Справа № 211/6880/19
Провадження № 2/211/519/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 липня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Чернушкіній Г.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Гуртовника Ю.Е. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеське шляхо-будівельне управління" про відшкодування моральної шкоди та просила стягнути з відповідача суму моральної шкоди завданої смертю чоловіка на виробництві, в розмірі 191 958,00 грн. без урахування утримання податків та зборів, посилаючись на факт нещасного випадку під час виконання її чоловіком своїх трудових обов`язків, внаслідок чого той помер. В обґрунтування позову зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_5 , який загинув під час виконання своїх трудових обов`язків, отримавши ушкодження здоров`я, несумісні з життям. В результаті нещасного випадку вона втратила чоловіка, її родина та звичайний розклад життя зруйновані. У зв`язку зі смертю чоловіка вона втратила рідну людину, яку дуже любила і поважала, свою опору та підтримку.Негативні зміни у її сім`ї є незворотними, оскільки чоловіка вже не повернути до життя, усвідомлення чого завдає їй душевного болю та моральних страждань. Вказанетягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків та призводить до докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Тому просить задовольнити заявлені вимоги.

04.11.2019 року ОСОБА_1 також звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_4 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеське шляхо-будівельне управління" та просила стягнути з відповідача суму моральної шкоди в розмірі 191 958,00 грн. без урахування утримання податків та зборів, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька дитини на виробництві, посилаючись на факт нещасного випадку під час виконання її чоловіком своїх трудових обов`язків, внаслідок чого той помер. В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 , який загинув під час виконання своїх трудових обов`язків, отримавши ушкодження здоров`я, несумісні з життям. В результаті нещасного випадку вона втратила чоловіка, а дитина батька, її родина та звичайний розклад життя зруйновані. У зв`язку зі смертю батька його син, ОСОБА_4 зазнав сильного нервового потрясіння. Він втратив рідну йому людину, яку він дуже любив і поважав, свою опору та підтримку. Незважаючи на сплив часу, він постійно перебуває у напруженому психологічному стані, адже думки про його смерть не залишають його до теперішнього часу. Її син, ОСОБА_4 постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, поганому сні. Все це постійно і негативно позначаються на його душевному та фізичному стані. Негативні зміни у їхній сім`ї є незворотними, оскільки ОСОБА_5 вже не повернути до життя. У зв`язку з чим, її син позбавлений батьківської теплоти, уваги та піклування на все життя, усвідомлення чого завдає йому душевного болю та моральних страждань. Вказанетягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків та призводить до докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Тому просить задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалами суду від 07 листопада 2019 року прийнято до розгляду вищевказані позовні заяви та відкрито провадження у справах, розгляд яких ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до пункту 2 частини першої статті 274 ЦПК України, без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалами суду від 15 січня 2020 року за клопотанням представника відповідача здійснено перехід з розгляду вказаних цивільних справ в порядку спрощеного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року за клопотанням представника відповідача цивільні справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеське шляхо-будівельне управління" про відшкодування моральної шкоди завданої смертю чоловіка на виробництві та за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеське шляхо-будівельне управління" про стягнення моральної шкоди, завданої смертю батька дитини на виробництві, об`єднанні в одне провадження з присвоєнням об`єднаній справі № 211/6880/19.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2020 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Від відповідача відповідно до положень ст. 178 ЦПК України надійшли відзиви на вищевказані позови. В обґрунтування відзивів зазначено, що позивачем не надано суду доказів вини відповідача. Згідно Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 23.12.2015 року о 15 год 45 хв. в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Одеське шляхо-будівельне управління", спеціально утвореною комісією встановлені причини нещасного випадку, зокрема: в "п.4 Причини нещасного випадку" вказано "4.3. психофізіологічні причини: 4.3.1- 32 особиста необережність потерпілого: абз. 6 розділу 2 Посадової інструкції №27 машиніста автонавантажувача ТОВ "Одеське ШБУ", затвердженої наказом директора від 14.08.2013 року №2/1-1, п.1.10.5 розділу 2 Інструкції №43 з охорони праці для машиністів фронтальних навантажувачів ТОВ "Одеське ШБУ", затвердженої наказом директора від 14.08.2013р. №2/1; 4.3.2 - 27 - алкогольне, наркотичне, токсичне сп`яніння: - абз.18 п.3.10 розділу 3 Інструкції №43 з охорони праці для машиністів фронтальних навантажувачів ТОВ "Одеське ШБУ", затвердженої наказом директора від 14.08.2013 року №2/1. Згідно з висновком комісії (п.6 Акту розслідування) основною причиною настання нещасного випадку є особиста необережність потерпілого ОСОБА_5 .. При цьому ОСОБА_5 порушений абз.18 п.3.10 розділу 3 Інструкції № 43 з охорони праці для машиністів фронтальних навантажувачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління», затвердженої наказом директора від 14.08.2013 року №2/1, а саме розпиття на території спиртних напоїв та перебування в стані алкогольного сп`яніння. Відповідальних осіб зі сторони адміністрації ТОВ "Одеське ШБУ" та ТОВ "Мегапромекологія" комісією із спеціального розслідування не встановлено. Посилаючись на вказані обставини та те, що позовні заяви не містять доказів щодо завдання моральної шкоди позивачці та її неповнолітній дитині внаслідок смерті чоловіка та батька, а також обґрунтування розміру зазначеної в позові моральної шкоди належними та допустимими доказами по справі, просили відмовити в задоволенні заявлених вимог.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Солод Р.Г. на позовних вимогах наполягали та посилаючись на обставини, викладені в позовних заявах просили позови задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві, в розмірі 191 958,00 гривень без урахування утримання податків та зборів та таку ж саму суму на користь позивача, як законного представника неповнолітнього, в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої смертю батька на виробництві неповнолітньому сину - ОСОБА_4 .

Представник відповідача - адвокат Гуртовник Ю.Е. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та посилаючись на те, що за висновками, що зроблені в акті форми Н-1 (п. 7, п.9, п.10) та в акті форми Н-5 (п.4, п.6) причиною нещасного випадку є психофізіологічна причина: особиста необережність потерпілого ОСОБА_5 , в крові якого виявлений етиловий спирт у кількості 2,52%., що стосовно живих осіб відповідає сильному алкогольному сп`янінню, а позовні заяви не містять доказів щодо завдання моральної шкоди позивачці та її неповнолітній дитині внаслідок смерті чоловіка та батька, як не містять і обґрунтування розміру зазначеної в позові моральної шкоди належними та допустимими доказами по справі, просив в задоволені позовів відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази надані сторонами, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5 (а.с. 8 - копія свідоцтва про одруження). Батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 , а матір`ю - ОСОБА_1 (а.с. 81- копія свідоцтва про народження).

ОСОБА_5 працював машиністом фронтального автонавантажувача підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеське шляхо-будівельне управління».

23.12.2015 р. при виконанні трудових обов`язків зі ОСОБА_5 стався нещасний випадок, в результаті якого він помер, про що комісією складений акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 28.04.2016 р. за формою Н-1. (а.с. 9-13, 82-86 - копія акту) та акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 23.12.2015 року о 15 год 45 хв. в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Одеське шляхо-будівельне управління", за формою Н-5 (а.с. 14-19, 87-95 - копія акту).

Відповідно до зазначених актів, 01 жовтня 2015 року між ТОВ "Одеське ШБУ" та ТОВ "Мегапромекологія" було укладено договір №10/89/45 щодо надання послуг з екскавації пустої земельної породи та відходів гірничо-збагачувального виробництва на території замовника. Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління»надавало послуги технікою з екіпажем ТОВ "Мегапромекологія" в період з 10 жовтня 2015 року по 21 грудня 2015 року.

Згідно правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ "Одеське ШБУ" встановлено наступний режим роботи підприємства: з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., перерва на обід з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. Для працівників, які задіяні на виробничих дільницях, діє вахтовий метод виконання роботи з 16-ти денним графіком, а саме: - для денної зміни початок робочого дня 07 год. 00 хв., закінчення о 19 год. 00 хв., перерва на обід з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., - для нічної зміни початок робочого дня о 19 год. 00 хв, закінчення о 07 год. 00 хв., перерва на обід з 00 год. 00 хв. до 01 год.00 хв.

23.12.2015 р. ОСОБА_5 , працював на території збагачувальної фабрики ТОВ «Мегапромекологія» в селищі Тимошівка, поблизу м.Марганець, Нікопольського району, Дніпропетровської області.

На підставі розпорядження начальника збагачувальної фабрики ТОВ «Мегапромекологія» ОСОБА_6 , починаючи з 11.12.2015 року збагачувальна фабрика не працювала та знаходилася в дежурному режимі під охороною. Після зупинки виробництва, працівники Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління»виконували вантажно-розвантажувальні роботи, ремонтували та вивозили техніку.

23.12.2015 року, ОСОБА_6 приблизно о 13 год. 15 хв. почув звук заведеного фронтального навантажувача, який віддалявся. Приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_6 пішов на обхід території збагачувальної фабрики та побачив, що фронтальний навантажувач відсутній на майданчику, де розміщувалася техніка ТОВ «Одеське ШБУ». Директор здійснив повторний обхід у пошуках зниклої одиниці техніки поблизу відвалів, проте фронтального завантажувача там не було. Приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_6 дав доручення заступнику начальника фабрики ОСОБА_7 знайти фронтальний навантажувач, крім того директор зайшов до будиночка, де мешкали працівники ТОВ «Одеське ШБУ», спитати працівників, куди подівся фронтальний навантажувач. Згідно пояснень машиніста автонавантажувача ZL - 50А Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління»ОСОБА_8 , до нього підійшов начальник фабрики Корочанський - А.П. і спитав: «Де ОСОБА_5 .?». На запитання ОСОБА_6 , машиніст відповів: «Возить відходи». Начальник фабрики повідомив ОСОБА_8 , що машиніста ОСОБА_5 , немає на території, тоді ОСОБА_8 пішов шукати колегу по роботі. Невдовзі ОСОБА_8 помітив перекинутий фронтальний навантажувач в урвищі, неподалік відвалів. Спустившись до низу по обочині, ОСОБА_10 помітив потерпілого ОСОБА_5 в деформованій кабіні фронтального завантажувача і почав кликати його по імені, потерпілий не відповідав та не подавав жодних ознак життя, помітивши це ОСОБА_11 негайно побіг повідомити керівництво фабрики про нещасний випадок та необхідність викликати на місце події карету швидкої допомоги і поліцію. Почувши про нещасний випадок, ОСОБА_6 разом з головним механіком ОСОБА_12 та робітниками ОСОБА_13 і ОСОБА_14 побігли на місце події. Прибувши на місце події приблизно о 15 год. 49 хв., працівники ТОВ «Мегапромекологія», спустилися по обочині до перекинутого фронтального навантажувача та побачили потерпілого ОСОБА_5 затиснутого в деформованій кабіні навантажувача, перевірили пульс, жодних ознак життя ОСОБА_5 не подавав. ОСОБА_6 одразу викликав за допомогою стільникового зв`язку карету швидкої медичної допомоги, поліцію та підрозділ державного воєнізованого гірничорятувального загону ДСНС України. Згідно матеріалів наданих ДВГРЗ ДСНС, підрозділ рятувальників прибув на місце події о 16 год. 15 хв. Починаючи з 18 год. 40 хв. керівник робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації підполковник служби цивільного захисту ОСОБА_15 дав команду представнику підприємства механіку ОСОБА_16 залучити спецтехніку Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління», а саме: екскаватор «НІТАСНІ». О 20 год. 25 хв. розпочалися заходи з застосування спеціальної техніки для доступу до кабіни фронтального навантажувача та подальшого вилучення тіла потерпілого. Приблизно о 21 год. 30 хв. тіло потерпілого ОСОБА_5 було вилучене з деформованої кабіни фронтального навантажувача і передане представникам правоохоронних органів для здійснення подальших слідчих дій.

Відповідно до свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 44 років (а.с. 23, 96 - копія свідоцтва).

За висновком експерта Марганецького відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Бондаренка В.М. від 24 грудня 2015 р. № 246, смерть ОСОБА_5 настала від механічної асфіксії внаслідок стискання органів шиї твердим тупим предметом.

В п.4,6,8 акта про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, від 28.04.2016 р. вказано, що шкідливий небезпечний фізичний фактор, який призвів до настання нещасного випадку: машини і механізми, що рухаються.

Згідно висновку комісії, комісія вважає основною причиною настання нещасного випадку - п. 32 - особиста необережність потерпілого ОСОБА_5 , який порушив абз. 6 розділу 2 Посадової інструкції № 27 машиніста автонавантажувача ТОВ «Одеське ШБУ», затвердженої наказом директора від 14.08.2013 року № 2/1-1, а саме: не дотримувався норм, правил, інструкцій, вимог наказів і правил охорони праці і техніки безпеки; п. 1.10.5 розділу 2 Інструкції № 43 з охорони праці для машиністів фронтальників навантажувачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління», затвердженої наказом директора від 14.08.2013 року № 2/1-1, а саме: не дотримався порядку виконання навантажувальних робіт в особливих умовах, в тому числі поблизу відкосів, котлованів і траншеї; абз. 18 п. 3.10 розділу 3 Інструкції № 43 з охорони праці для машиністів фронтальників, навантажувачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління», затвердженої наказом директора від 14.08.2013 року № 2/1-1, а саме розпив на території спиртні напої та знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо правовідносин, які склались між сторонами у справі та законодавчих норм, що підлягають застосуванню суд керується положеннями ст. 1167, 1168 ЦК України, оскільки судом встановлено, що право на відшкодування шкоди виникло у позивачки, як іу її неповнолітньої дитини, законним представником якої вона є, з моменту смерті чоловіка та батька, під час нещасного випадку, що стався з ним на робочому місці 23.12.2015 року внаслідок незабезпечення роботодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління», нешкідливих і безпечних умов праці, що й стало причиною смерті працівника.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.5 Постанови «Про судову практику в правах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, оскільки питання про відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодуванню моральної шкоди у цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці гарантовано ч.4 ст. 43 Конституції України.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюютьсябезпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові.

Згідно ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці.

Відповідно до ст. 160 КЗпП України постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 4 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992р. №2694-XII передбачено, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно ст.13 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992р. №2694-XII, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами та доповненнями, закріплено, що «Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Отже, з аналізу вищевказаних норм слідує, що право на відшкодування моральної шкоди позивачу та її неповнолітній дитині, як членам сім`ї потерпілого виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Судом встановлено, що нещасний випадок стався з чоловіком позивачки на робочому місці під час виконання трудових обов`язків та призвів до його смерті. Нещасний випадок визнаний таким, що пов`язаний з виробництвом, про що складено акт від 28.04.2016 року, в якому визначено, що наявний на робочому місці померлого шкідливий і небезпечний фактор, який призвів до нещасного випадку: машини і механізми, що рухаються. Також, як вбачається, в день настання нещасного випадку 23.12.2015 року на території фабрики ТОВ "Мегапромекологія" посадові особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління», відповідальні за охорону праці і безпечне виконання робіт, були відсутні.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її суть, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Таким чином, роботодавець не створив безпечні умови праці на підприємстві, де працював померлий, тим самим порушивши ст.ст. 141, 160, 153 КЗпП України, ст.ст. 13, 17 Закону України «Про охорону праці», які встановлюють цей обов`язок, а також виходячи з доведеності факту отримання моральної шкоди позивачем та її неповнолітньої дитини внаслідок смерті близької людини чоловіка та батька, який не спростовано відповідачем, суд вважає, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління»є особою, яка несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди дружині та дитині померлого, однак враховуючи, що причиною нещасного випадку на виробництві, є особиста необережність самого потерпілого ОСОБА_5 те що на робочому місці він перебував в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає необхідним зменшити розмір заявленої позивачем моральної шкоди до 100000, 00 грн. як в її інтересах так і в інтересах неповнолітньої дитини.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як роз`яснено в пункті 9Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Суд встановивши обставини справи, давши їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону, дійшов висновку, що як позивачу так і її неповнолітній дитині беззаперечно заподіяна моральна шкода у зв`язку з втратою близької людини, а саме чоловіка та батька, який раптово загинув у віці 44 років, а позивачка та їх спільна дитина залишилися без його підтримки, захисту, любові та турботи, що призвело до глибоких моральних та душевних страждань, незворотної втрати та самотності. Разом з тим, з урахуванням характеру, обсягу та тривалості заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням ступеня вини самого потерпілого у настанні нещасного випадку на виробництві, а також вини відповідача у незабезпечені безпечних умов праці, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, обставини загибелі чоловіка та батька та істотність вимушених змін у подальшому житті як позивачки так і її неповнолітньої дитини внаслідок незворотної втрати, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн. на користь дружини померлого та у розмірі 100000,00 грн. на користь позивача, як законного представника неповнолітнього сина померлого.

При цьому суд не може прийняти заперечення представника відповідача про відсутність вини відповідача у смерті ОСОБА_5 , оскільки факт його загибелі в результаті нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом та внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, щодо якого відповідач є законним володільцем, доведений відповідними актами. Суд також, вважає недоведеними заяви представника відповідача про те, що моральна шкода була відшкодована керівником підприємства, який особисто передав позивачу грошові кошти, оскільки належного документального підтверженя цього суду не надано.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, оскільки позивач на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст.ст. 141, 153, 160 КЗпП України,ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України,суд ,-

ВИРІШИВ:

Позови ОСОБА_1 діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління», , місцезнаходження: за адресою: м.Одеса, вул.Преображенська 5, офіс 1, на користь ОСОБА_1 , (рнокпп НОМЕР_2 ), в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві, в розмірі 100000 ( сто тисяч ) гривень 00 коп. без урахування утримання податків та зборів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління», , місцезнаходження: за адресою: м.Одеса, вул.Преображенська 5, офіс 1, на користь ОСОБА_1 , (рнокпп НОМЕР_2 ), як законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої йому смертю батька на виробництві, в розмірі 100000 ( сто тисяч ) гривень 00 коп. без урахування утримання податків та зборів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське Шляхо-Будівельне Управління» в дохід держави судовий збір в сумі 2 000 (дві тисячі ) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31 липня 2020 року.

Суддя: В. А. Папарига