Провадження № 2-п/521/44/20
УХВАЛА

11 червня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.

секретаря судового засідання Юраш К.Ю.,

за участі сторін: заявника, відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, від 24 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду 04 березня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, від 24 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення, заявник вказує, що їй не було відомо про те, що у Малиновському районному суді м. Одеси розглядалась справа за позовом ОСОБА_5 до неї та вона не була повідомлена належним чином про дату слухання.

Також, вона вказала, що судові повістки про виклик її до суду направлялися судом на адресу за зареєстрованим місцем її проживання, але за вказаною адресою вона не проживає та не погоджується з заочним рішенням, оскільки, на її думку, позивачем не було надано належних доказів наявності підстав для відшкодування нею матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Представник заявника та заявник ОСОБА_1 , в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити, вказавши, що місцем проживання відповідача у справі є АДРЕСА_1 за адресою АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , на яку суд направляв кореспонденцію, вона буває там рідко, а тому ніяких судових повісток не отримувала та долучила довідки з ОСББ «Прохорівський квадрат» і Органу самоорганізації населення комітету мікрорайону «Золотий берег» в місті Одеса.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вказавши, що ОСОБА_1 мала змогу отримувати поштову кореспонденцію за зареєстрованим місцем проживання, оскільки вона є фізичною особою-підприємцем, але ухилялася від отримання судових повісток. На підтвердження своїх пояснень представник позивача долучив Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно до якого, зареєстрованим місцем проживання ФОП ОСОБА_1 є: АДРЕСА_3 .

Суд, вивчивши заяву, ознайомившись з доказами, поданими до заяви про перегляд заочного рішення та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та представників сторін, прийшов до наступного.

24 липня 2019 року Малиновським районним судом м. Одеси було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі.

Згідно до заяви, ОСОБА_1 отримала копію рішення суду 09.10.2019 року (а.с.224 т.1).

24 жовтня 2019 року до канцелярії суду надійшла письмова заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 липня 2019 року.

09 листопада 2019 року вказана заява була залишена без руху.

Копія ухвали суду про залишення вказаної заяви без руху, двічі направлялась заявниці ОСОБА_1 .

Проте, з поштового відділення двічі повернулись до суду конверти з кореспонденцією суду для ОСОБА_1 з зазначенням "за закінченням терміну зберігання" (а.с.236, 238 т.1).

Однак, в канцелярії суду 23.12.2019 року була зареєстрована заява ОСОБА_1 , датована нею 30.11.2019 року, в якій вказано що суддя залишила її заяву без руху (а.с.240 т.1)

Оскільки, ОСОБА_1 не було усунуто недоліки заяви, які були зазначені в ухвалі суду, від 01.11.2019 року про залишення заяви без руху, то 24 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, від 24 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_4 , було повернуто заявниці.

Вказану ухвалу про повернення заяви з додатками, ОСОБА_1 отримала 20.02.2020р., про що вказує її особистий підпис та запис на повідомленні про вучення (а.с.237 т.1)

Повторно до суду з заявою про перегляд заочного рішення, від 24 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звернулась 04.03.2020 року.

Зі змісту статті 288 ЦПК України випливає, що заява про скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, підлягає задоволенню в тому випадку, якщо є вагомі підстави для скасування заочного рішення.

Оцінюючи доводи заяви про перегляд заочного рішення, суд враховує, що відповідач в судові засідання не з`являлася, судом на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу відповідача неодноразово направлялись: ухвала суду про відкриття провадження по справі, судові повістки про виклик в судові засідання, але, згідно довідок поштового відділення, відповідач по повідомленню на поштове відділення не з`являлася.

Однак, листи повернуті до Малиновського районного суду м. Одеси з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Крім того, відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення не додано жодного доказу, який має істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 9-10 ст. 130 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч. 7 ст. 285 ЦПК України, до заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідачем не вказано та не додано жодного доказу, який міг би мати істотне значення для правильного вирішення справи, натомість відповідач посилається на досліджені судом обставини, які суд, на думку відповідача, з`ясував не правильно.

Також, суд звертає увагу на той факт, що наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч. 1 ст. 288 ЦПК України, не є причиною для скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Оскільки, жодних доказів, які могли б мати істотне значення для правильного вирішення справи, заявником не надано до суду, а тому суд приходить до висновку, що підстав для скасування заочного рішення для його перегляду судом не вбачається.

При цьому суд зазначає, що заявник має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 131, 258-260, 285, 287-289, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, від 24 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 16 червня 2020 року.

Суддя: Н.В. Мирончук