Справа № 237/291/20
Провадження № 2/237/626/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.04.20 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області

в складі: головуючого-судді Приходько В.А.

з участю секретаря Баглер О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Курахове за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати відповідачів такими, які втратили право користування житловим приміщенням - будинком за адресою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником даного житла на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2019 р., а відповідачі залишаються зареєстровані у ньому. Вказала, що останні у будинку не проживають, їх реєстрація у цьому житлі перешкоджає їй у використанні свого майна. Покликаючись на норми цивільного законодавства просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про судове засідання повідомлялася.

Відповідачі у судові засідання не з`явилися, про судові засідання повідомлялися, у зв`язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи.

З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.

Позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 27.11.2019 р., посвідченого державним нотаріусом Красногорівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 862.

Як видно з довідки по вказаному вище будинку, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у будинку з 01.11.2007 року, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований з 29.06.1998 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 05 листопада 2014 року під час розгляду справи № 6-158цс14, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Фактичні обставини справи та наявні докази переконливо свідчать, що відповідачі не проживають у житлі позивачки, збереження їх реєстрації у будинку перешкоджає повноцінно ним користуватися та розпоряджатися, призводить до необхідності нести додаткові витрати на оплату квартирної плати та комунальних послуг.

Викладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 280-282, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повному заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А. Приходько