н/п 2/490/688/2020 Справа № 490/3689/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16 червня 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа -Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа -Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про зняття арешту з майна.

Відповідач засобами поштового зв`язку після закриття підготовчого провадження надав заяву про відвід головуючій судді ОСОБА_3, обгрунтовуючи тим, що суддя є упередженою в розгляді справи, позбавляє відповідача належним чином користуватися процесуальними правами, свідомо затягує розгляд справи та справа не випадково передана на розгляд цьому судді в зв`язку з маніпулюванням системою автоматичного розподілу судових справ.

Ухвалою судді ОСОБА_3 від 02 червня 2020 року заяву відповідача про відвід головуючого судді ОСОБА_3 від розгляду справи за вказаним позовом передано на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Ухвалою судді Черенкової Н.П. від 10 червня 2020 року узадволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді ОСОБА_3 відмовлено.

Справа передана судді ОСОБА_3 12 червня 2020 року.

01 червня 2020 року суддею ОСОБА_3 отримано дисциплінарну скаргу ОСОБА_1 на дії головуючого по справі, направлену нею до Вищої Ради Правосуддя, в якій відповідачка просить притягнути суддю ОСОБА_3, до дисциплінарної відповідальності за певні порушення закону, допущені на думку заявника, суддею при розгляді вказаної справи. В цій же скарзі ОСОБА_1 , висловлює свою думку про упередженість судді при розгляді цієї справи.

04 червня 2020 року суддею ОСОБА_3 направлені на адресу Вищої Ради правосуддя письмові пояснення, в яких я виклала свої заперечення на твердження відповідачки, викладені у скарзі, та свою думку щодо процесуальних дій відповідачки у даній справі.

Підстави для відводу (самовідводу) передбачені статтею 36 ЦПК України, відповідно до якої, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до положень ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення у справі Де Куббера (De Cubber) від 26 жовтня 1984 року, серія A, № 86, с. 13-14, п. 24).

Згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід (рішення у справі Де Куббера, серія A, № 86, с. 14, п. 26).

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справ і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Виходячи з наведених принципів, враховуючи висловлення категоричної недовіри з боку відповідача та направлення нею скарги до Вищої Ради Правосуддя з метою притягнення мене до дисциплінарної відповідальності, з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, головуючий суддя вважає необхідним заявити собі самовідвід по справі № 490/3689/19.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України , суд

у х в а л и в:

Заявити самовідвід та відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду цивільної справи №490/3689/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа -Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про зняття арешту з майна.

Справу передати до канцелярії суду для визначення складу в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Гуденко О.А.