Ухвала

09 червня 2020 року

м. Київ

справа № 295/9825/19

провадження № 61-6049ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянувши касаційну скаргу комунального підприємства «Житомирська обласна філармонія імені Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради на рішення Богунського районного суду м. Житомира, у складі судді Семенцової Л. М., від 15 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Павицької Т. М., Миніч Т. І., Трояновської Г. С., від 03 березня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житомирська обласна філармонія імені Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до комунального підприємства «Житомирська обласна філармонія імені Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтувала тим, що із 17 жовтня 1994 року вона працювала у

КП «Житомирська обласна філармонія ім. Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради на різних посадах, а 01 березня 2019 року її було переведено на посаду начальника концертного відділу. Наказом № 50-к від 30 травня 2019 року її було звільнено із займаної посади на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Зазначала, що звільнення є незаконним, оскільки 21 травня 2019 року та 29 травня 2019 року їй було оголошено дві догани за невиконання посадових обов`язків, про що зазначено у вищевказаному наказі про звільнення, проте після того, як вона була двічі притягнута до дисциплінарної відповідальності, ніякого дисциплінарного проступку вона не допускала. Незаконним звільненням їй також було завдано моральну шкоду.

Враховуючи наведені обставини, ОСОБА_1 просила визнати незаконним та скасувати наказ № 50-к від 30 травня 2019 року про її звільнення з роботи та зобов`язати відповідача поновити її на посаді начальника концертного відділу КП «Житомирська обласна філармонія ім. Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради з 30 травня 2019 року, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу із 30 травня

2019 року по день фактичного поновлення на роботі, а також 17 160 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ генерального директора КП «Житомирська обласна філармонія ім. Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради № 50-к від 30 травня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника концертного відділу, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника концертного відділу комунального підприємства «Житомирська обласна філармонія імені Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради з 31 травня 2019 року, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 38 997,23 грн за вирахування податків та обов`язкових платежів та 700 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 03 березня 2020 року апеляційну скаргу КП «Житомирська обласна філармонія імені Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради залишено без задоволення, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 січня 2020 року залишено без змін.

27 березня 2020 року засобами поштового зв`язку КП «Житомирська обласна філармонія імені Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради подано до Верховного Суду касаційну скаргу в справі № 295/9825/19 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 березня 2020 року, в якій заявник просив оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог в наведеній частині відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом зазначення в касаційній скарзі підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).

У травні 2020 року на виконання вимог ухвали суду від 16 квітня 2020 року КП «Житомирська обласна філармонія імені Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради надіслало уточнену касаційну скаргу, в якій заявник зазначає підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, вважаючи що суди попередніх інстанцій не врахували висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 758/9164/16-ц.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1

із 17 жовтня 1994 року працювала в КП «Житомирська обласна філармонія імені Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради (попередня назва - ДКП «Житомирська філармонія») на різних посадах, а 01 березня 2019 року позивача переведено на посаду начальника концертного відділу.

Наказом № 05-Д від 21 травня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани за невиконання посадових обов`язків.

Наказом № 06-Д від 29 травня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани за невиконання посадових обов`язків та незабезпечення належної роботи концертного відділу.

Наказом № 50-К від 30 травня 2019 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за пункту 3 статті 40 КЗпП України у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку.

В наказі №50-К від 30 травня 2019 року зазначено, що його видано на підставі протоколу робочої групи від 30 травня 2019 року, наказу №05-Д

від 21 травня 2019 та наказу №06-Д від 29 травня 2019 року.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником підприємства (установи, організації) або уповноваженим ним органом у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до цього працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

За змістом зазначеної норми працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Частиною другою статті 149 КЗпП України передбачено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Суди встановивши, що у наказі №50-К від 30 травня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 відсутня вказівка на те, яке саме допущене нею порушення трудової дисципліни стало приводом до звільнення, а також відсутні докази порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни після оголошення їй догани 29 травня 2019 року, дійшли обґрунтованого висновку про незаконність такого звільнення, необхідність поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному з урахуванням конкретних обставин справи.

Висновки судів відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 березня 2020 року в справі № 742/4121/18.

Таким чином правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права й дотримання норм процесуального права при розгляді справи не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга КП «Житомирська обласна філармонія імені Святослава Ріхтера» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 березня 2020 року є необґрунтованою.

Посилання заявника на те, що суди попередніх інстанцій застосували норму права без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 758/9164/16-ц, є помилковими, оскільки наведене у касаційній скарзі, як приклад неоднакового застосування норм матеріального права, судове рішення ухвалене за інших фактичних обставин.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України підстав для визнання касаційної скарги КП «Житомирська обласна філармонія імені Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства «Житомирська обласна філармонія імені Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житомирська обласна філармонія імені Святослава Ріхтера» Житомирської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта