Справа №295/6337/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зосименко О.М., розглянувши заяву від ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

29.05.2020 року на розгляд судді передали заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 літ АДРЕСА_2 , бетон, моноліт, загальною площею 301,8 кв.м, житловою 91,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Згідно з частиною 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із видів забезпечення позову, перелік яких наведений у частині 1 статті 150 ЦПК України, є накладення арешту на майно.

Стаття 151 ЦПК України встановлює зміст і форму заяви про забезпечення позову. Так, цією статтею передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, серед іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Подана заява про забезпечення позову не містить усіх відомостей, передбачених статтею 150 ЦПК України. Так, у заяві про забезпечення позову не наводиться конкретний предмет позову, зокрема вказуючи на вимогу про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, ОСОБА_1 , який не є стороною оспорюваного ним договору і не ставить вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння, до заяви про забезпечення позову не надає відомостей, зокрема, про належність йому на праві власності майна, яке є предметом оспорюваного правочину, як і відомостей, що нерухоме майно належало ОСОБА_1 , на праві власності на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу; не надано належним чином завірених копій оспорюваного договору купівлі-продажу, відомостей, які вказують наміри подальшого продажу об`єкта нерухомості.

Крім того, заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Частиною 10 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки при подачі заяви про забезпечення позову заявником не додержано вимог статті 151 ЦПК України, заява підлягає поверненню заявнику.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суду міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Зосименко