Справа № 521/7271/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2020 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Вінської Н.В.,

за участю секретаря Білаш А.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.11.2018 р., задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №08-670/47-303 від 22.07.2008 р. на загальну суму 11314 (одинадцять тисяч триста чотирнадцять) доларів США 02 цента, яка складається з наступного: 7546,45 дол. США заборгованість за кредитом; 3767,57 дол. США заборгованість за відсотками та понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 4519,70 грн.

ОСОБА_1 не погоджуючись з вказаним рішення подав заяву про перегляд заочного рішення.

10.02.2020 року Комінтернівським районним судом було призначене судове засідання по розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

12.02.2020 року, через канцелярію суду, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у цивільній справі №521/7271/17 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який видано на виконання заочного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.11.2018 року.

Вказана заява 13.02.2020 року була передана на розгляд судді Вінській Н.В.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 , вбачається, що заявник, фактично, просить забезпечити позов шляхом зупинення виконавчого провадження, яке відкрито з метою примусового виконання заочного рішення, клопотання про перегляд якого подано заявником.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст.ст. 129, 129-1Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Одним із основних засад судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Особливості застосування чинного законодавства щодо забезпечення позову судам роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", у пункті 2 якої зазначено, що, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того що наведений у частині першій статті 150 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених частиною четвертою зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.150ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Проте, в даному випадку не має місце оскарження боржником виконавчого документу у судовому порядку. Так, відповідач не подавав заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а просить переглянути винесене судом заочне рішення, що не є оскарженням виконавчого документу в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Крім того, наслідком перегляду заочного рішення є постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення або скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду.

Вищеозначені норми не передбачають можливість забезпечення заяви відповідача про перегляд заочного рішення, оскільки така заява не містить і не може містити жодних позовних вимог, які могли б бути забезпечені в порядку забезпечення позову, а право відповідача на відновлення судового розгляду забезпечується переглядом судом заочного рішення, у зв`язку з чим, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у відповідності до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, в 15 денний строк з дня проголошення ухвали, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя: Н.В. Вінська