КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3803/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар - Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління (Центру) надання адміністративних послуг Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року у справі за заявою Сечка Сергія Володимировича, що діє в інтересах приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про забезпечення доказів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року Сечко С.В. в інтересах ПрАТ СГ «Українська страхова група» звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів в порядку ч. 3 ст. 116 ЦПК України.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, 25 травня 2017 року між ПрАТ СК «Українська страхова група» та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування майна фізичних осіб та цивільної відповідальності перед третіми особами № 99-2809-17-00002, відповідно до якого страховик прийняв на себе ризики щодо майна страхувальника: квартира АДРЕСА_1 .

Із застрахованим майном страхувальника, що належить йому на праві власності, 11 липня 2017 року трапилася страхова подія - залиття квартири.Комісією ОСББ «Співвласник 5Б» встановлено, що залиття кв. АДРЕСА_2 сталася внаслідок прориву труби стояка холодного водопостачання у квартирі АДРЕСА_3 , яка знаходиться поверхом вище.

Заявник вказував, що ПрАТ СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 27 251 грн. 50 коп.

Посилаючись на необхідність відновлення порушених прав ПАТ ПрАТ СК «Українська страхова група» щодо повернення страхових виплат, просив витребувати у Центру надання адміністративних послуг Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації відомості щодо належного відповідача - власника квартири АДРЕСА_4 .

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року заяву задоволено.

Витребувано з Центру надання адміністративних послуг Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації інформацію про особу, якій на праві власності належить нерухоме майно - квартира АДРЕСА_4 .

Не погоджуючись із ухвалою суду, Управління (Центр) надання адміністративних послуг Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації подалоапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду.

У апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції, в порушення вимог процесуального закону, постановив ухвалу про забезпечення позову, при цьому посилаючись на положення статтю 116 ЦПК України (забезпечення доказів). Зазначає також, що Управління (Центр) надання адміністративних послуг Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації не є розпорядником витребуваної судом інформації, а тому не може надати її на виконання ухвали суду.

У відзиві на апеляційну ПрАТ СК «Українська страхова група» вказує, що його звернення до суду першої інстанції із заявою про витребування інформації про особу є правомірним та не суперечить вимогам закону. Вважає ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою, вказує на відсутність підстав для скасування ухвали.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи судове рішення про витребування доказів, суд першої інстанції посилався на ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ч.1 ст. 993 ЦК України, відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

А також на ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про захист персональних даних», яким визначено, що поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Звертаючись із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, Сечко С.В. в інтересах ПрАТ СГ «Українська страхова група» не надав суду доказів на підтвердження того, що збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Не обґрунтована у заяві і неможливість отримати запитувану інформацію самостійно, у позасудовий спосіб.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, відповідними центрами надання адміністративних послуг надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснюється у порядку надання адміністративної послуги.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про витребування інформації з Центру надання адміністративних послуг Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку щодо задоволення заяви про забезпечення доказів.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління (Центру) надання адміністративних послуг Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Заяву Сечка Сергія Володимировича, що діє в інтересах приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про забезпечення доказів залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде виготовлений не пізніше 30 червня 2020 року.

Головуючий

Судді