Справа № 482/970/20
Номер провадження 2-з/482/13/2020

У Х В А Л А
12 червня 2020 року м.Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Демінської О.І., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
10 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та покладання зобов`язання на особу, що їх створює, визначення порядку користування житловим приміщенням.
Разом з позовною заявою до суду була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборону відчуження на домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до прийняття судом рішення у справі.
На обґрунтування заяви вказав, що відповідач ОСОБА_2 є власником домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Заявник постійно тривалий час проживає у вказаному будинку, вселився як чоловік колишньої власниці будинку ОСОБА_4 .. За згодою останньої залишився проживати в ньому після розлучення. Нова власниця будинку ОСОБА_2 створює йому перешкоди в користуванні будинком, не віддає особисті речі, погрожує виселенням та має намір продати будинок.
Вважає за необхідне вжити заходів щодо забезпечення позову, так як невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду.
Дослідивши заяву, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Статтею 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, серед яких є накладення арешту на майно.
Частиною третьою статті 151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
За змістом частини третьої статті 152 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.
Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Ураховуючи, що власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та матеріали заяви не містять доказів того, що ОСОБА_2 діє недобросовісно і вчиняє дії, які можуть призвести до неможливості виконання майбутнього рішення у даній справі в разі задоволення позовних вимог, а також виходячи з того, що спір має нематеріальний характер і накладення арешту на домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами не впливає на можливість виконання рішення суду про вселення і усунення перешкод в користуванні цим приміщенням, заходи забезпечення позову є неспівмірними із позовними вимогами, а тому заява про забезпечення задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -
В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до п.3 розділу XII "Прикінцевих положень" ЦПК України строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину встановленого КМУ пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області О.І. Демінська