Справа № 452/514/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"14" травня 2020 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Пташинського І.А.,

при секретарі Терлецькій І.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 11025,51 грн., яка виникла внаслідок невиконання позивачем зобов`язань за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначає, що 28.12.2006 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит в розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач не повернув своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2019 року, становить 11025,51 грн., з яких: 3620,02 грн. - заборгованість за кредитом; 6104,28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 300,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 500 грн. - штраф - (фіксована частина); 501,21грн. - штраф (процентна складова).

За клопотанням позивача та з урахуванням положень ст.ст. 274-277 ЦПК України розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зіслалося на те, що 28.12.2006 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

На підтвердження умов договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало суду копії наступних докуметів: анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 28.12.2006 р., витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунку заборгованості за договором №б/н від 28.12.2006 р. (станом на 31.12.2019 р.) яка становить 11025,51 грн., з яких: 3620,02 грн. - заборгованість за кредитом; 6104,28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 300,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 500 грн. - штраф - (фіксована частина); 501,21грн. - штраф (процентна складова).

Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування.

Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить підпису ОСОБА_1 .

Пам`ятка клієнта та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» в ПриватБанку із наявним в них підписом відповідача ОСОБА_1 , що підтверджував би її ознайомлення з ними, позивачем суду не надані.

Анкета-заява ОСОБА_1 від 28.12.2006 р. містить анкетні дані відповідача, її контактну інформацію, та містить дані про умови кредитування в розмірі 250 грн. (кредитний ліміт) з базовою відсотковою ставкою 1,9% на місяць із розрахунку 360 днів у році. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки.

У вказаній анкеті-заяві ОСОБА_1 від 28.12.2006 р. термін дії платіжної картки не вказаний.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Також, суд звертає увагу на те, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не підтверджує факт надання банком та отримання ОСОБА_1 кредиту в сумі 3600,00 грн. Вказана заява є лише зверненням позичальника до кредитора щодо надання кредиту в розмірі 250 грн. та передує укладенню кредитного договору.

До укладання кредитного договору та оформлення операції надання кредиту позичальник, який бажає отримати кредит, звертається в банк із заявою про надання кредиту та надає інші документи для розгляду банком можливості надання такого кредиту. І лише після розгляду заяви (звернення) від позичальника, вивчення та аналізу наданих документів, банк приймає рішення щодо можливості (чи неможливості) надання кредиту. Лише у разі позитивного рішення, банк укладає з позичальником кредитний договір.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що ні анкета-заява відповідача, ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а ні розрахунок заборгованості за договором №б/н від 28.12.2006 р., не є доказом та підтвердженням самого факту надання чи отримання кредитних коштів.

Інші письмові докази (квитанції, платіжні доручення, виписка з банківського рахунку відповідача, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» із підписом відповідача, докази строку дії картки «Універсальна» на яку позивачем надавався відповідачу кредитний ліміт), що підтверджують факт надання банком та отримання ОСОБА_1 кредиту саме в сумі 3600,00 грн. зі сплатою саме 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в матеріалах справи відсутні і позивачем суду не надані.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку що в задоволенні позову АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» слід відмовити у зв`язку з його недоведеністю.

З огляду на те, що в позові АТ КБ "Приватбанк" відмовлено, суд з урахуванням приписів ст.141 ЦПК України не стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.258-259, 268, 272-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя