Справа № 408/779/20-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому представник позивача ОСОБА_3 від імені позивача просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття,

ВСТАНОВИВ:

Від імені позивача з цим позовом до суду звернулася її представник ОСОБА_3 , обґрунтовуючи який вона вказала, що позивач з 03 квітня 2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим рішенням Біловодського районного суду від 08 січня 2020 року шлюб між сторонами розірваний. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча зобов`язаний це робити.

Разом із позовною заявою представник позивача надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач до початку судового розгляду по суті також надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, просив відмовити позивачу у задоволенні її позову, посилаючись на те, що він добровільно та регулярно сплачує аліменти позивачу, при цьому просив долучити до матеріалів справи квитанції про пересилання на ім`я позивача грошових коштів, а також довідку про його доходи. Дані документи протокольною ухвалою суду від 05.06.2020 року долучені до справи, оскільки мають доказове значення, а також у зв`язку з тим, що відповідач порушив строк їх подання з поважних причин, а саме через неможливість їх подати через оголошений в державі карантин.

Дослідивши надані сторонами матеріали, суд вважає необхідним зазначити таке.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Розмір аліментів повинен визначатись судом з урахуванням обставин, наведених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, який не може бути меншим ніж це встановлено частиною 2 цієї статті, а саме: мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З наданих до позовної заяви документів, що не оспорювалось відповідачем, судом встановлено, що сторони дійсно з 05 квітня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (див. копії свідоцтв про шлюб сторін та про народження дитини).

На даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що йдеться із довідки виконкому Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області від 17 лютого 2020 року № 166/02-16.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із поданої позовної заяви, підставою звернення позивача з даним позовом до суду послужило те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Проте, цей факт підтвердження не знайшов, оскільки з наданих відповідачем квитанцій про пересилання поштою на ім`я позивача грошових коштів видно, що останній пересилає позивачу грошові кошти щомісяця. Найменші суми пересилання дорівнюють 1000 грн., найбільші 2000 грн. Остання сума платежу датована 03 червня 2020 року, сума платежу 1500,00 грн.

З довідки про заробітну плату відповідача вбачається, що останній працює трактористоммашиністом сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва у ФОП ОСОБА_5 . Середній чистий (після утримання податків і зборів) його заробіток за останні шість місяців склав 3663,21 грн. на місяць.

У позовній заяві позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не менше гарантованого законодавством мінімуму, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» з 01.01.2020 по 30.06.2020 прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років (дитині сторін зараз є повних 5 років) складає 1779,00 грн.

Отже, гарантований законом щомісячний мінімальний розмір аліментів для дитини віком до 6 років складає 889,50 грн. (1779,00грн. х 0,5 = 889,50 грн.), а ј від середнього заробітку відповідача дорівнює 915,81 грн. (3663,21 грн./4 = 915,81 грн.).

Наведене свідчить, що відповідач кожного місяця добровільно сплачує позивачу суми, що перевищують розмір аліментів, який вона просить стягнути з відповідача у своєму позові.

За таких обставин, враховуючи, що під час розгляду справи спростований факт того, що відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, у задоволенні позову останній слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 , у задоволенні її позову до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , іпн. НОМЕР_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, яке може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його винесення, але не пізніше строку завершення карантину.

Головуючий: