Справа № 504/620/15-ц
У Х В А Л А

17.02.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі

головуючої судді Вінської Н.В.

секретар Сухіна Н.В.

за участю

прокурора Комінтернівського району Одеської області - Карцевої Ірини Юріївни

представника Регіонального відділення фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївських областях Лисюк Вікторії Валеріївни,

відповідача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Доброслав Одеської області клопотання відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, -

встановив:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває справа за позовом прокурора Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області до ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Одеське шахтоуправління» про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 09.06.1997 р. № 1 видане органом приватизації Одеського шахтоуправління, яким посвідчується право власності за ОСОБА_1 на 1/3 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження у справі у порядку ст. 255 ЦПК України так як ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.05.2019 року у справі № 916/4385/14ц ВАТ «Одеське шахтоуправління, яке було відповідачем у справі № 504/620/15-ц ліквідоване та припинено з виключенням з Єдиного реєстру підприємств та організацій України, Господарський суд припинив ліквідаційну процедуру та повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Ільєнок Л.С.

Відповідач ОСОБА_2 підтримала подане клопотання, просила суд його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Прокурор та представник позивача Регіонального відділення фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївських областях заперечували проти закриття провадження з зазначених підстав посилаючись на те, що відповідач ВАТ «Одеське шахтоуправління» не є єдиним відповідачем у даній справі.

Розглянувши подане клопотання, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання виходячи з такого.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходив з того, що відповідачами по справі не надано жодного належного та допустимого доказу щодо ліквідації та припиненню з виключенням з Єдиного реєстру підприємств та організацій України відповідача ВАТ «Одеське шахтоуправління», рішення Господарського суду про припинення ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора арбітражного керуючого Ільєнок Л.С.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Диспозитивність цивільного судочинства, визначена нормами ст. 13 ЦПК України відповідно до ч. 1- 3 встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. ЦПК України суд, -

Ухвалив:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення не підлягає заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Н.В. Вінська