гСправа № 358/772/20 Провадження № 2/358/508/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 серпня 2020 року м. Богуслав

суддя Богуславського районного суду Київської області Корбут В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договір купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про визнання права власності на будинок, в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами (далі-домоволодіння) укладеним в усній формі в липні 2017 року між ним та відповідачем, та визнати за ним право власності на вищевказане домоволодіння.

Ухвалою суду від 14 липня 2020 року позовна заява залишена без руху та позивачу встановлено строк для усунення недоліків.

Однак, позивач не виконав ухвалу суду від 14 липня 2020 року, оскільки не усунув виявлені недоліки, але звернувся до суду з позовом змінивши вимоги, а саме: просив лише визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами укладений в усній формі в липні 2017 року між ним та ОСОБА_3 .

Крім того, позивач звернувся з клопотанням, в якому просив суд звернутися із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду, посилаючись на положення статей 43, 498 ЦПК України, не дивлячись на те, що провадження у справі не відкрито.

Також, звертаючись з вищевказаним клопотанням позивачем не враховано наступні нормативні та підзаконні акти.

Відповідно до статті 499 ЦПК України визначено, що зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги мають відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.

У судовому дорученні про надання правової допомоги зазначаються:

1) назва суду, що розглядає справу;

2) за наявності міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, учасниками якого є Україна і держава, до якої звернено доручення, - посилання на його положення;

3) найменування справи, що розглядається;

4) прізвище, ім`я, по батькові та рік народження фізичної особи або найменування юридичної особи, відомості про їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, а також інші дані, необхідні для виконання доручення;

5) процесуальне становище осіб, щодо яких необхідно вчинити процесуальні дії;

6) чіткий перелік процесуальних дій, що належить вчинити;

7) інші дані, якщо це передбачено відповідним міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цього вимагає іноземний суд, який виконуватиме доручення.

Судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення про надання правової допомоги, процесуальні та інші документи, що до нього додаються, засвідчуються підписом судді, який складає доручення, та скріплюються гербовою печаткою.

Однак, позивач звертаючись до суду з клопотанням не врахував, що між Україною та Білорусією не укладено міжнародного договору з питань надання правової допомоги в цивільних справах, тому Богуславський районний суд Київської області не має правових підстав звернутися з судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду.

У разі відкриття провадження у справі суд в даному випадку може лише звернутися за правовою допомогою до Міністерства юстиції України через Територіальне управління юстиції.

Відповідно до Положення про Головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, Головне управління юстиції організовує взаємодію судів та інших органів державної влади у цивільних та кримінальних справах із компетентними органами іноземних держав на підставі законів, міжнародних договорів України; забезпечує виконання положень міжнародних договорів України про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах.

Питання надання правової допомоги між державами СНД врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яку було підписано 22 січня 1993 року у м. Мінську (далі - Конвенція). Відповідно до ст. 83 Конвенції вона набула чинності 8 серпня 1993 року, ратифікована Верховною Радою України 10 листопада 1994 року і набула чинності 14 квітня 1995 року. Цей документ спрямований на забезпечення належного захисту прав і законних інтересів осіб, що проживають на територіях країн СНД.

28 березня 1997 року у Москві було підписано Протокол до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, який набрав чинності в України з 17 вересня 1999 року.

Зазначену Конвенцію слід застосовувати у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном.

Статтею 14 Конвенції передбачений обов`язок Договірних Сторін пересилати на прохання без перекладу і безкоштовно свідоцтва про реєстрацію актів цивільного стану, документи про освіту, стаж роботи та інші документи, що стосуються особистих або майнових прав і інтересів громадян запитуваної Договірної Сторони й інших осіб, що проживають на їхній території.

Слід зазначити, що в статті 17 Конвенції передбачено, що при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Також, Протоколом від 1997 року зазначену статтю було доповнено реченням такого змісту: «У випадку виконання документів державними мовами Договірних Сторін до них додаються засвідчені переклади російською мовою».

Відповідно до статті 13 Конвенції усі документи, складені та посвідчені згідно із чинним законодавством країни не потребують додаткового посвідчення і користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. До таких документів може бути зроблений переклад на російську мову, справжність перекладу або підпису перекладача на яких повинен бути засвідчений у встановленому порядку державним або приватним нотаріусом України. Такі документи повинні бути прийняті на території країн СНД без будь-якого додаткового засвідчення.

Крім того, міжнародні договори України, які регулюють питання правових відносин і міжнародної правової допомоги у цивільних справах, містять положення про те, що документи, складені або засвідчені компетентним органом однієї Договірної Сторони та підтверджені підписом уповноваженої особи й офіційною печаткою, є дійсними на території іншої Договірної Сторони без подальшого засвідчення.

Вимоги щодо складання та оформлення документів передбачені Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року N 1092/5/54 (із змінами) (далі- Інструкція).

За вищевказаних обставин, слід відмовити у задоволенні клопотання позивача про звернення з судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду.

Крім того, суд повторно роз`яснює позивачу положення п.2, п. 3, п.10 ч.3, ч.6 ст. 175 ЦПК України, згідно яких визначено, що позовна заява повинна містити: повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПУ України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у даній справі, враховуючи предмет спору та те, що відповідач начебто проживає в Білорусії, суд з метою ухвалення законного та обґрунтованого рішення після відкриття провадження у справі повинен належним чином звернутися з судовим дорученням про надання правової допомоги до Міністерства юстиції України, в якому необхідно зазначити анкетні дані відносно відповідача, зокрема щодо: прізвище, ім`я, по батькові, дати і місця народження, місця проживання, громадянства тощо з посиланням на копії документів, які би підтверджували вищевказані анкетні дані відповідача.

Таким чином, позивачу необхідно надати до позовної заяви належним чином посвідчені копії документів, які б підтверджували анкетні дані відносно відповідача, а саме щодо: прізвище, ім`я, по батькові, дати і місця народження, місця проживання, громадянства та чим підтверджується статус пенсіонера.

Крім того, позивачу необхідно в позовній заяві зазначити ціну позову та підтвердити, що він не подавав іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звернення з судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду, відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення виявлених недоліків пять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий: суддя В. М. Корбут