Справа № 2-6329/10
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

представника заявника ОСОБА_4

приватного виконавця Кошарного О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарного Олександра Вікторовича про відкриття виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просить визнати неправомірні дії приватного виконавця Кошарного О.В. щодо відкриття виконавчого провадження ВП №59228904 та вчинення виконавчих дій в межах даного виконавчого провадження; зобов`язати приватного виконавця Кошарного О.В. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59228904.

В обгрунтування скарги покликається на те, що 28.05.2019 представник АТ «УкрСиббанк» звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-6329/10, виданого 22.03.2011 Деснянським районним судом м. Києва до приватного виконавця Кошарного О.В., який на підставі вищевказаної заяви виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2019 ВП №59228904, на виконання рішення по справі № 2-6329/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 1 367 206,73 грн.

Заявник ОСОБА_3 вважає дії приватного виконавця протиправними, оскільки виконавче провадження відкрито з порушенням строків пред`явлення виконавчого документа, виходячи з наступного.

На виконавчому листі є відмітки державного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу, 02.10.2014 р. п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»; 22.12.2014 р. п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»; 17.06.2016 р. п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

При винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець рахував строк пред`явлення даного виконавчого листа до виконання з останньої дати виконання, зазначеної у виконавчому листі, а саме з 17.06.2016 р. Проте, приватний виконавець не перевірив переривання строків пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання за період з часу його видачі- 22.03.2011 р.

На виконанні у ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві даний виконавчий лист перебував до 04.11.2014 р.

Отже, з моменту набрання чинності рішенням суду по справі № 2-6329/10 (27.12.2010р.) до першого пред`явлення виконавчого листа до виконання (12.12.2012р.) в орган державної виконавчої служби минуло майже два роки.

А тому ОСОБА_3 вважає, що строк для пред`явлення виконавчого листа минув в 2017 р., а відтак приватний виконавець зобов`язаний був повернути даний виконавчий лист стягувачу без прийняття до виконання.

З огляду на викладене, заявник просить суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2019 р.

Представник скаржника Коц О .М. в судовому засіданні скаргу підтримав, за виклоаденими в ній обставинами та просив її задоволити в повному обсязі.

Приватний виконавець Кошарний О.В. в судовому засіданні пояснив, що вйого провадженні на виконанні перебуває виконавче провадження №592289904 щодо примусового виконання за виконавчим документом №2-6329/10 від 22.08.2011р. Оглянувши виконавчий лист ним було встановлено, що 17.06.2016р. даний виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»., а тому строк пред`явлення виконачого документа станом на дату відкриття виконавчого провадження не минув.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Нормами Конституції України (ст.ст.124, 129), Цивільного процесуального кодексу України (ст.18) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Так, Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» закріплює, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що 28.05.2019р. предстанвик АТ «УкрСиббанк» звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-6329/10, виданого 22.03.2011 Деснянським районним судом м. Києва до приватного виконавця Кошарного О.В., у зв`язку з чим винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2019 ВП №59228904, на виконання рішення суду по справі №2-6329/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 1367206,73грн.

Відповідно до вимог ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження напідставі виконавчого листа, строк пред`явлення якого не був пропущений заявником та відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного О.В. щодо відкриття виконавчого провадження №59228904 були вчинені відповідно до чинного законодавства, в межах повноважень приватного виконавця, а тому вчинення подальших виконавчих дій в межах даного виконавчого провадження щодо винесених оскаржуваної постанови, суд вважає правомірними.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч.2 та ч.3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на те, що доводи скаржника про порушення приватним виконавцем вимог чинного законодавства не знайшли свого підтвердження, а згідно наявних у справі доказів приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарним О.В. вчинялися усі необхідні дії, спрямовані на належне виконання рішення по справі, суд приходить до висновку, що приватний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для задоволення скарги .

На підставі ст.ст.1,4, 15, 18, 26, 68 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст.247, 450-451 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарного Олександра Вікторовича про відкриття виконавчого провадження - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя