Справа № 346/1028/20
Провадження № 2/346/958/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого- судді П`ятковського В.І.

секретаря Жмендак І.Д,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння в АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була його мати, ОСОБА_3 . Крім неї на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали діти власника : він та відповідач.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що 05 серпня 1992 року складено відповідний актовий запис за № 24.

Зазначає, що спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої є він та відповідач, оскільки їх батько, чоловік спадкодавця, помер в 1983 році.

Вказує, що прийняв спадщину після смерті матері, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, оскільки право власності на будинковолодіння зареєстровано за головою колгоспного двору, а крім неї були інші члени двору, частки яких в майні не виділені до дня її смерті.

Просить суд визнати за ним право власності на будинковолодіння.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з"явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав до типу колгоспного двору, головою якого була мати позивача, ОСОБА_3 , про що їй 06 липня 1990 року видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 125 від 19 червня 1989 року (а.с.9).

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 65206 від 18 лютого 2020 року зазначений будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ за реєстровим № 424 (а.с.12).

Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали та були зареєстровані : ОСОБА_3 , голова колгоспного двору та діти - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою старости села Товмачик Коломийської міської ради № 27/01-2-3/1-15 від 18 лютого 2020 року (а.с.10).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали голова двору з двома дітьми, які набули право спільної сумісної власності на спірне будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/3 частині. Однак члени колгоспного двору не виділили належні їм частки у майні колишнього колгоспного двору у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що 05 серпня 1992 року складено відповідний актовий запис за № 24 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Після її смерті відкрилась спадщина за законом, яку позивач прийняв та вступив в управління спадковим майном.

Інший член колгоспного двору, відповідач ОСОБА_4 , спадщину не прийняв, від частки в майні колгоспного двору відмовився та не заперечив проти визнання за позивачем права власності на спірне будинковолодіння.

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, однак оформити спадкові права не взмозі у зв`язку з тим, що право власності на будинковолодіння зареєстровано за ОСОБА_6 , як головою колгоспного двору, а крім неї були інші члени двору, частки яких в майні не виділені до дня їїсмерті.

Згідно даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 від 20 лютого 2020 року загальна площа його складає 87, 3 кв.м., житлова - 55, 3 кв.м.

Згідно звіту про оцінку майна від 27 лютого 2020 року, ринкова вартість будинковолодіння становить 98 050, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з того, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, він не взмозі оформити власність через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови двору і відповідач погоджується із позовними вимогами, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_7 право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 200 ч. 3, 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7 , РНОКПП : НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання якого : АДРЕСА_1 - право власності на житловий будинок, позначений в технічному паспорті під літерою А, загальною площею 87, 3 кв.м. житловою - 55, 3 кв.м. та господарські будівлі і споруди : сарай позначений літерою Б, навіс позначений літерою В, сарай позначений літерою Г, стодолу позначену літерою Д, оборіг позначений літерою Ж, вбиральню позначену літерою З, криницю №, огорожу № 1-2, замощення І, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня йогопроголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження, визначений статтею 354 ЦПК України продовжується на строк дії карантину.

Повний текст рішення виготовлено 05 червня 2020 року.

Суддя П`ятковський В. І.