Дата документу 05.06.2020 Справа № 554/4875/20
Провадження № 2-н/554/587/2020
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2020 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В., розглянувши заяву Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення,-

в с т а н о в и в:

Заявник КП ПОР «Полтававодоканал» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, яка утворилась в період з січня 2001 року по квітень 2020 року та становить 14099,24 грн., а також суми судового збору у розмірі 210,20 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

11.02.2009 року між КП ПОР «Полтававодоканал» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, згідно п.30 якого строк позовної давності становить десять років (в тому числі і за послуги, що були ними отримані до укладення даного договору).

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

З положень ч. 3 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при видачі судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржником не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, він буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

За таких обставин, приходжу до висновку, що в даному випадку у видачі судового наказу слід відмовити, роз`яснивши заявнику його право на звернення з вказаними у заяві вимогами в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Керуючись ст. ст. 163,165,166,260,261,353,354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити Комунальному підприємству Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Заяву разом з доданими до неї матеріалами, повернути заявнику та роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст. 164 ч. 2 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження, сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.В.Гольник