КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/7003/19 головуючий усуді І інстанції: Мазур Ю.Ю.
провадження №22-ц/824/5224/2020 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Іванової І.В., СліпченкаО.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про відшкодування майнової шкоди, завданої неналежним виконанням договірних зобов`язань у зв`язку з порушенням прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Нова пошта», в якому просив стягнути із відповідача на свою користь завдану майнову шкоду в розмірі 10000,00 грн. та штраф у розмірі 2423,00 грн..

В обґрунтування позову зазначив, що 13.02.2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з організації перевезення відправлень, відповідно до якого позивач здав на перевезення відповідачу товар - вантаж кількістю 1 місце, оголошеною вартістю 10000,00грн., а саме: мобільний телефон, чохол та перехідник, про що зазначено в експрес-накладній № 0442 від 13.02.2019 року. Згідно сервісної послуги ТОВ «Нова Пошта» «Відстеження посилки», позивачем встановлено, що 14.02.2019 року його відправлення прибуло на відділення №252 ТОВ «Нова Пошта» м. Києва, однак, вказаний вантаж позивач не отримував, оскільки цього ж дня о 16 год. 26 хв. працівниками ТОВ «Нова Пошта» вантаж видано іншій невстановленій особі. Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та штраф у розмірі 2423,00 грн..

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про відшкодування майнової шкоди, завданої неналежним виконанням договірних зобов`язань у зв`язку з порушенням прав споживача.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, і порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги обставини та аргументи наведені у позові та не надав правової оцінки доказам, які знаходяться у матеріалах справи.Звертає увагу на той факт, що 14 лютого 2019 року він перебував на роботі, що підтверджується витягом електронного журналу завдань, у якому зазначено, що з 09.00 год. до 11.00год. він виконував доручене роботодавцем завдання. Також, вказує, що 14 лютого 2019 року о 16:26:59 год. він не міг отримати посилку, оскільки в цей час він перебував у м. Мелітополі та біля 18.00 год у відділенні №10 м. Мелітополя писав Претензію та надав її відповідачу.

ТОВ «Нова Пошта» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує, що мотиви та підстави зазначені в апеляційній скарзі є безпідставним та необґрунтованими.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Вирішуючи даний спір, і відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем не доведено та судом в ході розгляду справи не встановлено наявність вини відповідача, оскільки його дії щодо видачі вантажу особі, яка повідомила номер експрес-накладної та надала документ, який посвідчує особу, були правомірними. Також, судом першої інстанції зазначено, що переконливих доказів, які б встановлювали розмір завданої фактичної шкоди у вигляді вартості втраченого майна позивачем не надано, та будь-яких клопотань в цій частині в ході розгляду справи заявлено не було. Крім того, відповідачем видано вантаж на підставі п.11.4.2 Умов, тобто за пред`явленням одержувачем номеру експрес-накладної та документу, який посвідчує особу, то жодних порушень закону чи договору не відбулося, протиправності поведінки відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між його протиправною поведінкою та завданими збитками не доведено.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про автомобільний транспорт» на автомобільного перевізника покладено обов`язок забезпечити виконання умов договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом у межах, визначених договором та законодавством; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, до передачі вантажовласнику (уповноваженій ним особі) в пункті призначення; відшкодовувати замовнику збитки за пошкодження або псування вантажу, часткову чи повну його втрату, а також збитки, завдані внаслідок несвоєчасної доставки вантажу.

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до п. 2 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6 Пленум ВСУ шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що відповідно до експрес-накладної № 0442 від 13.02.2019 ОСОБА_1 з відділення ТОВ «Нова Пошта» № 1 у м. Василівка Запорізької області було відправлено вантаж до відділення ТОВ «Нова Пошта» у м. Київ № 252. Одержувачем вантажу зазначено - приватну особу ОСОБА_1 . Згідно опису - мобільний телефон + чохол + перехідник, кількість місць - 1, загальною оголошеною вартістю 10000,00 грн.. Доставку сплачує одержувач в сумі 103,00 грн. готівкою.

Встановлено, що при складанні експрес-накладної відправник, позивач у справі, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта, надалі - Публічний договір) про надання послуг з організації перевезення відправлень, оприлюдненого у вільному доступі, шляхом розміщення на офіційному сайті http://novaposhta.ua.

Відправлення, відповідно до даних експрес-накладної отримано 14.02.2019року о 16 год. 26 хв..

Звернувшись до відповідача із претензією, позивачу надана відповідь ТОВ «Нова Пошта» № 1936 від 20.02.2019, відповідно до якої позивача проінформовано про те, що 14.02.2019 відправлення видано отримувачу за накладною, який у встановленому порядку підтвердив свою особу.

Крім того, відповідачем повідомлено про те, що проведеним внутрішнім розслідуванням порушень та протиправних дій з боку співробітників компанії не виявлено, а тому відсутні підстави для задоволення вимог претензії.

Відправлення доставлено до відділення № 252 в м. Київ, де 14.02.2019року, після повідомлення номеру експрес-накладної та перевірки документів отримувача, які посвідчують його особу, посилку видано клієнту.

Відповідно до експрес-накладної № 2273 від 09.11.2018року відправником був « ОСОБА_2 » і одержувачем зазначено « ОСОБА_2 ».

При складенні експрес-накладної відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта», оприлюдненому на офіційному сайті http:// novaposhta.ua, який є у вільному доступі.

Відповідно до п. 3.4. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта» визначено: шляхом передачі замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених договором, замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису відправника.

Відповідно до п. 4.3.2 Публічного договору, визначено, що замовник зобов`язаний відповідно до вимог Експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес-накладну Експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній.

Відповідно до п. 10.7 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта», відправник повідомляє одержувачу номер експрес-накладної, термін доставки та ознайомлює одержувача з цими Умовами.

Відповідно до розділу 11 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» (далі-Умови) урегульовано Умови одержання відправлення у відділенні.

Відповідно до п. 11.1, 11.2 Умов, для отримання відправлення отримувачу слід надати представнику ТОВ «Нова пошта» номер експрес-накладної (обов`язкова умова для випадків, передбачених п. 11.4 та п. 11.6 цих Умов) або номер мобільного телефону, на який надійшло СМС-повідомлення про прибуття відправлення. Одержувач фізична особа або фізична особа-підприємець пред`являє представнику ТОВ «Нова пошта» будь-який із наведених нижче документів, що підтверджує особу Одержувача, зазначеного в експрес-накладній, а саме: 11.2.1. Паспорт громадянина України. 11.2.2. Тимчасове посвідчення громадянина України. 11.2.3. Тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України. 11.2.4. Посвідку на постійне проживання. 11.2.5. Посвідку на тимчасове проживання. 11.2.6. Посвідчення біженця, видане в Україні. 11.2.7. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон. 11.2.8. Посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон. 11.2.9. Паспорт іноземного громадянина, у якому відомості про особу вказані кирилицею та/або латиницею. У разі використання іншої абетки - надає апостиль (офіційний переклад паспорта українською мовою).

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявність вини відповідача, оскільки його дії щодо видачі вантажу особі, яка повідомила номер експрес-накладної та надала документ, який посвідчує особу, були правомірними.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги обставини та аргументи наведені у позові та не надав правової оцінки доказам, які знаходяться у матеріалах справи, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки такі доводи не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що 14 лютого 2019 року він перебував на роботі, що підтверджується витягом електронного журналу завдань, у якому зазначено, що з 09.00 год. до 11.00год він виконував доручене роботодавцем завдання, а також те, що 14 лютого 2019 року о 16:26:59 год. він не міг отримати посилку, оскільки в цей час він перебував у м. Мелітополі та біля 18.00 год. у відділенні №10 м. Мелітополя писав Претензію та надав її відповідачу, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать про правомірність дій перевізника ТОВ «Нова Пошта», оскільки відповідачем було видано вантаж на підставі п.11.4.2 Умов, за пред`явленням одержувачем номеру експрес-накладної та документу, який посвідчує особу. Крім того, факт співпадіння однакового прізвища та ім`я по батькові відправника та отримувача, не свідчить про те, що це одна й та ж сама особа.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача не було порушено відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ст. 610, 611, 614 ЦК України та ст. 81 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «23» червня 2020 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіІ.В. Іванова О.І. Сліпченко