ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1031/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Долі М.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Садівниче товариство "ВОСТОЧНЕ", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко Оксана Віталіївна, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивач звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до Київської міської ради, за участю третіх осіб, в якому просила суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,1092 га, кадастровий номер :90:975:0014, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява обгрунтована наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була матір"ю позивача. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,1092 га, кадастровий номер :90:975:0014, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем майна померлої її донька - позивач по справі, так як її чоловік ОСОБА_3 в установлений строк відмовився від прийняття спадщини після померлої дружини ОСОБА_2 . Право власності померлої на вказану земельну ділянку підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, виготовленою Київським державним підприємством геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем "Київуеоінформатика", Звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,1092 га, кадастровий номер :90:975:0014, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 21.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнко О.В. заведено спадкову справу, яку зареєстровано в реєстрі № 63633054. 27.05.2019 року приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у зв"язку з відсутністю документа, який би підтверджував право власності померлої ОСОБА_2 на цю земельну ділянку.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 16.08.2019 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання.

16.12.2019 року до суду надійшов відзив від представника Київської міської ради, в якому зазначено про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки померла ОСОБА_2 право власності у відповідності до вимог чинного законодавства на земельну ділянку не оформила. У разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовнами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності не землю на ім"я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В матеріалах справи не міститься належних та допустимих доказів звернення позивача до Київської міської ради щодо продовження приватизації спірної земельної ділянки. Так само позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують порушення її прав та законних інтересів з боку відповідача. Справу просив розглядати у його вісутність.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.03.2020 року закрите підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання позивач не прибула, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Треті особи про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомими, суд визнав за можливе розглядати справу у їхню відсутність.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 26).

Відповідно до свідоцтва про народження померла ОСОБА_2 була матір"ю позивача - ОСОБА_1 (а. с. 13).

За життя ОСОБА_2 розпочато процес приватизації земельної ділянки, площею 0,1092 га, кадастровий номер :90:975:0014, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Київської міської ради № 63-1/724 від 08.02.2007 року та технічною дркументацією із землеустрою.

Після смерті ОСОБА_2 , державним нотаріусом було заведено спадкову справу № 1/2019.

З матеріалів справи вбачається, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є її дочка - ОСОБА_1 .

27.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Авдієнко О.В. з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належить її померлій матері.

Постановою приватного нотаріуса від 27.05.2019 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер :90:975:0014, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю необхідних правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності. На момент смерті Державний акт на право власності на земельну ділянку померлою отриманий не був (а. с. 15 -16).

Правовідносини щодо спадкування регулюються положеннями, закріпленими у Цивільному кодексі України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до вимог частин 1,3 4, 9, 10 ст.79-1 ЗК України формуванню земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З урахуванням викладеного у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації.

Відповідного висновку при вирішенні аналогічного спору дійшов Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року по справі №128/1911/15-ц.

Судом встановлено, що померла за життя розпочала процедуру приватизації земельної ділянки , яка не була завершена.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації земельної ділянки, а не права власності на земельну ділянку.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що позивач, успадкувавши належне померлій майно, набула право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що їй належали на день смерті, у тому числі право на завершення приватизації земельної ділянки.

Однак з матеріалів справи, а також наданого до суду відзиву вбачається, що позивач не зверталася до Київської міської ради із заявою про завершення приватизації земельної ділянки.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК Укрїани, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Статтею 20 ЦК України передбачено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Враховуючи зміст заявлених позовниї вимог та викладене вище, встановлені судом на підставі наданих доказів обставини у сукупності із наведеними нормами законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав, що відповідно є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263 - 265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Садівниче товариство "ВОСТОЧНЕ", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко Оксана Віталіївна, про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. О. Заставенко