Провадження № 2-н/752/597/20
У Х В А Л А

23.06.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Колдіна О.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення середнього заробітку з Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Українські Поліметали»,-

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення середнього заробітку зза період з грудня 2017 року по червень 2020 року з Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Українські Поліметали».

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбаченими ст.161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2017 року, розмір ставки судового збору за подання фізичною особою заяви про видачу судового наказу становить 210,20 гривень.

При зверненні до суду із даною заявою заявником не було надано оригінал кватанції про сплату судового збору та не навідено підстав звільнення від його сплати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16, за змістом норм статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду із заявоюпро стягнення середнього заробітку за період з грудня 2017 року по червень 2020 року.

Тобто в даному випадку ОСОБА_1 від сплати судового збору не звільнений.

За таких обставин вважаю за необхідне заяву ОСОБА_1 залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175,177,184 ЦПК України,

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення середнього заробітку з Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Українські Поліметали» залишити без руху, надавши заяву строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: