Провадження № 2/127/4468/19
У Х В А Л А

04 червня 2020 року м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

розглянувши в підготовчому засіданні заяву представника позивача про зупинення провадженні в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні об`єктом нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області є цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні об`єктом нерухомого майна. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просила суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні житловим будинком з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, що належать позивачу та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення/ переміщення належних відповідачу на праві приватної власності об`єктів нерухомого майна.

Учасники справи в підготовче засідання не з`явилися. Натомість, представником позивача подана заява про зупинення провадження в справі до набрання законної сили судовим рішенням в справі №127/31157/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яку суд вважає за можливе розглянути у відсутність учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зі змісту даної норми слідує, що пов`язаність справ полягає в тому, що рішенням іншого суду, який розглядає справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через об`єктивні обставини.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Разом з тим, посилаючись на вказану статтю, позивач в своєму клопотанні не вказав, які саме об`єктивні обставини унеможливлюють розгляд цієї справи до вирішення справи №127/31157/19.

Судом також не встановлено цих об`єктивних обставин.

При цьому, суд звертає увагу, що предметом спору в цій справі є усунення перешкод позивачу в користуванні її будинком, які, як вказує позивач, спричиненні саме нерухомим майном, належними відповідачу на праві власності.

Суд також звертає увагу на те, що справа повинна бути розглянута в розумні строки.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяв.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: