Провадження № 2/161/1117/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 січня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.10.2019 року, номер запису: 185183550, вона є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В даному будинку зареєстровані відповідачі, однак у вказаному житлі не проживають, участі у його утриманні та оплаті комунальних послуг не приймають.

У зв`язку з чим, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Судові витрати позивач залишив за собою.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.10.2019 року, номер запису: 185183550, позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

В даному будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується довідою Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області від 12.09.2019 року № 2892 (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З викладених в позовній заяві обставин вбачається, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації, витрат по утриманню житла не несуть.

Згідно довідок Луцького РВП ЛВП ГУНП від 18.09.2019 року за № 12105/59/01-19 підтверджено факт не проживання відповідачів ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Тобто, станом на день розгляду справи, підтверджується не проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у будинку позивача більше одного року.

Відповідачі, будучи зареєстрованими у даному будинку позивача по даний час, порушують його права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити та визнати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 267 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 319, 321, 391, 383, 405, 406, ст. 156 ЖК України, ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк