Провадження № 22-ц/802/337/20 Категорія: 84 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Галицької І.П.,

представника заявника ОСОБА_4,

представника стягувача Домальчука Р.В . ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою Другого відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Заяву мотивує тим, що заочним рішенням Луцького міськрайоного суду від 15 квітня 2014 року стягнуто в солідарно з Приватного малого підприємства «Інвід», як основного боржника та ОСОБА_3 , як поручителя в користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість на загальну суму 497346, 85 гривень та по 1720, 50 гривень судових витрат судового збору.

З метою звернення вказаного судового рішення до виконання Луцьким міськрайонним судом Волинської області 20 березня 2015 року видав позивачу два окремі виконавчі листи щодо кожного з відповідачів/боржників, у яких зазначено, що стягнення є солідарним.

Так на підставі виданого судом у даній цивільній справі виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 головним державним виконавцем другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області Левчук І.О. постановою від 21 квітня 2015 року ВП №47291084 було відкрито виконавче провадження про солідарне стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 497346, 85 гривень боргу та 1720, 50 грн. судового збору.

Станом на момент подання заяви до суду вказане виконавче провадження перебуває у провадженні Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області.

07 лютого 2019 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2014 року у даній справі в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 497346, 85 гривень та судового збору виконано в повному обсязі в ході здійснення виконавчого провадження, яке було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженком І.С. постановою від 01.10.2018 ВП 57325644 на підставі виданого судом у даній справі виконавчого листа щодо боржника Приватного малого підприємства « Інвід».

Постановою приватного виконавця від 07.02. 2019 року ВП 57325644 закінчено виконавче провадження згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»( у зв`язку з виконання рішення).

Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 20 березня 2015 року за рішенням суду від 15 квітня 2014 року у справі № 161/18953/13-ц у частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості на суму 497 346,85 гривень.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2019 року заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, який був виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 20.03.2015 року за рішенням суду від 15 квітня 2014 року у справі № 161/18953/13-ц, оскільки обов`язок боржника ОСОБА_3 відсутній у зв`язку з його виконанням іншою особою.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Другий відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволені заяви ОСОБА_3 відмовити.

На адресу апеляційного суду надійшла заява від державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Левчук І.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 58 ЦПК України, юридична особа беру участь у справі через свого представника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту положення (самопредставництво), або через представника.

Представником може бути адвокат або законний представник ( ч. 1 ст.60 ЦПК України).

Заяву державного виконавця про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає не обґрунтованою, та відмовляє у її задоволені оскільки юридична особа не обмежена у виборі представника та не позбавлена була можливості забезпечити представництво в суді юридичної особи іншим представником.

Враховуючи норми ст. 372 ЦПК України та неподання доказів про поважність причин неявки до суду апелянта, визнання судом неповажними причини неявки представника Другого відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), з метою дотримання вимог ст. 371 ЦПК України щодо строків розгляду справи, суд апеляційної інстанції ухвалив проводити розгляд справи у відсутності заявника.

Заслухавши учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що 20 березня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист в цивільній справі № 161/18953/13-ц про солідарне стягнення з ПМП "Інвід", як основного боржника та з ОСОБА_3 , як поручителя на користь ПАТ "Укргазбанк" - заборгованості на загальну суму 497 346,85 гривень, з яких: 424 355,59 гривень - заборгованість за кредитом; 25 903,88 гривень - заборгованість за процентами; 47 087,38 гривень - неустойка (пеня) та по 1 720,50 гривень судового збору.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

В даній справі було видано два виконавчих листи, відповідно до кількості боржників.

Постановою ВП № 47291084 від 21 квітня 2015 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 161/18953/13-ц від 20 березня 2015 року про солідарне стягнення з ПМП "Інвід", як основного боржника та з ОСОБА_3 , як поручителя на користь ПАТ "Укргазбанк" 497346,85 гривень боргу та 1720,50 гривень судового збору ( ас. 78) боржник: ОСОБА_3 , стягував ПАТ «Укргазбанк».

Постановою ВП № 57325644 від 01 жовтня 2018 року приватного виконавця відкрито виконавче провадження за провадження за виконавчим листом № 161/18953/13-ц від 20 березня 2015 року про солідарне стягнення з ПМП "Інвід", як основного боржника та з ОСОБА_3 індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , як поручителя на користь ПАТ "Укргазбанк", - заборгованості на загальну суму 497 346,85 гривень, з яких: 424 355,59 гривень - заборгованість за кредитом; 25 903,88 гривень - заборгованість за процентами; 47 087,38 гривень - неустойка (пеня) та по 1 720,50 гривень судового збору ( а.с. 79)

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженка І.С. від 07 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження встановлено, що заборгованість згідно виконавчого листа № 161/18953/13-ц, виданого 20 березня 2015 року в повному обсязі перерахована стягувачу. Основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження в повному обсязі стягнуті з боржника ( а.с. 80).

На адресу Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області було скеровано заяву від стягувача про те, що борг ПМП «Інвід» за рішенням суду повністю погашено та вони не мають майнових претензій до боржників, як заявника так і ПМП «Інвід».

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч.1,2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, закон передбачає можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (матеріально правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення (процесуально-правові обставини).

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як слідує з матеріалів справи у державного та приватного виконавця були на виконання виконавчі листи за даним рішенням, оскільки існує два різні боржники, як заявник так і ПМП «Інвід». Приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження, де боржник вказаний сама ПМП «Інвід» у зв`язку з повним виконанням рішення, та погашення основної суми боргу та судового збору виконавче провадження було закрито приватним виконавцем.

Відповідно до пункту 9 частини 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» в чинні редакції, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом, ПМП «Інвід» було скеровано клопотання про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з погашенням заборгованості за оскаржуваним виконавчим листом.

Листом від 19.08.2019 року №506/120 ( а.с 137) ПАТ АБ "Укргазбанк" повідомив Другий відділ ДАС міста Луцька про повне виконання основним боржником рішення Луцького міськрайонного суду про солідарне стягнення з ПМП "Інвід" та ОСОБА_3 суми боргу та судового збору.

Повне погашення заборгованості за рішення Луцького міськрайонного суду від 15 квітня 2014 року в тому числі суми боргу та сплаченого судового збору підтверджено, як поясненнями представника стягувача в апеляційній інстанції так і наданим ним листом № 50606/ 91.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених частиною першою цієї статті виноситься в день настання відповідних обставин або в день , коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Однак державним виконавцем, при наявності відповідної інформації про фактичне виконання в повному обсязі рішення за виконавчим документом, в порушення наведеної норми Закону не було винесено постанови про закінчення виконавчого провадження.

Слід зазначити, що відповідно до приписів ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі припинення виконавчого провадження з підстав передбачених пунктами 1,3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених пунктами1, 2, 4, 6,9( крім випадків, передбачених частиною дев`ятою статті 27 цього Закону) 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного дня з дня припинення виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження) виносить постану про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку встановленого цим Законом.

Наслідки визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року є закінчення виконавчого провадження, аналогічні вимоги містяться в п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній редакції .

Доводи державного виконавця про те, що подаючи відповідну заяву ОСОБА_3 мав намір уникнути сплати виконавчого збору не заслуговую на увагу.

Державний виконавець, отримавши заяву від стягувача про виконання рішення суду за яким було видано виконавчий лист, не позбавлений був можливості винести постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», та на підставі ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» винести постанову про стягнення виконавчого збору, виокремивши його в окреме провадження.

За таких обставин, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновками суду щодо задоволення заяви, з підстав відсутності майнового обов`язку боржника за виконавчим документом № 161/18953/13-ц від 20 березня 2015 року у зв`язку з його виконанням іншим боржником, а доводи апеляційної скарги є власним тлумаченням положень статті 432 ЦПК України.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, та були б обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення відповідно до частини 3 статті 376 ЦПК України апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374,375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді