Справа № 727/3010/20
Провадження № 2/727/909/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Булега Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернівці в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів посилаючись на те, що вона - ОСОБА_1 , 1955 року народження, є інвалідом II групи. У неї є єдиний син ОСОБА_2 , 1977 року народження.

Оскільки вона є інвалідом II групи і стан її здоров`я погіршується, то доводиться витрачати багато коштів на ліки і відповідно її пенсії не вистачає.

Посилалася також на те, що вона потребує додаткової матеріальної допомоги, оскільки при її невеликій пенсії по інвалідності доводиться витрачати кошти на ліки, які їй необхідні, а ще потрібні кошти на харчування та комунальні послуги, одяг.

Відповідач працює на посаді прокурора відділу прокуратури Донецької області, добровільно їй кошти на утримання не сплачує та не допомагає.

Відповідач працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вражає він може сплачувати їй аліменти на її утримання. у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно.

А тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовою заявою, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив суд справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1955 року народження, є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7).

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи довічно та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, що підтверджується посвідченням та довідкою Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (а.с.8, 14). Розмір пенсії, яку вона отримує, не може в повній мірі забезпечити всі її життєві потреби, зокрема придбання ліків, оплату житлово-комунальних послуг, а тому її матеріальне становище є досить складним.

Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків.

Згідно ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

У процесі судового розгляду судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою матір з підстав, викладених у ст. 204 СК України.

На підставі ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України).

Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Враховуючи, що позивач є непрацездатною особою так, як є інвалідом ІІ групи та отримує не високу пенсію, яка є єдиним її джерелом доходу, тому суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача, який є працездатним та працює і отримує заробітну плату (а.с.9).

Підстав, які б унеможливлювали надання матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, у розмірі визначеному позивачем та на який погоджується відповідач, немає.

При визначені розміру аліментів, судом враховується розмір пенсії позивача, встановлений законодавством України прожитковий мінімум для непрацездатних громадян, ту обставину, що відповідач є працездатною особою, та працює, тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на користь непрацездатної матері у розмірі 1/6 грн. частки від його заробітку (доходу) щомісячно.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 137, 141, 206, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 202, 204, 205 Сімейного кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 від його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з 07 квітня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: