Справа №173/378/20
Провадження №2/173/402/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого: - судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного провадження, в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК», представник позивача, ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

28.02.2020 року до суду звернувся позивач ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», представник позивача Слюніна Н.В., з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

27.03.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2020 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 26.05.2020 року

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

25.05.2020 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, з доказами направлення її відповідачеві.

Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Згідно заяви про зменшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором в сумі 14737 грн. 71 коп.

Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 22 серпня 2016 року між ПАТ «Акціонерний Банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», і відповідачем ОСОБА_2 , було укладено кредитний договір № 226327/58/к/В5 (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП по кредитному продукту 58 «ФІНАНСОВА ПІДТРИМКА»)

Відповідно до п. 1.2.1.3, 1.5 кредитного договору, кредит було надано відповідачеві на споживчі цілі в сумі 20000.00 грн. на строк 24 місяці з 22.08.2016 року по 22.08.2018 року.

Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання кредитного договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем Позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний картковий рахунок, відкритий у Кредитодавця, становить 30.0% річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат підприємства, яке було роботодавцем Позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний (картковий0 рахунок у Кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору становить 45 процентів річних.

Згідно п.1.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, визначені Кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконувати інші свої зобов`язання за Кредитним договором, та повернути Позивачеві кредит на умовах і в строки (терміни) визначені кредитним договором.

Підпунктом 2.5 укладеного Кредитного договору передбачено погашення кредиту Позичальником здійснюється шляхом безготівково перерахування на рахунок, вказаний в п. 2.3 Кредитного договору, тобто шляхом внесення готівкою в касу Кредитодавця для зарахування на вище зазначений рахунок грошових коштів в сумі та терміни, визначених в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною кредитного договору.

Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником шляхом безготівково перерахування суми нарахованих процентів на рахунок, відкритий у Кредитодавця та/ або шляхом винесення суми нарахованих процентів готівкою в касу Кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок. Повне погашення нарахованих процентів за користування кредитом сплачуються Кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту (п.4.2 Кредитного договору).

Проте позичальник порушував умови кредитного договору, зокрема не повертав кредит та не сплачував проценти за користування кредитними коштами згідно п. п. 1.1. Кредитного договору

Повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом відповідач здійснював з порушенням графіку. Погашення кредиту здійснювались відповідачем з вересня 2016 року по листопад 2017 року. Останній платіж був здійснений 17.11.2017 року в сумі 894.23 грн.

Проценти за користування кредитом сплачувались регулярно в період з 06.09.2016 року по 17.11.2017 року, а потім лише 20.01.2020 року.

Таким чином утворилась заборгованість відповідача перед позивачем, яка станом на 22.01.2020 року складала 18948.94 грн., яка складається заступного :

-7429.77 грн.. сума простроченої заборгованості по кредиту;

-6318.04 грн., сума простроченої заборгованості по процентам

-799.65 грн., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту;

-2484.28 грн., пеня за прострочення сплати кредиту.

-1917.20 пеня за прострочення сплати нарахованих процентів

Після подання позовної заяви відповідач в добровільному порядку частково погасив заборгованість за укладеним кредитним договором. Платежі на погашення кредиту були здійсненні 20.01.2020 року, 13.02.2020 року, 10.04.2020 року, 14.04.2020 року.

Станом на 14 травня 2020 року заборгованість ОСОБА_2 , за укладеним кредитним договором складає 14737 грн., 71 коп.

-7429.77 грн.. сума простроченої заборгованості по кредиту;

-2912.38 грн., сума простроченої заборгованості по процентам

-925.93 грн., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту;

-1892.74 грн.. пеня за прострочення сплати кредиту;

-1876.089 грн., пеня за прострочення сплати нарахованих процентів.

Вказану вище суму заборгованості за укладеним кредитним договором відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що: 22 серпня 2016 року між ПАТ «Акціонерний Банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ«ІНДУСТРІАЛБАНК», і відповідачем ОСОБА_2 , було укладено кредитний договір № 226327/58/к/В5 (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП по кредитному продукту 58 «ФІНАНСОВА ПІДТРИМКА»)

Відповідно до п. 1.2.1.3, 1.5 кредитного договору, кредит було надано відповідачеві на споживчі цілі в сумі 20000.00 грн., на строк 24 місяці з 22.08.2016 року по 22.08.2018 року.

Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання кредитного договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем Позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний картковий рахунок, відкритий у Кредитодавця, становить 30.0% річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат підприємства, яке було роботодавцем Позичальника, на момент укладення кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок у Кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору становить 45 процентів річних. Зазначені обставини підтверджуються копією кредитного договору.

Згідно п.1.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, визначені Кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконувати інші свої зобов`язання за Кредитним договором, та повернути Позивачеві кредит на умовах і в строки (терміни) визначені кредитним договором.

Підпунктом 2.5 укладеного Кредитного договору передбачено, що погашення кредиту Позичальником здійснюється шляхом безготівково перерахування на рахунок, вказаний в п. 2.3. Кредитного договору, тобто шляхом внесення готівкою в касу Кредитодавця для зарахування на вище зазначений рахунок грошових коштів в сумі та терміни, визначених в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною кредитного договору.

Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником шляхом безготівково перерахування суми нарахованих процентів на рахунок, відкритий у Кредитодавця та/ або шляхом винесення суми нарахованих процентів готівкою в касу Кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок. Повне погашення нарахованих процентів за користування кредитом сплачуються Кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту (п.4.2 Кредитного договору).

Таким чином між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини з укладених двох кредитних договорів.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Частино 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за укладеним з відповідачем кредитним договором, що підтверджується копіями меморіальних договорів № 4572 і № 4573 від 22.08.2016 року .

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом здійснював з порушенням графіку. Погашення кредиту здійснювались відповідачем з вересня 2016 року по листопад 2017 року. Останній платіж був здійснений 17.11.2017 року в сумі 894.23 грн.,, що підтверджується випискою по особовому рахунку

Проценти за користування кредитом сплачувались регулярно в період з 06.09.2016 року по 17.11.2017 року, а потім лише 20.01.2020 року, що також підтверджується випискою по особовому рахунку.

Таким чином утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за укладеним к кредитним договором, яка станом на 22.01.2020 року складала 18948.94 грн., яка складалася з наступного :

-7429.77 грн.. сума простроченої заборгованості по кредиту;

-6318.04 грн., сума простроченої заборгованості по процентам

-799.65 грн., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту;

-2484.28 грн., пеня за прострочення сплати кредиту.

-1917.20 пеня за прострочення сплати нарахованих процентів, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Також судом встановлено, що відповідач в подальшому в добровільному порядку частково погасив заборгованість за укладеним кредитним договором. Платежі на погашення кредиту були здійсненні відповідачем 20.01.2020 року, 13.02.2020 року. 10.04.2020 року, 14.04.2020 року, що визнається позивачем у заяві про зменшення позовних вимог.

Станом на 14 травня 2020 року заборгованість ОСОБА_2 , за укладеним кредитним договором складає 14737 грн., 71 коп., яка складається з наступного

-7429.77 грн.. сума простроченої заборгованості по кредиту;

-2912.38 грн., сума простроченої заборгованості по процентам

-925.93 грн., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту;

-1892.74 грн.. пеня за прострочення сплати кредиту;

-1876.089 грн., пеня за прострочення сплати нарахованих процентів, що

підтверджується копією розрахунку , доданим до заяви про зменшення позовних вимог..

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України - Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Доказів тог, що відповідач виконала взяті на себе зобов`язання та слптила заборгованість за у кладеними кредитними договорами суду не надано

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами знайшло своє підтвердження порушення прав позивача, яке виражається в неналежному виконанні відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором, щодо повернення кредитних коштів. Тому у відповідності до обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення і стягнення з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача заборгованості за укладеними кредитними договорами, яка виникла станом на час розгляду справи в загальній сумі 14737 грн., 71 коп., яка складається з наступного:

-7429.77 грн.. сума простроченої заборгованості по кредиту;

-2912.38 грн., сума простроченої заборгованості по процентам

-925.93 грн., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту;

-1892.74 грн.. пеня за прострочення сплати кредиту;

-1876.089 грн., пеня за прострочення сплати нарахованих процентів

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

На основі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК», представник позивача, ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК», ( юридична адреса: 01133 вул. Генерала Алмазова,18/7 м. Київ, ), представник позивача, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) заборгованість за кредитним договором № 226327/58/к/В5 від 22 серпня 20016 року, в загальній сумі 14737 грн., 71 коп., яка складається з наступного:

-7429.77 грн.. сума простроченої заборгованості по кредиту;

-2912.38 грн., сума простроченої заборгованості по процентам

-925.93 грн., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту;

-1892.74 грн.. пеня за прострочення сплати кредиту;

-1876.089 грн., пеня за прострочення сплати нарахованих процентів

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК», ( юридична адреса: 01133 вул.. Генерала Алмазова,18/7 м. Київ, ) на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору - 2102.00 (дві тисячі сто дві) грн. за сплачений судовий збір.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо така апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 26.05.2020 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 03.06.2020 року

Дата набрання законної сили: 26.06.2020 року