Справа № 464/4414/19
пр.№ 2/464/437/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2020 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Гернаги Ю.О.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №464/4414/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені по несплачених аліментах та збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню по несплачених аліментах за період з лютого 2018 по червень 2019 у розмірі 10652 грн. та збільшити розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 починаючи з дня звернення до суду у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05.05.2014 справа № 464/3471/14-ц вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на сина ОСОБА_6 на період навчання в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 08.04.2014 і до досягнення ним двадцяти трьох років, але не довше ніж до припинення навчання. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24.05.2018 по справі №464/811/18 вирішено стягнути з відповідача на користь позивача пеню за затримку сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 18448 грн. та збільшено розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 до закінчення навчання 31.12.2018. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 09.09.2010 у справі №2-2609/10 позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 задоволено, ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн щомісячно, починаючи з 13.08.2010 і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що з моменту ухвалення вказаного рішення змінилися обставини, які були враховані судом при стягненні з відповідача аліментів в розмірі 1200 грн, а саме: дитина навчається у Державному навчальному закладі "Львівське вище професійне політехнічне училище", знаходиться у підлітковому віці, йому цікаво займатись спортом, ходити у різноманітні походи, вести активний спосіб життя. Коли син хворіє позивач здійснює догляд за ним та несе всі витрати на лікування, оскільки розмір стипендії дитини невеликий, то витрати по купівлю одягу, взуття, необхідного приладдя для навчання вона також несе самостійно. А також зазначили, що станом на 01.07.2019 заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів на дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по виконавчих листах №2-2609/10 від 23.09.2020, №464/3471/14-ц від 19.05.2014, №464/811/18 від 27.07.2018 становить 87078, 66 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню по несплачених аліментах за період з лютого 2018 по червень 2019 у розмірі 10652 грн. Позов просить задовольнити.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 20.09.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; поставлено перед відповідачем запитання, зазначені позивачем у позовній заяві у порядку ст 93 ЦПК України.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Надав суду письмові пояснення з розрахунком проіндексованого розміру аліментів, який повинен стягуватися за рішенням суду від 09.09.2010 із відповідача на дитину ОСОБА_5 , що становить 1445 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовної вимоги про стягнення пені за несплату аліментів, оскільки відповідач аліменти сплачував на картковий рахунок позивача, що підтверджується копіями квитанцій долученими до матеріалів справи, однак про такі позивачкою не вказано, а відтак такі не враховано державним виконавцем під час здійснення розрахунку заборгованості по аліментах. У суді представник відповідача не заперечував щодо позовної вимоги про збільшення розміру аліментів, однак у судовому засіданні 09.06.2020 заперечив задоволенню даної позовної вимоги, оскільки дитині ОСОБА_5 виповнилося 18 років.

Заслухавши представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак згідно з приписами Сімейного кодексу України зобов`язані утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 25.01.2012.

Спільна дитина сторін проживає з матір`ю, що не оспорюється стороною відповідача та підтверджується довідкою ТзОВ ЖЕП "Стимул-Сихів" №2564 від 08.08.2019.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 09.09.2010 ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 13.08.2010 і до досягнення дітьми повноліття, але не довше ніж до припинення навчання.

Згідно з рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 24.05.2018 ухвалено стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) пеню за затримку сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 18 448 (вісімнадцять тисяч чотириста сорок вісім) гривень. Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 05.05.2014 та стягувати з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1 200 грн. (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення сином навчання ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1 409 (одна тисяча чотириста дев`ять) гривень 60 коп.

Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач на користь позивача, суд виходить з наступних мотивів та положень закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З приписів зазначених правових норм вбачається, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів(ч.3 ст.181 СК України).

Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-143цс13 на основі аналізу ст.ст. 181, 192 СК України зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З наведених законодавчих приписів та матеріалів судової практики вбачається, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, зміною стану здоров`я, сімейного стану когось зі сторін, той з батьків, з ким проживає дитина, може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як на підставу вимоги про зміну розміру аліментів позивач покликається, зокрема, на збільшення витрат на дитину та просить стягувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень (50% становить 1109грн.), однак такий розмір є меншим від проіндексованого розміру аліментів ( 1445 грн.) за рішенням суду від 09.09.2010, що призведе до фактичного зменшення розміру стягнених аліментів. У зв`язку з наведеним слід відмовити у вищезазначеній позовній вимозі.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача пені по несплачених аліментах у розмірі 10652 грн. за період з лютого 2018 по червень 2019, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, відповідальність за прострочення сплати аліментів у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини платника аліментів.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості здійсненого при поданні позовної заяви ОСОБА_3 пеня по несплачених аліментах ОСОБА_4 за період з лютого 2018 по червень 2019 становить 10652 грн. Суд не бере до уваги зазначений розрахунок здійснений позивачем, оскільки ним не враховано оплату відповідачем аліментів на картковий рахунок позивача відповідно до квитанцій долучених у суді представником відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 (а.с. 40-60), що не заперечив у судовому засіданні представник позивача.

А відтак, такий розрахунок є невірним. Іншого розрахунку в якому були б враховані всі суми сплачених аліментів, позивачем не надано, у повноваження суду не входить здійснення розрахунку заборгованості по аліментах.

За наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної позовної вимоги.

На підставі ст.ст. 141, 150, 180, 185, 192 СК України та керуючись ст. 2, 10, 12, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

відмовити в позові повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 15.06.2020.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Головуючий Б.Р. Мичка