Справа № 2-1046/2012
Провадження № 6/720/8/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Скриндіца С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця провадження за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Представник боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що Новоселицьким районним судом було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором. Ухвалами Новоселицького районного суду від 25 вересня та 20 грудня 2018 року було здійснено заміну стягувача за виконавчим листом з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Форінт». 12 вересня 2019 року між стягувачем та ОСОБА_1 було укладено договір про припинення зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого стягувач простив боржникам кредитну заборгованість, а тому на підставі ст. 432 ч.2 ЦПК України просив визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, оскільки зобов`язання перед стягувачем припинені.

Представник боржників подав до суду клопотання, в якому підтримав подану заяву та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду заяву, в якій не заперечував проти визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 грудня 2012 року Новоселицьким районним судом було ухвалено рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 010/42-0-1/56 від 15 квітня 2011 року в сумі 318919 гривень 26 копійок.

22 січня 2013 року на підставі вищевказаного судового рішення Новоселицьким районним судом видано виконавчий лист № 2-1046/2012, який було пред`явлено до виконання, в результаті чого відкрито виконавчі провадження № 50379940 від 03 березня 2016 року та № 50380069 від 03 березня 2016 року.

Ухвалами Новоселицького районного суду від 25 вересня та 20 грудня 2018 року було здійснено заміну сторони у вказаних виконавчих провадженнях, а саме стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Форінт».

12 вересня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» та ОСОБА_1 було укладено договір про припинення зобов`язань за кредитним договором № 010/42-0-1/56 від 15 квітня 2011 року, укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» та ОСОБА_1 ..

Відповідно до вказаного договору, ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» видала ОСОБА_1 довідку № 2/2019/09/764 від 13 вересня 2019 року, якою підтверджує відсутність заборгованості за вищевказаним кредитним договором, у зв`язку із виконанням умов договору від 12 вересня 2019 року, заборгованість прощена. Претензій до боржника не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний Суд у своїй постанові від 16 січня 2018 року по справі № 755/15479/14-ц, провадження № 61-1592св17, зазначив, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуальні-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, при вирішенні даної заяви, суд має дослідити питання чи дійсно припинені зобов`язання між сторонами внаслідок виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Виходячи з наведеного зобов`язання буде вважатися виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 березня 2018 року по справі № 11-66сап18 зробила висновок, за яким для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, важливим є те, що обставини, факти, з якими пов`язується відсутність обов`язку боржника, виникли вже після винесення судом рішення. Суд повинен з`ясувати наявність нових обставин, які б слугували підставою для прийняття такого рішення. У іншому разі, через визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відбудеться ревізія такого наслідку законної сили рішення суду як стабільність (а саме незмінності та преюдиційності), що не передбачено процесуальним законодавством.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Наслідком постановлення ухвали про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону «Про виконавче провадження» є закриття виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що боржники виконали добровільно умови договору після винесення судом рішення, внаслідок чого кредитна заборгованість їм була прощена, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви.

На підставі викладеного, суд керуючись ст. 432 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 2-1046/2012 року виданий 22 січня 2013 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ляху Г.О.