Провадження №6/337/59/2020
Справа № 337/5196/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Карташевої І.В.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Хортицького відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України

встановив:

На примусовому виконанні в Хортицькому ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження № 60214783 з примусового виконання виконавчого листа № 337/5196/17 від 25.06.2019 року виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 139771 гривень, судового збору у розмірі 1396,71 гривень витрат га професійно правову допомогу у розмірі 6097 гривень, сплаченого судового збору за забезпечення позову у розмірі 106,67 гривень.

Заступник начальника Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Представник Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити.

У відповідності до ч.4 ст. 441 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Хортицькому ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження № 60214783 з примусового виконання виконавчого листа № 337/5196/17 від 25.06.2019 року виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 139771 гривень, судового збору у розмірі 1396,71 гривень витрат га професійно правову допомогу у розмірі 6097 гривень, сплаченого судового збору за забезпечення позову у розмірі 106,67 гривень.

05.08.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої із роз`ясненням прав та обов`язків скеровано на адресу боржника.

Державним виконавцем скеровано запити для виявлення майна боржника, джерел отримання доходу та відкритих рахунків в фінансових установах.

З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що державним виконавцем проведені усі дії щодо розшуку майна боржника, вищевказаний виконавчий документ не виконаний.

Зокрема, боржник до державного виконавця не з`явився.

Згідно з відповіді Пенсійного фонду України інформація та Державної фіскальної служби України встановлено щодо останнього місця роботи та отримання боржником пенсії відсутня, також, в боржника відсутні відкриті рахунки в фінансових установах

Крім цього, судом встановлено, що рухомого чи об`єктів нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

З моменту ухвалення рішення про стягнення з боржника в дохід держави судового збору, а також видачі виконавчого листа, боржником не вжито жодних заходів з метою виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" підставами для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є невиконані зобов`язання.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, адже пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Закон України від 21.01.1994 року "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно з ч.2, .ч. 4 ст.6 Закону "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання, покладеного на нього рішенням суду зобов`язання.

Окрім цього, виходячи зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 4 листопада 1950 року права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд і стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс.

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов`язання вказаного вище, права стягувача залишаються порушеними, в зв`язку з чим боржника слід тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до сплати відповідної заборгованості.

Керуючись ст.ст.260, 441 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Подання Хортицького відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника громадянина України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, шляхом заборони перетинати державний кордон України, до виконання ним зобов`язань за судовим рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2018 року(справа № 337/5196/17, провадження 2/337/423/2018), що виконується у зведеному виконавчому провадженні № 60214783.

Виконання ухвали доручити Державній прикордонній службі Україні.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно пункту 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя:

Повний текст ухвали складений 09.06.2020 року.

Суддя: