Справа № 336/7366/19
Пр. № 6/336/145/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2019 року частково позов акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитування.

10 квітня 2020 року відповідач подала заяву про розстрочку виконання цього рішення.

В заяві зазначила, що її тяжкий майновий стан унеможливлює виконання рішення суду. Фінансові проблеми полягають у відсутності в неї доходів через перебування у відпустці по догляду за дитиною, та покладенні тягаря утримання сімьї у звьязку з цим на її чоловіка, який в теперішній час хоча й отримує регулярний заробіток, проте його розміру, що обчислюється 5000 грн., не вистачає для організації гідної життєдіяльності родини.

У зв`язку з викладеним відповідач просить про розстрочення виконання рішення на один рік.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явилися, що в силу ст. ст. 223, 435 ЦПК України не є перешкодою для вирішення заяви у їх відсутність.

При цьому відповідач надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення заяви та проведення судового розгляду у її відстуність.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 129-1 Основного Закону України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

В силу ст. 435 ЦПК України Закону України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а підставою для відстрочення або розстрочення рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З наведених положень цивільного процесуального законодавства випливає, що розстрочення виконання рішення можуть зумовити лише такі обставини, що унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення.

З огляду на викладене, ухвалюючи про відмову у задоволенні заяви, суд виходить з того, що лише виняткові обставини можуть зумовити розстрочення виконання рішення.

Між тим ті обставини, на які посилається відповідач як на підстави для розстрочення виконання рішення, не є такими, що перешкоджають виконанню рішення, яке набрало законної сили і підлягає обов`язковому виконанню (наявність хвороб, відсутність заробітку, наявність утриманців, відсутність матеріальної допомоги з боку працездатних членів сім`ї і т. і.).

Що стосується тверджень про невисокий заробіток чоловіка заявниці, який між тим є вищим, ніж законодавчо встановлена мінімальна заробітна плата, отримання ним цього заробітку простиратиметься лише на шість місяців його стажування (з грудня 2019 року по травень 2020 року), а після цього його доходи будуть збільшуватися.

Твердження про перебування у відпустці по догляду за дитиною суд також не приймає до уваги, оскільки такі обставини, а саме: народження дитини, не виникли раптово, а існують з 18 червня 2018 року, тому не є надзвичайними в розумінні статті 435 ЦК України, а лише підтверджують свідоме бажання осіб стати батьками на тлі вже існуючих зобов`язань за кредитним договором, який укладений 23 березня 2017 року.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 435 ЦПК України).

Постановляючи про відмову у задоволенні заяви, суд враховує і перелічені в частині четвертій ст. 435 ЦПК України обставини і крізь призму цих обставин не вбачає передумов для розстрочення в наведених відповідачем аргументах, що не дає підстав для ухвалення рішення на користь доводів заяви.

Керуючись ст. ст. 353, 435 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду залишити без задоволення.

Ухвала в силу п. 26 ч. 1 ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щаслива