачем суду першої інстанції оригіналу додатку №2 та належним чином завіреної м додатку №1 (копія а.с.89- додана позивачем до його апеляційної скарги, яка може бути прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі як доказ, передбачений ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача).

Первісним кредитором за кредитним договором виступає АТ «Райффайзен Банк Аваль».

До договору про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1 від 18.12.2012 року та договору купівлі-продажу (відступлення права вимоги) № 27/12/2012-01 від 27.12.2012 року ні АТ «Райффайзен Банк Аваль», ні АТ «КІБ», ні ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні що найважливіше кредитний договір № 014/0888/82/0157335 від 11.01.2014 року немає ніякого відношення та не могло бути доданим до позовної заяви.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 014/0888/82/0157335 від 11.01.2014 року станом на 26.04.2017 року за період з 11.01.2014 року по 26.04.2017 року (а.с. 26), виданий первісним кредитором та завірений належним чином, що був доданий до позовної заяви, жодним чином не суперечать положенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містить: суму заборгованості по кредиту, по сплаті процентів, комісійної винагороди, пені, а та загальний розмір заборгованості із зазначенням: суми чергового платежу, дати та суми фактичного погашення суми кредиту та відсотків, днів прострочення, суми простроченого кредиту та відсотків.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, і розрахунок кредитної заборгованості, здійснений Банком при відступленні права вимоги (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі № 6-14194св14).

Апеляційним судом встановлено, що вищезазначені кредитний договір, укладений між первісним кредитором та відповідачем, договір відступлення права вимоги №114/33, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «КІБ», договір відступлення права вимоги № 20170425 укладений між АТ «КГБ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» станом на час розгляду цієї справи судом першої інстанції не були визнані недійсними.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Тому, суд першої інстанції мав виходити у цій справі, з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України).

Оскільки, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того встановлено, що за весь період перебування права вимоги за кредитними договорами № 014/0888/82/0157335 від 11.01.2014 року у ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника.

Позивач у цій справі просив стягнути із відповідача лише ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Доводи відповідача у цій справі, яка мала заперечення проти вищезазначеної суми заборгованості, вказаної позивачем в позовній заяві, ґрунтуються лише на припущеннях, остання чи її представник не надали суду у цій справі свого контррозрахунку заборгованості, а також належних, допустимих доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем у цій справі.

Хоча, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Надані позивачем суду у цій справі вищезазначені докази в обґрунтування його позову у цій справі є належними та достатніми, у тому числі для підтвердження суми заборгованості відповідача за кредитним договором, та на підставі яких суд першої інстанції мав дійти висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача у цій справі та задовольнити позов у повному обсязі.

Остання сплата відповідача на користь кредитора за вищезазначеним кредитним договором мала місце 30.03.2017 року (а.с.26), тобто ще на користь первісного кредитора та до дати розрахунку заборгованості станом на 26.04.2017 року, яка є предметом стягнення у цій справі.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Заяви про застосування строку позовної давності (загальної чи спеціальної) до вищезазначеної заборгованості чи будь-якої частини у цій справі відповідач ОСОБА_1 у суді першої інстанції не робила (не подавала).

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Відповідно, суд першої інстанції питання позовної давності не міг розглядати і не розглядав.

Звідси, це питання також не може бути предметом апеляційному розгляду при апеляційному перегляді цієї справи (ст. 367 ч. 6 ЦПК України).

Сума пені у розмірі 14646,26 грн. не перевищує суму основного боргу відповідача перед позивачем у цій справі 17782,47 грн. (розрахунок: 13116,83 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу + 4665,64 грн. сума заборгованості за відсотками), тому у суду відсутні правові підстави для зменшення останньої на підставі ст. 551 ч. 3 ЦК України.

Матеріали цієї справи не містять належних, допустимих доказів того, що вищезазначена сума заборгованості стягувалась чи була стягнута з відповідача будь-яким з вищезазначених кредиторів раніше.

Відповідач не надала суду належних, допустимих доказів також того, що вона станом на час розгляду цієї справи судом погасила перед позивачем вищезазначену заборгованість повністю чи частково.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони позивача.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у цій справі слід задовольнити, рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року у цій справі слід скасувати; ухвалити нове судове рішення, яким позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №014/0888/82/0157335 від 11.01.2014 року у розмірі 32428,73 грн., яка складається з: 13116,83 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 4665,64 грн. суми заборгованості за відсотками; 14646,26 грн. суми заборгованості за пенею.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги та позову позивача у цій справі при вищевикладених обставинах, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 4802,50 грн. (розрахунок: 1921,00 грн. судовий збір за подачу позову (а.с. 5) + 2881,50 грн. судовий збір за подачу апеляційної скарги (а.с. 83)).

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року у цій справі скасувати.

Ухвалити у цій справі нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за кредитним договором №014/0888/82/0157335 від 11.01.2014 року у розмірі 32428,73 грн., яка складається з: 13116,83 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 4665,64 грн. суми заборгованості за відсотками; 14646,26 грн. суми заборгованості за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 4802,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 12.06.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.