Справа № 739/222/20
Номер провадження 2/739/221/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря - Худорба Р.Г.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михальчино-Слобідської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Михальчино-Слобідської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт, згідно якого заповідала позивачці все належне їй майно. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла належним чином. До спадкової маси входить житловий будинок з господарським будівлями в АДРЕСА_1 . У лютому 2020 року позивачка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, але нотаріус роз`яснила, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві, неможливо видати свідоцтво про право на спаджщину. З огляду на це позивачка змушена звернутися до суду за захистом свого права власності.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Михальчино-Слобідської сільської ради у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву з проханням провести судовий розгляд без представника сільської ради в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення вимог заяви у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Михальчина Слобода Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 (а.с.23). З наявної у матеріалах справи довідки виконавчого комітету Михальчино-Слобідської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 13.02.2020 року №113 вбачається, що житловий будинок 1966 року побудови за адресою АДРЕСА_1 згідно книги погосподарського обліку належав на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 розташований будинок літера « А-1», 1964 року забудови, сарай літера «Б-1», навіс літера «б-1», сарай літера «В-1», сарай літера «Д-1», погріб літера «п/г-1», загальна вартість даного житлового будинку та надвірних будівель становить 29390 грн.00 коп. (двадцять дев`ять тисяч триста дев`яносно) (а.с.10-14). Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_2 , останньою зареєстроване не було.

Згідно частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Таким чином, довідкою виконкому Михальчино-Слобідської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, підтверджується право приватної власності на житловий будинок, збудований у 1964 році та розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Як з`ясовано, 31.05.2010 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 . Даний заповіт був посвідчений секретарем виконкому Михальчино-Слобідської сілької ради та зареєстрований в реєстрі за № 27 (а.с.8). ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину ОСОБА_2 , про що свідчить повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області Шик А.Л. №249/01-16 від 28.04.2020 року, згідно якого, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена спадкова справа №129/2017 за заявою ОСОБА_1 -дочки померлої. Інші спадкоємці по справі відсутні. (а.с.22). Факт прийняття спадщини позивачкою підтверджується також копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.09.2017 року серії НМІ №306753, згідно якого спадкоємцем земельної ділянки площею 4,0677 га. ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа №129/2017 року (а.с.6).

Отже, після смерті ОСОБА_2 спадщина останньої, до складу якої входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема й право власності на вказаний вище житловий будинок, з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця за заповітом - ОСОБА_1 , тобто до позивачки.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка набула право власності на житловий будинок, який належав її матері ОСОБА_2 , однак це право не визнається через відсутність на будинок правовстановлюючих документів (а.с.22), суд вважає за необхідне захистити майнові права позивачки, визнавши за нею у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно позов підлягає задоволенню.

Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.

Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі - житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 392, 1218, 1220, 1223, 1269 Цивільного кодексу України, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», статтями 76-81, 83, 200, 206, 247, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Михальчино-Слобідської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.О.Кочура