Справа № 215/2536/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О., розглянувши заяву Товариства обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожитий природній газ,-

ВСТАНОВИВ:

30.04.2020 ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожитий природній газ за період з 01.12.2017 по 28.04.2020 в сумі 8453,99 грн., 3 % річних в сумі 538,81 грн. та 1198,09 грн. інфляційних витрат, а також судового збору у розмірі 210,20 грн.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, оскільки подана заява не відповідає вимогам ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (у тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, на підтвердження сплати судового збору заявником надано платіжне доручення №37 (#05) від 11.02.2020, відповідно до якого заявник сплатив у філію - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» 210,20 грн. на рахунок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суду.

При перевірці зарахування сплаченого судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, виявлено, що сплачений судовий збір відповідно до вказаного платіжного доручення зараховано під час звернення заявника до суду з іншою заявою про видачу судового наказу, а саме по справі 215/1182/20, тобто за даною заявою про видачу судового наказу судовий збір не сплачено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, вважаю необхідним відмовити ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожитий природній газ, у зв`язку з не несплатою судового збору, що є порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 165, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожитий природній газ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвалу складено та підписано суддею 07 травня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Роз`яснити стягувачу та боржнику, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: