Провадження № 2/243/1391/2020
Справа № 243/3176/20
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Ільяшевич О. В.,
секретаря судового засідання Гакала Д. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Краматорського некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка», про позбавлення батьківських прав, -
06 квітня 2020 року, орган опіки та піклування Слов`янської міської ради, який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька дитини - ОСОБА_3 , записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2019 року у ОСОБА_2 було відібрано малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дитини. З 09 квітня 2019 року ОСОБА_1 перебуває у КНП «Краматорський будинок дитини « Антошка » на повному державному забезпеченні. За час перебування у вказаному закладі, ОСОБА_2 свою дитину не відвідувала, не телефонувала, листів не надсилала, долею, життям та здоров`ям дитини не цікавилася, не виявляла батьківської уваги та турботи, не надавала матеріальної допомоги, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювала, своїми діями самоусунулася від виховання та утримання дитини. З огляду на викладене позивач просив суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивача органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області Щука О. В., яка діє на підставі довіреності № 25/03-796 від 06 квітня 2020 року в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечувала.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачки про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою місця проживання ОСОБА_2 зареєстрованої у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направлений у порядку ст. 187 ЦПК України. Однак відповідачка у судове засідання не з`явилася, у зв`язку із чим, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідачки був здійснений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Однак ОСОБА_2 , будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи судовою повісткою та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзивів, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка, будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзив, а представник позивача не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення.
Представник третьої особи, КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника(а.с.39).
В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.
Ухвалою суду від 14 квітня 2020 року провадження у справі було відкрито, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 07 травня 2020 року справу було призначено до судового розгляду.
Ухвалою суду від 31 липня 2020 року було закрито провадження у цивільній справі за позовом органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Краматорського некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в частині позовних вимог, щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 31 липня 2020 року було постановлено розглядати справу у заочному порядку.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступні обставини та відповідні ним докази.
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 27 вересня 2018 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Слов`янську, Донецької області, його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.10).
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, державна реєстрація дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України(а.с.11).
Згідно із листом Служби у справах дітей Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області № 474/01-18 від 12 вересня 2018 року, ІНФОРМАЦІЯ_7 на території сел. Андріївка Слов`янського району за адресою: АДРЕСА_2 виявлено новонароджену дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у несприятливих санітарних умовах. З метою соціального захисту дитини її поміщено до КЛПЗ «Міська дитяча лікарня»(а.с.13).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради № 299 від 20 лютого 2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування(а.с.14).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради № 300 від 20 лютого 2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було влаштовано на повне державне утримання до державного закладу(а.с.15).
Згідно із рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2018 року, ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.16-18).
Згідно із рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2018 року, у ОСОБА_2 відібрано без позбавлення батьківських прав малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх видів доходу ОСОБА_2 (а.с.19-20).
Згідно із довідкою КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» № 01/09-136 від 25 березня 2020 року, ОСОБА_1 знаходиться у вказаному закладі на повному державному забезпеченні з 09 квітня 2019 року по теперішній час на підставі рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 20 лютого 2019 року № 300(а.с.21).
Згідно із випискою наданою ПАТ «Державний ощадний банк України», 17 квітня 2019 року на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок у зазначеному банку за № НОМЕР_2 (а.с. 22).
Відповідно до листа Слов`янської міської ради № 29/03-931 від 05 травня 2020 року, станом на травень 2020 року бажаючих взяти під опіку малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявилося. Дитину влаштовано на повне державне утримання до КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка», адміністрація закладу, в особі головного лікаря, є опікуном над дитиною(а.с.33).
Згідно із актом обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 , складеного членами комісії Служби у справах дітей Слов`янської міської ради від 05 травня 2020 року, встановлено, що житло розміщено на четвертому поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається із однієї житлової кімнати, електропостачання, газопостачання та водопостачання відключене, квартира потребує ремонту, мається велика заборгованість по комунальним послугам. Умови для проживання малолітньої дитини відсутні. ОСОБА_2 протягом двох років у квартирі не проживає.
Згідно із висновком органу опіки та піклування Слов`янської міської ради № 29/03-795 від 06 квітня 2020 року, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по вихованню, утриманню малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини(а.с.8-9).
Відповідно до положень статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із положеннями Закону та роз`яснень, наведених у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.
Відповідно до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася та не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивачем доведений факт самоусунення ОСОБА_2 від виконання обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини ОСОБА_1 , а саме суду надані належні, допустимі та достовірні докази того, що відповідачка не піклується про свого сина, не відвідує його, долею, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, не виявляє батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надає та жодних заходів для спілкування з дитиною не здійснює. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в своїй сукупності, суд розцінює як те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, що відповідно до ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини ОСОБА_1 ..
Згідно із висновком органу опіки та піклування Слов`янської міської ради № 29/03-795 від 06 квітня 2020 року, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по вихованню, утриманню малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини(а.с.8-9).
Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки вказаний висновок підписаний уповноваженою особою, зроблений на підставі вивчення всіх обставин справи, взаємин матері із дитиною.
Проаналізувавши обставини ухилення ОСОБА_2 , від виконання своїх батьківських обов`язків у своїй сукупності, беручи до уваги, що таке ухилення має тривалий характер, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для застосування до відповідачки такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відносно її сина.
У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 якимось чином вплине на інтереси дитини, яка не отримує від матері необхідної допомоги, уваги та догляду. Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно із ст. 169 СК України, відповідачка не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідачки відносно його малолітньої дитини ОСОБА_1 , та його задоволення у повному обсязі.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що малолітній ОСОБА_1 фактично позбавлений батьківського піклування, оскільки мати дитини перестала про нього дбати, та він на даний час, перебуває на повному державному забезпеченні в КНП «Краматорський будинок дитини « Антошка ».
Згідно із ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Отже призначення опікуна малолітній дитині, у випадку, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, є обов`язком суду, за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства - захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав малолітньою особою.
Аналізуючи при цьому норми ЦК України у вказаному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи малолітню особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні по справі, в якій буде встановлено, що малолітня особа позбавлена батьківського піклування, вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. Із змісту норм ЦК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для малолітньої особи може виконувати обов`язки опікуна. Слід зазначити, що за змістом ст. 60 ЦК України, законодавцем не конкретизується яка саме це повинна бути справа.
У зв`язку з цим, призначення опікуна малолітній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.
Згідно із ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.
Статтею 243 СК України закріплено, що опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Згідно із ч. 2 ст. 244 СК України, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
Відповідно до листа Слов`янської міської ради № 29/03-931 від 05 травня 2020 року, станом на травень 2020 року бажаючих взяти під опіку малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявилося. Дитину влаштовано на повне державне утримання до КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка», адміністрація закладу, в особі головного лікаря, є опікуном над дитиною(а.с.33).
У судовому засіданні достовірно також встановлено, що на даний час відсутні будь-які особи, які відповідали б вимогам, що пред`являються до опікуна та які бажали б бути опікунами малолітнього ОСОБА_1 , а батько дитини записаний відповідно ст. 135 СК України.
Згідно із ч. 5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
Відповідно до ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.
Враховуючи, що малолітній ОСОБА_1 на даний час перебуває на вихованні та повному державному утриманні в КНП «Краматорський будинок дитини « Антошка », суд приходить до висновку, що слід встановити опіку над малолітнім ОСОБА_1 та передати його під опіку КНП «Краматорський будинок дитини « Антошка » до призначення йому опікуна.
Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого.
Згідно із п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У ч. 1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом ч. 6 згаданої статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних у ч. 6 ст. 141 ЦПК включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати».
За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави.
Таким чином, враховуючи, що судовий збір не справляється при зверненні до суду із позовними вимогами органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього, а позов судом задоволений, то підстав для стягнення судового збору з відповідача в дохід держави у суду не має, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави.
Такий висновок суду також узгоджується із нормами, передбаченими ч. 1 ст. 142 ЦПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 150, 164, 165, 170, 180, 182, 193, 243, 244 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 14, 81, 223, 280, 281, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд, -
Позов органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Краматорського некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка» про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітнього сина ОСОБА_1 .
Встановити над малолітнім ОСОБА_1 опіку та до призначення опікуна для здійснення опіки передати його під опіку Краматорському некомерційному підприємству «Краматорський будинок дитини « Антошка ».
Судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п. 3 розділу ХІІ ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Сторони по справі:
Представник позивача:
Щука Оксана Валеріївна, яка діє на підставі довіреності № 25/03-796 від 06 квітня 2020 року.
Дитина, в інтересах якої поданий позов про позбавлення батьківських прав:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Слов`янська, Донецької області. Свідоцтво про народження видане 27 вересня 2018, серія: НОМЕР_1 , актовий запис № 478, місце реєстрації Слов`янський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_3 .
третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету спору:
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду О. В. Ільяшевич