Справа № 211/111/17-ц
Провадження № 2/211/207/20
У Х В А Л А
іменем України
22 червня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Зайцевої А.М., Чернявської І.Ю.,
відповідача ОСОБА_1 , представників відповідача Ковша ОСОБА_2 .В ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника третіх осіб Михальчука В.В., ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,
у відсутність представника позивача ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія",
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про прийняття до спільного провадження разом із первісним позовом зустрічної позовної заяви, -
В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом правонаступника ПАТ"Банк Форум" - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за адресою: АДРЕСА_1 , з метою погашення заборгованості ОСОБА_7 перед банком по Кредитному договору № 3-0160/13/21 - ZNW від 03 вересня 2013 року у розмірі 145 036,79 грн.
Ухвалою суду від 30 березня 2020 року прийнято до розгляду справу, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.
До суду через канцелярію 28.04.2020 було подано зустрічну позовну заяву, в якій представник відповідача ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 просить суд стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 35 000,00 грн. і моральну шкоду в сумі 145 700,00 грн., спричинену нечесною та агресивною підприємницькою дічльністю.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 наполягав на прийнятті зустрічного позову, вказавши, що зустрічний позов стосується одних і тих же сторін та обставин.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 17.06.2020 року висловила свою згоду на пред`явлення зустрічної позовної заяви та посвідчила її своїм підписом.
Представник відповідача ОСОБА_8 підтримав клопотання представника ОСОБА_4 .
Представник третіх особі не заперечував щодо прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом.
Згідно частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК.
Нормами статті 193 ЦПК України, встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 15 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.
Як вбачається з матеріалів справи, за первинним позовом заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконнаням умов кредитного договору.
Між тим відповідач просить стягнути матеріальну шкоду, яка полягає у витратах, понесених у зв`язку з укладенням договору на послуги помічника у сумі 35 000 грн. та моральну шкоду, спричинену ОСОБА_1 внаслідок неправомірних дій правонаступника позивача, вчинених останнім на виконання судового заочного рішення по вказаній справі, посилаючись на ст.ст. 22,23 ЦК України та Закон України «Про захист прав споживачів». Також в обгрунтування вимог вказує на фіктивність діяльності колекторської фірми, фальшування документів, відсутність в дійсності аукціону продажу прав вимог та ін.
Вивчивши первісний та зустрічний позовні заяви, суд приходить до висновку, що під час розгляду вказаних позовів дослідженню підлягають різні обставини та відповідні до них правовідносини, тому вважає, що первісний позов та зустрічний позов не є взаємопов`язаними в розумінні статті 193 ЦПК України, їх спільний розгляд не є доцільним: предмети первісного та зустрічного позовів є різними, відсутня взаємопов`язаності позовів, зокрема, виникнення їх із одних правовідносин. Крім того, одночасний розгляд таких позовних вимог значно розширює коло обставин, які стосуються предмету доказування та підлягають встановленню, що може призвести до порушення строків розгляду справ. Також суд враховує, що задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
В зустрічному позові ОСОБА_1 не зазначено та судом не встановлено, підстав, які б свідчили про доцільність спільного розгляду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки та позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди згідно Закону України «Про захист прав споживачів», (крім того, що спір стосується позивача та відповідача), та не можливість окремого розгляду таких позовних вимог, тому суд вважає, що розгляд цих позовів проводити спільного не доцільно.
З вказаних підстав, у прийнятті зустрічної позовної заяви слід відмовити та повернути її відповідачу.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
В справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року Європейський суд з прав людини зазначав, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
В даному випадку відмова у прийнятті та повернення зустрічного позову не є порушенням права ОСОБА_1 на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає їй звернутися до суду з вказаним позовом в загальному порядку.
Відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 193, 194, 353 ЦПК України, -
В прийнятті зустрічного позову ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої нечесною та агресивною підприємницькою діяльністю відмовити.
Копію зустрічної позовної заяви долучити до справи.
Зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернути заявнику разом із копією ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Г.Середня