Справа №751/9405/19
Провадження №2/751/247/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

при секретарі Клименко К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2019 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стефківський В.І., звернулась до суду до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника у розмірі 115 200 (сто п`ятнадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок, а також витрати на правову допомогу в розмірі 10000 гривень.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 26.08.2017 р. по вул. Мартина Небаби в м.Чернігові відбулася ДТП за участю автомобіля марки "ВАЗ 212140", д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 у зчепленні зі спеціалізованим причепом «ПГМФ 8902», д/н НОМЕР_2 , на якому було завантажене прогулянкове судно «Крим», який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , в результаті якої пішохід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих тілесних ушкоджень помер.

На момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у відповідача за спричинену шкоду майну, життю та/або здоров`ю третіх осіб, відповідно до полісу АК/6723420, що діяв станом на дату спричинення такої шкоди.

Відповідач визнав подію дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування за заподіяну моральну шкоду в розмірі 38400,00 грн.: 19200,00 грн. - дочці загиблого ОСОБА_4 та 19200,00 грн. - Позивачу та витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 10243,62 грн.

Страхове відшкодування у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 115200,00 грн. виплачене не було.

Зокрема, листом № 17-05/126 від 09.01.2019 р. відповідач повідомив представника позивача про те, що для прийняття рішення щодо виплати шкоди, пов`язаної з втратою годувальника необхідно надати довідку про призначену державну пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Позивач не погоджується з вимогою відповідача, оскільки станом на день смерті ОСОБА_3 право на одержання відшкодування шкоди по втраті годувальника мала його мати ОСОБА_1 , яка проживала разом з ним однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , є інвалідом другої групи. Загиблий ОСОБА_3 офіційно працював та утримував свою сім`ю, зокрема позивача, яка є непрацездатною особою та пенсіонером за віком. Тому позивач вважає у відповідності до вимог ст.. 1200 ЦК України та ч.27.3 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з відповідача належить до стягнення на її користь страхове відшкодування у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 115200,00 грн., виходячи, з того, що загальний розмір такого відшкодування не може бути меншим 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на момент настання ДТП - 3200,00 грн., а саме 36 : 1/1 (належна до виплата часта позивачу) х 3200,00 грн. = 115200,00 грн.

24.01.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», згідно якого заперечують проти позовних вимог ОСОБА_1 з підстав зазначених у відзиві, просять відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.95-99).

20.01.2020 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої вважає доводи відповідача у відзиві на позовну заяву щодо не перебування позивача на утриманні загиблого ОСОБА_3 безпідставними та наполягає на задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.58-59).

Позивач та її представник до судового засідання не з`явились, представником позивача до суду подано заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності позивача та її представника (а.с.133-134).

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином (а.с.129), у відзиві на позовну заяву просили провести розгляд справи за відсутності представника ПрАТ «СК «Провідна» (а.с.95-99).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за відсутності всіх учасників справи не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступні факти та правовідносини та дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_3 , виданого 28.08.2017 р. Чернігівським MB ДРАЦС ГТУЮ у Чернігівській обл., ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).

Смерть ОСОБА_3 настала за наступних обставин: 26.08.2017 р. близько 20.40 годин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 212140, д.н.з. НОМЕР_1 у зчепленні зі спеціалізованим причепом «ПГМФ 8902», на якому було завантажене прогулянкове судно «Крим», бортовий номер НОМЕР_9, рухаючись у м.Чернігові по вул. Мартина Небаби у напрямку від вул. Любецька до проспекту Миру, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який раптово вийшов на проїзну частину з правого узбіччя, в результаті чого пішохід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих тілесних ушкоджень помер.

По даному факту дорожньо-транспортної пригоди 26.08.2017 було відкрите кримінальне провадження № 0000485 та розпочато досудове розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, постановою слідчого від 30.03.2018 року кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с. 12-17).

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортнім засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_2 , використовуючи автомобіль "ВАЗ 212140", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен нести цивільно-правову відповідальність за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки незалежно від його вини.

На момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у відповідача за спричинену шкоду майну, життю та/або здоров`ю третіх осіб, відповідно до полісу АК/6723420, що діяв станом на дату спричинення такої шкоди (а.с.25).

Відносини відповідача та особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність за спричинену шкоду третім особам регулюються спеціальним законом, а саме Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", про що зазначено у останньому абзаці, що передує Розділу 1 цього закону. Також даним законом врегульовані відносини між позивачем, як потерпілою особою в розумінні даного закону (п. 1.3 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"") та відповідачем, як страховиком в розумінні даного закону (п. 1.2 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до ст. 6 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Враховуючи положення наведеної норми, подія, що мала місце 26 серпня 2017 року по вул. Мартина Небаби в м. Чернігові за участю автомобіля "ВАЗ 212140", д.н.з. НОМЕР_1 у зчепленні зі спеціалізованим причепом «ПГМФ 8902», д/н НОМЕР_2 , на якому було завантажене прогулянкове судно «Крим» під керуванням водія ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті якої пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження від яких помер, являється дорожньо-транспортною пригодою, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу "ВАЗ 212140", д/н НОМЕР_1 у зчепленні зі спеціалізованим причепом «ПГМФ 8902», д/н НОМЕР_2 , внаслідок якої настала цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну життю ОСОБА_3 і на якого поширювалася дія страхового полісу АК/6723420 , тобто його відповідальність була застрахована.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до статті 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п.27.2 Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Батьками загиблого ОСОБА_3 були ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 НОМЕР_5 , виданим 27.01.1966 р. міським РАГС м. Чернігова (а.с.18).

Батько загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 , виданим 10.08.1998 р. Управлінням РАГС Чернігівської міської ради (а.с.20).

Загиблий ОСОБА_3 був одружений з ОСОБА_6 , їх шлюб був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 10.09.2004 p., виданим Чернігівським MB РАГС Чернігівського ОУЮ (а.с.21).

Дочкою загиблого ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка на дату смерті свого батька була повнолітньою особою, тому вона не має права на отримання страхового відшкодування по втраті годувальника у розумінні приписів ст. 1200 ЦК України.

Отже, станом на день смерті ОСОБА_3 право на одержання відшкодування шкоди по втраті годувальника мала його мати ОСОБА_1 .

Позивач на момент смерті сина проживала разом з ним однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 2105 від 19.04.2019 p. (а.с.27), є непрацездатною особою за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_7 , виданим 01.12.2017 р. Пенсійним фондом України (а.с.24).

Загиблий ОСОБА_3 офіційно працював, основним місцем його роботи з 09.09.2015 р. до дня загибелі було ТОВ «Порта УАН Чернігів», що підтверджується довідкою про доходи № 8 від 16.04.2019 р.(а.с.28).

Згідно довідки Управління ПФУ ГУ ПФУ в Чернігівській області вих.№ 109 від 04.02.2020 позивач ОСОБА_1 отримує пенсію за віком (а.с.106), розмір якої на день смерті її сина був значно меншим за дохід останнього.

Отже, загиблий ОСОБА_3 утримував свою сім`ю, зокрема позивача, яка є непрацездатною особою та пенсіонером за віком.

Згідно ст. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 35-1 - 35-2, ст. 35 цього ж Закону №1961-ІУ для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику Заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника.

04.12.2018 відповідачу було подано позивачем повідомлення про ДТП від 26.08.2017 р. (а.с.8) та заяву на виплату страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою та втратою годувальника від 26.08.2017 р. (а.с.9) з долученням до них документів, що підтверджують факт настання страхового випадку та належний до виплати розмір страхового відшкодування.

Судом встановлено, що відповідачу подано всі документи, враховуючи вимоги ст. 27.2 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання позивачем страхового відшкодування після загибелі ОСОБА_3 .

Відповідач визнав подію дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування за заподіяну моральну шкоду в розмірі 38400,00 грн.: 19200,00 грн. - дочці загиблого ОСОБА_4 та 19200,00 грн. - позивачу та витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 10243,62 грн., про що підтвердив у відзиві на позовну заяву.

Отже, судом встановлено, що на момент розгляду справи Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» виплатила позивачу частину належного страхового відшкодування, а тому залишається не виплаченим на користь позивача страхове відшкодування у зв`язку з втратою годувальника.

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік», розмір мінімальної заробітної плати на момент настання ДТП становив 3 200,00 грн.

Зважаючи на коло осіб, яким належить право на одержання страхового відшкодування від відповідача у зв`язку із втратою годувальника, належна до виплати позивачу частка становить 1/1, що в грошовому еквіваленті становить: 36 : 1/1 х 3 200,00 грн. = 115 200,00 грн., та узгоджується з вимогами ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідачем в ході розслідування страхового випадку, не здобуто жодних доказів, якими б спростовувалися зазначені заявлені вимоги.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що відповідачем не здійснено відповідно до вимог закону у повній мірі страхового відшкодування позивачу, що підтверджено належним доказами у справі, позовні вимоги щодо виплати відшкодування на утримання ОСОБА_1 , яка на момент смерті сина ОСОБА_3 була на його утриманні є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 979, 1200 ЦК України, ст.ст. 9, 22, 24, 27, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 137, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (, місцезнаходження за адресою: 03049, м.Київ, пр. Повітрофлотський, 25) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) 115 200 (сто п`ятнадцять тисяч двісті) гривень страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника та 10 000 грн. (десять тисяч гривень) витрат на правову допомогу.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (, місцезнаходження за адресою: 03049, м.Київ, пр. Повітрофлотський, 25) на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/р UA0026001, ККДБ 22030106) 1152 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Повне рішення складене 19.06.2020 року.

Головуючий - суддя І. В. Яременко