Справа № 638/4945/20
Провадження № 2/638/3215/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15.06.2020 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Штих Т.В.

секретаря- Дзюба Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування арешту, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування арешту.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від21.05.2013 серія НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилася квартира за адресою: АДРЕСА_1 , єдиною спадкоємицею якої є позивачка як дружина померлого.

Позивач прийняла спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

03.03.2020 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , де дізналася про арешт майна.

Оформити спадкове майно позивачка позбавлена можливості у зв`язку з накладенням арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою арешту вказаної квартири є повідомлення ВДВС Дзержинського району м. Харкова №13307 від 24.06.2004, яке було зареєстровано 16.08.2004 за №1241188 Першою харківською міською державною нотаріальною конторою. Позивач не погоджуючись із вказаним арештом звернулась до суду та просить зняти арешт із квартири за адресою АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач та її представник наполягали на задоволенні позовних вимог, просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив.

Справа розглядається в заочному порядку.

Вислухавши думку представника позивача та позивачки, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від21.05.2013 серія НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилася квартира за адресою: АДРЕСА_1 , єдиною спадкоємицею якої є позивачка як дружина померлого.

Позивач прийняла спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

03.03.2020 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , де дізналася про арешт майна.

Відповідно до відповіді відповідача від 18.03.2020 №42596/19.6-35 станом на 18.03.2020 виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на примусовому виконанні у відділу не перебувають.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 3) смерті боржника.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 Закону у випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 всі існуючі виконавчі провадження підлягають закінченню, а арешт, накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , повинен був знятим.

Проте в порушення зазначених норм арешт на вказану квартиру й досі накладений, накладення арешту та внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обмежує законні права та інтереси позивача як спадкоємця, тому позивач змушена звернутися до суд з позовом про зняття з майна арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 чинного Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст. 16 ЦК України загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Керуючись 280-284 ЦПК України,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування арешту - задовольнити.

Зняти (скасувати) арешт з майна- квартири за адресою АДРЕСА_1 , накладеного на підставі повідомлення ВДВС Дзержинського району м. Харкова № 13307 від 24 червня 2004, яке було зареєстроване 16 серпня 2004 року № 1241188 Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою.

Судовий збір вважати сплаченим позивачем.

Повний текст рішення виготовлений 22.06.2020.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: