Справа № 344/2448/20
Провадження № 22-ц/4808/829/20
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Горейко М.Д., Максюти І.О.

секретаря Мельник О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2020 року, ухвалене суддею Бородовським С.О.,

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 та просила стягувати з нього аліменти на дочку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 4000 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що з 08 вересня 2011 року по 03 грудня 2019 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_3 . Діти проживають та перебувають на її повному утриманні. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на дітей, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, не допомагає у вихованні та натуральному забезпеченні дітей. Зазначає, що відповідач ухиляється від своїх прямих обов`язків. На утримання дітей потребує мінімально 6000 гривень на місяць, оскільки витрачає кошти на медикаменти, продукти харчування, одяг, взуття, засоби особистої гігієни, комунальні послуги, гуртки. Вважає, що як мати, так і батько зобов`язані дбати про добробут дітей, брати участь у їх вихованні та забезпечувати усім необхідним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 травня 2020 року позов задоволено частково. Присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щомісячно аліменти в розмірі 2400 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки позивач не надала суду доказів в обґрунтування заявленого розміру аліментів, стягненню підлягають аліменти на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2400 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить його змінити та стягувати з ОСОБА_2 на її користь на неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення кожним з дітей повноліття.

У скарзі апелянт зазначає, що суд допустив неповне з`ясування обставин справи, через що його висновки є помилковими, судом неправильно застосовано норми матеріального права, що полягає в неправильному тлумаченні закону.

Висновок суду щодо ненадання доказів заявленого розміру аліментів є необґрунтованим та помилковим, оскільки суперечить інтересам дітей. Крім цього, судом неправильно застосовано норми матеріального права - ст.ст.182, 184 СК України. Невірно зазначено в мотивувальній частині рішення розмір прожиткового мінімуму на дітей, оскільки діти сторін досягли віку 7 і 8 років, тому необхідно було брати до уваги прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років, а не до 6 років, як вказав суд першої інстанції. Неправильно суд зазначив в резолютивній частині рішення «але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», оскільки при визначенні аліментів у твердій грошовій сумі таке обмеження не вказується. Також висновки суду у мотивувальній частині рішення суперечать його резолютивній частині, так як в мотивувальній частині рішення вказано стягувати аліменти в розмірі по 2400 гривень щомісячно, а в резолютивній частині рішення - 2400 гривень на обох дітей. Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17, який підлягає врахуванню судами відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму суперечить вимогам сімейного законодавства.

Вважає, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інших непрацездатних утриманців не має, працює неофіційно, тому його доходи не відображено у податкових звітах та документах, які він долучив до матеріалів справи. Відповідач у суді підтвердив, що йому на праві власності належить п`ятикімнатна квартира, за яку сплачує комунальні послуги, а тому не може платити аліменти у заявленому позивачкою розмірі. Із рішення суду видно, що утримання нерухомого майна є важливішим, ніж обов`язок батька утримувати дітей, у розмірі, що забезпечував би гармонійний їх розвиток, належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального, соціального розвитку та лікування, зокрема, і придбання шкільного приладдя, витрат на додаткові заняття.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження (Серія НОМЕР_1 та Серія НОМЕР_2 ) сторони є батьками дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2019 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживати з матір`ю.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_2 від 26 березня 2020 року №835/10/09-19-55-61-01 за період з 2 кварталу 2019 по 4 квартал 2019 року інформація про доходи відсутня (а.с.29).

За довідкою №993-03/2920 від 19 березня 2020 року ОСОБА_2 на 19 березня 2020 року в Івано-Франківському міському центрі зайнятості на обліку як безробітній не перебуває (а.с.32).

Відповідно до довідки Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради №1741 від 19 березня 2020 року ОСОБА_2 не одержує жодних видів допомог та компенсацій на 01 березня 2020 року (а.с.28).

Відповідно до Довідки ДФС на запит Івано-Франківського міського суду від 19 березня 2020 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків під реєстраційним номером: НОМЕР_3 (а.с. 16).

Позиція суду апеляційної інстанції

Оскільки даний спір відноситься до категорії малозначних спорів, що розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції у повній мірі таким вимогам не відповідає.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що обоє дітей сторін: дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є малолітніми, на час постановлення судового рішення судом першої інстанції їхній вік становив сім та вісім років відповідно, однак суд першої інстанції застосував при стягненні аліментів прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років.

За даними свідоцтв про народження (Серія НОМЕР_1 та Серія НОМЕР_2 ) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6), отже для розрахунку аліментів застосовується прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину на час ухвалення рішення судом першої інстанції становив 1109 гривень, а з грудня буде становити майже 1200 гривень.

Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (стаття 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»).

Таким чином, вказані величини свідчать лише про мінімальний рівень матеріального забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, з врахуванням того, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою як матері, так і батька, та враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, відсутність даних про матеріальне становище сторін, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, визначивши розмір аліментів в сумі 2400 гривень щомісячно на обох дітей, не врахував, що такий їх розмір не здатен забезпечити потреби кожної дитини.

Суд першої інстанції у повній мірі не врахував потреби дітей, що підростають, навчаються, необхідність забезпечення їх побутових та духовних потреб надалі, а тому колегія суддів, з огляду на це, вважає правильним визначити розмір аліментів на кожну дитину по 1600 гривень.

Апеляційний суд, враховуючи, що відповідач є працездатною особою молодого віку, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, а також що розмір аліментів повинен сприяти гармонійному фізичному та духовному розвитку дітей, вважає, що аліменти у такому розмірі не будуть створювати матеріальних труднощів відповідачу, який не повідомив суд про розмір доходів на спростування неспроможності сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Частково задовольняючи вимоги про визначення розміру аліментів суд першої інстанції зазначив, що позивач не обґрунтувала заявлений розмір аліментів, не довела потребу у стягненні з відповідача 4000 гривень аліментів, хоча суд повинен був при визначенні розміру аліментів враховувати тільки обов`язок та спроможність відповідача утримувати дітей.

Щодо посилання апелянта на неправильне зазначення в резолютивній частині «але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що присуджений розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий мінімальний розмір передбачений ч.2 ст.182 СК України (в редакції від 03 липня 2018 року), і визначений незалежно від способу присудження аліментів, тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку застосовується як при визначення аліментів у твердій грошовій сумі, так і у частці від заробітку.

Таким чином, рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині розміру аліментів та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі по 1600 гривень на кожну дитину.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2020 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Cтягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 аліменти на неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щомісячно в розмірі по 1600 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 липня 2020 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: М.Д. Горейко

І.О. Максюта