Провадження № 2-з/742/17/20
Єдиний унікальний № 742/1314/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м.Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В., вивчивши матеріали за заявою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , забезпечення доказів,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача надав заяву про забезпечення доказів.

Свої вимоги аргументує тим, що до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області готується позов про визнання заповіту недійсним.

В ході підготовки справи для звернення до суду було здійснено адвокатський запит до Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області з метою отримання копії останнього заповіту складеного ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого секретарем Валківської сільської ради Чернігівської області, але до цього часу відповідь на адвокатський запит не надійшла.

Вивчивши зміст заяви суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України визначено, що учасники справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.4 ст.84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Метою такого процесуального інституту, як забезпечення доказів, є допомога особам, котрі беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Отже, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим,та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно. Ці процесуальні дії відрізняються метою їх вчинення, а також порядком виконання.

Заява про витребування доказів як спосіб їх забезпечення доказів може подаватися до суду як до, так і після подання позовної заяви, а ось клопотання про витребування доказів на підставі ст.84 ЦПК подається, позивачем та особами, яким законом надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб, разом з поданням позовної заяви. Відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Статтею 117 ЦПК України встановлені вимоги до заяви про забезпечення доказів.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують; її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

Відповідно до п.5 ч.1 ст.117 ЦПК України заява повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

З заяви, яка надійшла до суду вбачається, що остання не відповідає вимогам статті 117 ЦПК України.

Так, заява не містить відомостей про повне найменування(для юридичної особи) та імені (для фізичної особи) іншої сторони.

Оскільки, заява мотивована необхідністю витребування доказів з метою звернення з позовом про визнання заповіту недійсним, то іншою стороною можуть бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а вразі відсутності останніх, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, однак заявник в порушення вимог п.3 ч.1 ст.117 ЦПК України, не зазначив в заяві вище викладені відомості .

В разі відсутності відомостей про іншу сторону в заяві повинно бути зазначено про це.

Крім того, в заяві відсутнє обґрунтування необхідності саме забезпечення доказів, а саме: заявником не вказано про обставини, що свідчать про підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Оскільки заявником при подачі заяви про забезпечення доказів не було дотримано вимог ст.117 ЦПК України, така заява підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.83,84,116,117,353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , забезпечення доказів повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Коваленко А.В.