Справа № 307/1428/20
Провадження № 2/307/979/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді : Чопик В.В.

при секретарі : Олексій Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Буштинської селищної ради до ОСОБА_1 про повернення майна з незаконного володіння.

В С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Тячівської місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Буштинської селищної ради до ОСОБА_1 про повернення майна з незаконного володіння.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 12.03.2019 встановлено, що 16.01.2019 державним реєстратором Тячівської районної державної адміністрації Данилич Н.В. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 0,3949 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з кадастровим номером :02:001:0072.

Вказана земельна ділянка зареєстрована на підставі рішення сесії Буштинської селищної ради № 6 від 19.05.1999.

Згідно висновку експерта ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,3969 га на 28.02.2020 становить 367 494 грн.

В той же час, прокуратурою встановлено, що згідно протоколу сесії Буштинської селищної ради від 19.05.1999 року такого рішення сесією Буштинської селищної ради не приймалось та на сесії питання про виділення земельної ділянки ОСОБА_1 , площею 0,40 га не обговорювалось.

Вказане свідчить, що реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 є незаконними та підлягають скасуванню.

Про незаконність набуття у власність спірної земельної ділянки ОСОБА_1 свідчить висновок експерта № 4/26 від 28.01.2020, згідно якого відбиток гербової печатки Буштинської селищної ради у виписці з рішення 6 сесії Буштинської селищної ради від 19.05.1999, на підставі якого зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 залишений не кліше печатки Буштинської селищної ради.

Вказане свідчить, що ОСОБА_1 не набула у встановленому законодавством порядку у приватну власність земельну ділянку в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,3949 га, в зв`язку з чим реєстрація вказаної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та реєстрація права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_1 є незаконними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо незаконність його набуття не встановлена судом.

Згідно ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Крім того, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Пунктом 3 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "6м пункту 4 цього розділу.

Таким чином, власником спірних земельних ділянок відповідно до вищенаведених норм законодавства є територіальна громада смт. Буштино в особі Буштинської селищної ради, яка в свої чергу має виключне право на розпорядження вказаною земельною ділянкою, яка знаходяться в межах населеного пункту Буштино.

Факт знаходження спірної ділянки в межах населеного пункту Буштино підтверджується листом відділу у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області від 12.03.2020 р.

Крім того, згідно акту обстеження Буштинської селищної ради від 12.03.2020 будь-якого нерухомого майна на спірній земельній ділянці не виявлено.

Таким чином, враховуючи те що, власник майна - Буштинська селищна рада, жодних рішень щодо передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 не приймала та жодної згоди на це не надавала, а реєстрація права власності на вказану земельну ділянку проведена на підставі підробленого рішення сесії Буштинської селищної ради № 6 від 19.05.1999 земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0072 підлягає поверненню в комунальну власність.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування пержавної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності на господарювання, тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів.

Згідно ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абз. 3 ч. 5 ст. 56 ЦПК України).

Крім того, як вбачається з Огляду судової практики Європейського суду з прав людини, який опубліковано на сайті ЄСПЛ: «Роль прокурора при розгляді справ, що не відносяться до сфери кримінального права» - ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у провадженні по звичайних цивільних справах. Розглядаючи кожен випадок індивідуально, Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципам статті 6 Конвенції про право на справедливий розгляд справи незалежним та неупередженим судом, дотримання змагальності процесу, рівноправності сторін, права на доступ до суду, принципу правової певності, внаслідок чого в окремих випадках, зокрема у справі «Менчинська проти Російської Федерації» 15.01.2009, Суд дійшов висновку, що за певних обставин (для захисту прав безпомічних груп населення (дітей, інвалідів), у випадках, коли таке порушення стосується інтересів великої кількості громадян або коли вимагається захистити інтереси держави, виступ прокурора на боці однієї з сторін може бути виправданим. За змістом усталеної практики Верховного суду прокурор не може замінювати лише належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Належним суб`єктом владних повноважень для захисту інтересів держави є ке будь-який орган, що уповноважений державою здійснювати певні функції контролю у певній сфері, а лише той, який має відповідні повноваження для захисту таких інтересів. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, в викладеної у п. 6.43 постанови від 15.10.2019 року у справі № 903/129/18, сам факт незвернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування не виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

У зв`язку з наведеним, шляхом подання цієї позовної заяви, Тячівська місцева прокуратура реалізує передбачені законом повноваження з представництва інтересів держави в особі Буштинської селищної ради, яка не застосовує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, яка незаконно вибула з комунальної власності, що призвело до порушення прав територіальної громади смт. Буштино в особі Буштинської селищної ради на розпорядження землями комунальної власності.

Підставою звернення місцевої прокуратури з позовом до суду є те, що Буштинська селищна рада жодних заходів цивільно-правового характеру щодо повернення у власність територіальної громади земельної ділянки, площею 0,3949 га вартістю 367 494 грн. тривалий час не вживала та до цих пір не вжила. Таке тривале невжиття заходів з інтересів територіальної громади може призвести до пропуску строку пред`явлення позовних вимог та, як наслідок втрати можливості в судовий спосіб повернути незаконно вибуте майно.

Крім того, листом від 28.02.2020 Буштинську селищну раду прокуратурою повідомлено про виявлені порушення вимог земельного законодавства та зобов`язано вжити заходів щодо повернення спірної земельної ділянки у комунальну власність.

Проте, згідно відповіді Буштинської селищної ради від 12.03.2020 жодних заходів щодо повернення спірної ділянки у комунальну власність нею не вжито, що є підставою для втручання прокурора шляхом заявлення відповідної позовної заяви на захист інтересів держави в особі Буштинської селищної ради, а саме повернення у комунальну власність спірної земельної ділянки. Аналогічна позиція висвітлено в Постанові Верховного суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18, в якій зазначено, що тривале невжиття заходів уповноваженим органом щодо захисту інтересів держави є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Тому просять суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,3949 га, з кадастровим номером :02:001:0072, вартістю 367 494 грн., розташовану в АДРЕСА_1 та повернути її у власність територіальної громади смт. Буштино в особі Буштинської селищної ради та стягнути з відповідача на користь прокуратури Закарпатської області судові витрати в розмірі 5512,41 грн.

Прокурор в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник Буштинської селищної ради в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Дані спірні правовідносини регулюються ст.ст. 13, 14, 121 Конституції України, ст.ст. 10, 26, 42, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 2, 12, 20, 78, 81, 83, 116, 125, 126, п. 12 Перехідних положень ЗК України, ст.ст. 317, 373, 387, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 60, ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими актами України.

Статтею 2 Земельного Кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Статтями 10, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські ради як органи місцевого самоврядування представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтерсах функції і повноваження місцевого самоврядування. Однією з основних функцій держави, що віднесені до ведення сільських рад є регулювання земельних відносин.

Згідно із ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл віднесено розпорядження землями територіальної громади та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян.

Судом встановлено, що 16.01.2019 державним реєстратором Тячівської районної державної адміністрації Данилич Н.В. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 0,3949 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з кадастровим номером :02:001:0072.

Вказана земельна ділянка зареєстрована на підставі рішення сесії Буштинської селищної ради № 6 від 19.05.1999.

Згідно висновку експерта ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,3969 га на 28.02.2020 становить 367 494 грн.

В той же час, прокуратурою встановлено, що що 16.01.2019 державним реєстратором Тячівської районної державної адміністрації Данилич Н.В. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 0,3949 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з кадастровим номером :02:001:0072.

Вказана земельна ділянка зареєстрована на підставі рішення сесії Буштинської селищної ради № 6 від 19.05.1999.

Згідно висновку експерта ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,3969 га на 28.02.2020 становить 367 494 грн.

В той же час, прокуратурою встановлено, що згідно протоколу сесії Буштинської селищної ради від 19.05.1999 року такого рішення сесією Буштинської селищної ради не приймалось та на сесії питання про виділення земельної ділянки ОСОБА_1 , площею 0,40 га не обговорювалось.

Вказане свідчить, що реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 є незаконними та підлягають скасуванню.

Про незаконність набуття у власність спірної земельної ділянки ОСОБА_1 свідчить висновок експерта № 4/26 від 28.01.2020 згідно якого відбиток гербової печатки Буштинської селищної ради у виписці з рішення 6 сесії Буштинської селищної ради від 19.05.1999, на підставі якого зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 залишений не кліше печатки Буштинської селищної ради.

Вказане свідчить, що ОСОБА_1 не набула у встановленому законодавством порядку у приватну власність земельну ділянку в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,3949 га, в зв`язку з чим реєстрація вказаної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та реєстрація права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_1 є незаконними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо незаконність його набуття не встановлена судом.

Згідно ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Крім того, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Пунктом 3 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "6м пункту 4 цього розділу.

Таким чином, власником спірних земельних ділянок відповідно до вищенаведених норм законодавства є територіальна громада смт. Буштино в особі Буштинської селищної ради, яка в свої чергу має виключне право на розпорядження вказаною земельною ділянкою, яка знаходяться в межах населеного пункту Буштино.

Факт знаходження спірної ділянки в межах населеного пункту Буштино підтверджується листом відділу у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області від 12.03.2020

Крім того, згідно акту обстеження Буштинської селищної ради від 12.03.2020 будь-якого нерухомого майна на спірній земельній ділянці не виявлено.

Таким чином, враховуючи те що, власник майна - Буштинська селищна рада, жодних рішень щодо передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 не приймала та жодної згоди на це не надавала, а реєстрація права власності на вказану земельну ділянку проведена на підставі підробленого рішення сесії Буштинської селищної ради № 6 від 19.05.1999 земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0072 підлягає поверненню в комунальну власність.

Таким чином, у зв`язку з тим, що земельна ділянка незаконно вибула з власності територіальної громади, спірна земельна ділянка первинному власнику в установленому законом порядку не надавалась, суд вважає що є законні підстави для витребування її з незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача повернути за належністю вищевказану земельну ділянку Буштинській селищній раді.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються органи прокуратури - при здійсненні представництва інтересів громадян або держави в суді, таким чином, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 5512,41 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 121 Конституції України, ст.ст. 10, 26, 42, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 2, 12, 20, 78, 81, 83, 116, 125, 126, п. 12 Перехідних положень ЗК України, ст.ст. 317, 373, 387, 391 ЦК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,ст.ст. 10, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури в інтересах держави - задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,3949 га, з кадастровим номером :02:001:0072, вартістю 367 494 грн., розташовану в АДРЕСА_1 та повернути її у власність територіальної громади смт. Буштино в особі Буштинської селищної ради.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь прокуратури Закарпатської області сплачений судовий збір в розмірі 5512,41 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Тячівська місцева прокуратура, місце знаходження м. Тячів, вул. Незалежності, 27, Закарпатської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення виготовлено 18.06.2020 р.

Суддя: В.В.Чопик