Провадження № 2/752/438/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 червня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

06.09.2017 року ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», ОСОБА_3

11.09.2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко О.Л. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.

19.02.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про призначення у справі судової авто товарознавчої експертизи, провадження у справі зупинено, а ухвалою від 18.06.2018 року поновлено.

15.11.2018 року на підставі розпорядження керівника апарату суду Щербака А.В. № 4206 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ», здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 752/17918/17.

За даними протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2018 року, справу № 752/17918/17 передано до провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г.

02.01.2019 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

04.11.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог представником позивачки, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.06.2019 року, зазначено, що 10.05.2017 року в м. Києві, естакада над Столичним Шосе зі сторони вул. Ак. Заболотного в сторону Столичного Шосе, 92 А мала місце дорожньо-транспортна пригода в якій було пошкоджено належний ОСОБА_2 на праві власності автомобіль «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3 , водія автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджено постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2017 року, яка набрала законної сили 27.06.2017 року. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/0904132. Позивач повідомила страхову компанію про настання страхового випадку, надала всі необхідні документи та заяву про виплату страхового відшкодування.

ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 31 472, 99 грн.

Однак, ОСОБА_2 не погоджується з зазначеним розміром страхового відшкодування.

За даними Висновку експерта № 12-2/539 складеного 05.06.2018 року на виконання ухвали суду від 19.02.2018 року про призначення у справі судової авто товарознавчої експертизи, встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 склала 80 340, 99 грн., а вартість відновлювального ремонту КТЗ склала 106 438, 80 грн.

Однак, у порушення умов зазначеного договору обов`язкового страхування ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» не виплатило у повному обсязі страхове відшкодування, а тому просив стягнути з відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» у примусовому порядку недоплачену суму матеріального збитку в розмірі 48 868, 00 грн., а також штрафні санкції за правилами ст. 625 ЦК України - 3 % річних у розмірі 2 651, 00 грн., пеню у розмірі 29 252, 52 грн., втрати від інфляції у розмірі 9 857, 20 грн., а разом 90 628, 72 грн.

З відповідача ОСОБА_3 просив стягнути на користь ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою за правилами ст. 1194 ЦК України, що становить 26 097, 81 грн., а також здійснити розподіл судових витрат.

Відповідач ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» 31.01.2019 року направили на адресу суду свої пояснення, відповідно до змісту яких заперечували про заявлених вимог з огляду на наступне.

Так, на підставі заяви ОСОБА_2 від 30.06.2017 року та встановлення всіх обставин настання страхового випадку і розміру завданих збитків відповідно до Звіту № 255 від 21.08.2017 року, Прат «СК «ЮНІВЕС» за мінусом франшизи у розмірі 1 000, 00 грн. на користь ОСОБА_2 22.08.2017 року виплачено страхове відшкодування у розмірі 31 238, 68 грн.

Відповідно до висновку № 12-2/359 складеного 05.06.2018 року на виконання ухвали суду від 19.02.2018 року, вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ складає 80 340, 99 грн. та 75 494, 79 грн. без урахування ПДВ.

В ремонтній калькуляції до висновку № 12-2/359 складеному 05.06.2018 року в розділі фарбування міститься позначка - матеріали збільш/зменш на 120, 00 % - 2 935, 04 грн., яка вказує на збільшення ціни матеріалів для фарбування на розмір податку на додану вартість (ПДВ), а також в розділі «Пояснення» міститься позначка «ціни + 20, 00 %», що вказує на збільшення ціни запасних частин на розмір податку на додану вартість (ПДВ).

Відповідно до положень ПК України, ПДВ - це податок, що стягується з підприємств на суму приросту вартості на даному підприємстві, обчислювану у вигляді різниці між виторгом від реалізації товарів і послуг і сумою на сировину, матеріали, напівфабрикати, отримані від інших виробників. Сутність ПДВ полягає в тому, що він є частиною створеної вартості, яку стягують з покупців усіх видів товарів і послуг. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відшкодування розміру ПДВ можливо лише за умови документального підтвердження факту здійснення ремонтних робіт. Позивачка не надала жодного доказу, який свідчить про те, що було проведено ремонт автомобіля, зокрема платником зазначеного податку.

Щодо нарахування штрафних санкцій зазначили, що такі вимоги є безпідставним, оскільки страхова компанія вчасно виплатила страхове відшкодування, а саме з моменту 90 днів після надходження заяви ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування від 30.06.2017 року, в той час, як кошти виплачено 22.08.2017 року, а строк виплати закінчувався 28.09.2017 року. Наразі між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» наявний спір лише щодо розміру страхового відшкодування.

Просили відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 30.06.2020 року сторони відсутні.

Представник позивачки подав до суду заяву про завершення розгляду справи за його та позивачки відсутності, зазначивши, що позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечили, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні відсутній, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заявлених позовних вимог.

Судом встановлено, що 10.05.2017 року в м. Києві, естакада над Столичним Шосе зі сторони вул. Ак. Заболотного в сторону Столичного Шосе, 92 А мала місце дорожньо-транспортна пригода в якій було пошкоджено належний ОСОБА_2 на праві власності автомобіль «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3 , водія автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджено постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2017 року, яка набрала законної сили 27.06.2017 року (а.с. 8).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/0904132. Позивач повідомила страхову компанію про настання страхового випадку, надала всі необхідні документи та заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 9).

ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 31 472, 99 грн. (а.с. 11).

Однак, ОСОБА_2 не погоджується з зазначеним розміром страхового відшкодування.

За даними Висновку експерта № 12-2/539 складеного 05.06.2018 року на виконання ухвали суду від 19.02.2018 року про призначення у справі судової авто товарознавчої експертизи, встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 склала 80 340, 99 грн., а вартість відновлювального ремонту КТЗ склала 106 438, 80 грн.

Звертаючись в суд з позовом, представник позивача просить стягнути з відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» у примусовому порядку різницю між вартістю матеріального збитку та виплаченою сумою страхового відшкодування, що складає 48 868, 00 грн., а також штрафні санкції за правилами ст. 625 ЦК України - 3 % річних у розмірі 2 651, 00 грн., пеню у розмірі 29 252, 52 грн., втрати від інфляції у розмірі 9 857, 20 грн., а разом 90 628, 72 грн.

За правилами ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати реальних збитків.

Статтями 22.1., 36.1., 36.2., 36.6. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ; страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили; страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Заперечуючи проти позову, відповідач ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» зазначає, що Відповідно до висновку № 12-2/359 складеного 05.06.2018 року на виконання ухвали суду від 19.02.2018 року, вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ складає 80 340, 99 грн. та 75 494, 79 грн. без урахування ПДВ. В ремонтній калькуляції до висновку № 12-2/359 складеному 05.06.2018 року в розділі фарбування міститься позначка - матеріали збільш/зменш на 120, 00 % - 2 935, 04 грн., яка вказує на збільшення ціни матеріалів для фарбування на розмір податку на додану вартість (ПДВ), а також в розділі «Пояснення» міститься позначка «ціни + 20, 00 %», що вказує на збільшення ціни запасних частин на розмір податку на додану вартість (ПДВ). Щодо нарахування штрафних санкцій зазначили, що такі вимоги є безпідставним, оскільки страхова компанія вчасно виплатила страхове відшкодування, а саме з моменту 90 днів після надходження заяви ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування від 30.06.2017 року, в той час, як кошти виплачено 22.08.2017 року, а строк виплати закінчувався 28.09.2017 року. Наразі між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» наявний спір лише щодо розміру страхового відшкодування.

Однак, зазначені відповідачем ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» заперечення щодо врахування вартості ПДВ не заслуговують на увагу суду, оскільки калькуляція на яку посилається відповідач стосується вартості відновлювального ремонту.

Вартість матеріального збитку чітко визначена у висновку № 12-2/539 від 05.06.2018 року та складає 80 340, 99 грн.

З огляду на викладене, заявлені представником позивача вимоги щодо стягнення з відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» недоплаченого страхового відшкодування, підлягають задоволенню у наступному розмірі: 80 340, 99 грн. (вартість матеріального збитку) - 31 472, 99 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) - 1000, 00 грн. (франшиза) = 47 868, 00 грн.

Крім того, стягненню з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь позивача підлягають витрати на проведення судового авто товарознавчого дослідження у розмірі 1 015, 20 грн. (а.с. 147).

Щодо штрафних санкцій у вигляді 3 % річних у розмірі 2 651, 00 грн., пені у розмірі 29 252, 52 грн., втрат від інфляції у розмірі 9 857, 20 грн. - зазначені вимоги не підлягають задоволенню судом з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 36.5. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проаналізувавши зазначені вище положення законів, на які посилається представник позивачки, суд приходить до висновку, що застосування таких норм можливо при прострочення виконання зобов`язання страховою компанією.

Однак, ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з заявою про виплату страхового відшкодування 30.06.2017 року. Страхове відшкодування у розмірі 31 472, 99 грн. виплачено 22.08.2017 року, тобто до закінчення максимального строку виплати у 90 днів за правилами ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який закінчувався 28.09.2017 року.

Страховою компанією надано суду Звіт № 255 від 21.08.2017 року відповідно до змісту якого вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 склала 32 238, 68 грн.

22.08.2017 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виплатило на користь ОСОБА_2 , за мінусом франшизи у розмірі 1 000, 00 грн., страхове відшкодування у розмірі 31 238, 68 грн.

ОСОБА_2 не погодилася з визначеним розміром матеріальною збитку у зв`язку з чим звернулася до суду з позовом.

Однак, відповідач ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» не порушувало строків щодо виконання зобов`язання перед ОСОБА_2 щодо виплати страхового відшкодування, а відтак підстави для стягнення штрафних санкцій у вигляді пені, 3 % річних, втрат від інфляції відсутні.

Що ж стосується позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 що стягнення різниці між вартістю відновлювального ремонту та матеріального збитку у розмірі 26 097, 81 грн., то вони підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Положеннями ст. 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 має право на отримання страхового відшкодування від ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» у загальному розмірі 80 340, 99 грн.

Однак зазначеної суми страхового відшкодування не достатньо для повного відшкодування шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди, а тому відповідач ОСОБА_3 , за правилами ст. 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачці різницю між фактичним розміром шкоди, якою є вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу і страховою виплатою, яка становить: 106 438, 80 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 80 340, 99 грн. (загальний розмір страхового відшкодування) = 26 097, 81 грн.

У той же час, відповідачі ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» та ОСОБА_3 мають обов`язок відшкодувати позивачці понесені витрати по сплаті судового збору відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, а саме ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» - 351, 21 грн., ОСОБА_3 351, 21 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 189-200, 209-246, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд,

вирішив:

позов ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. № 72, ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) страхове відшкодування у розмірі 47 868, 00 грн. та судові витрати щодо складання висновку експерта № 12-2/359 від 05.06.2018 року у розмірі 1 015, 20 грн., та по сплаті судового збору у розмірі 351, 21 грн., що разом становить належну до стягнення суму 49 234 (сорок дев`ять тисяч двісті тридцять чотири гривні) 41 копійка.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Городок, Хмельницької області, місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) збитки у розмірі 26 097, 81 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 351, 21 грн., що разом становить належну до стягнення суму 26 449 (двадцять шість тисяч чотириста сорок дев`ять гривень) 02 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк