РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

02.06.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі -

головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія є гроші" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ», заборгованість за договором №-004512 від 16 травня 2018 року у сумі 7213,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено договір № -004512 від 16 травня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору.

Позивач взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, а тому станом на момент подання позову заборгувала ТОВ «ФК Є ГРОШІ» кошти по кредитному договору в загальній сумі 7213,70 грн., що складається: із заборгованості за кредитом - 1000,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2703,70 грн., заборгованості за пенею - 3510,00 грн., а також судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн. та витрати за юридичні послуги в сумі 1500 грн.

Ухвалою від 18 жовтня 2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 274-279 ЦПК України.

Відповідно до ухвали від 02 червня 2020 року справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія є гроші" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вирішено слухати в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про причини не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд зі згоди представника позивача, обумовленою у клопотанні, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Судом встановлено, що шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання нею певних дій між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №-004512, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12, ч. 1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі « Підписи сторін».

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, платіжним дорученням № 1249 від 16 травня 2018 року позивачем перераховано на картковий рахунок відповідача позику в сумі 1000,00 грн.

Відповідно до п. 5.4 договору дата повернення позики - не пізніше 23:00 год. 15 червня 2018 року.

Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою.

Відповідно до умов п. 3.2.1. договору проценти за користування Позиуою становить 2 % за кожен день користування Позикою, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована ставка за цим Договором становить 2 % (двадцять гривень 00 копійок процентів) за кожен день, починаючи з Дати видачі Позики, і закінчуючи датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою.

Відповідно до умов п. 7.1. договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення Позики та /або оплати суми процентів за користування позикою, Позикодавець має право додатково крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3.00% від залишку Суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу Позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок Позикодавця.

Пункт 9.1 Договору передбачає, що цей Договір є укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та діє до дати, до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав та станом на 10 жовтня 2018 року у Відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 7213,70 грн., що складається: з заборгованості за кредитом - 1000,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2703,70 грн., заборгованості за пенею - 3510,00 грн..

Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов договору вказаного договору.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В ч.2 ст.509 ЦК України зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст.1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором.

За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі, а саме з відповідача в користь позивача слід стягнути 7213,70 грн., що складається: з заборгованості за кредитом - 1000,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2703,70 грн., заборгованості за пенею - 3510,00 грн..

Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивачем було надано: договір про надання юридичних послуг №01/08-2 від 01 серпня 2018 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 30 від 01 жовтня 2018 року по Договору про надання юридичних послуг, платіжне доручення № 1325 від 03 жовтня 2018 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що необхідно стягнути на користь позивача витрати на юридичні послуги в розмірі 1500 гривень.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280 -283ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія є гроші" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є гроші» заборгованість за договором позики № -004512 від 16 травня 2018 року в сумі 7213 (сім тисяч двісті тринадцять) грн. 70 коп., що складається: з заборгованості за кредитом - 1000,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2703,70 грн., заборгованості за пенею - 3510,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є гроші» судові витрати в розмірі 3262 (три тисячі двісті шістдесят дві) гривні, що складається з суми сплаченого судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. та витрат на правову допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 02 червня 2020 року

Сторони у справі -

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія є гроші", Код , м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 10-к;

відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Суддя Г.П . Мигаль