Справа №203/2630/19
Провадження №2/0203/140/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним,

у с т а н о в и в:

1. 25 липня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є власницею 66 % часток домоволодіння АДРЕСА_2 (окрема квартира). Власником решти домоволодіння був ОСОБА_4 , який помер 1986 року. Після його смерті позивачка вступила у володіння його майном і відтоді відкрито і безперервно користується ним. Нещодавно позивачка дізналася про те, що власницею частини домоволодіння, що належала ОСОБА_4 , є відповідачка, якій це майно було подаровано ОСОБА_4 за договором дарування від 14.10.1991. Таким чином, договір дарування має явні ознаки недійсності і порушує право позивачки на набуття права власності на це майно у порядку набувальної давності. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання договору дарування від 14.10.1991 недійсним (а.с.а.с. 1 - 3).

2. 16 квітня 2020 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 105).

3. У судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлений позов, пояснивши, що позивачка є власницею 66% часток домоволодіння АДРЕСА_2 (окрема квартира). Власником решти домоволодіння був ОСОБА_4 , який помер 1986 року. Після його смерті позивачка вступила у володіння його майном і відтоді відкрито і безперервно користується ним. Нещодавно позивачка дізналася про те, що власницею частини домоволодіння, що належала ОСОБА_4 , є відповідачка, якій це майно було нібито подаровано ОСОБА_4 за договором дарування від 14.10.1991. Таким чином, договір дарування має явні ознаки недійсності і порушує право позивачки на набуття права власності на це майно у порядку набувальної давності.

4. Відповідачка до суду не з`явилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

5. Представник третьої особи до суду також не з`явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 61).

6. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

7. Судом встановлено, що позивачка на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 20.01.2000 є власницею 66/100 часток домоволодіння АДРЕСА_2 (окрема квартира) (а.с.а.с. 4, 5, 8).

8. Решта 34/100 часток домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.1967 належала ОСОБА_4 (а.с.а.с. 8, 44, 45).

9. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що свідчить актовий запис про смерть від 20.02.1986 №1150 (а.с.а.с. 48, 88).

10. 01 березня 2019 року право власності на 34/100 часток домоволодіння, що належали ОСОБА_4 , було зареєстроване за відповідачкою (рішення державного реєстратора КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Вусика М.О. №30556045). Підставою для зміни власника став договір дарування від 14.10.1991, укладений між ОСОБА_4 та відповідачкою, посвідчений державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Загубибатько Г.О. (номер у реєстрі - 3-5876) (а.с.а.с. 6, 42, 43).

11. Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

12. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

13. За правилами, встановленими частиною 1 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

14. Аналіз приведених норм дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено.

15. При цьому такий захист забезпечується судом винятково в разі, якщо він встановить, що права, свободи чи інтереси особи, що звернулася до суду, порушені.

16. Основоположним чинником при віднесенні позивачки до категорії осіб, право яких порушено, є встановлення судом факту незаконного позбавлення її речового права на спірне нерухоме майно, яким вона з дозволу ОСОБА_4 більше десяти років відкрито і безперервно користується.

17. Між тим, позивачка не надала суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження такого користування. Такими доказами відповідно до закону та сталої судової практики можуть бути договір оренди, договір найму, укладені з ОСОБА_4 , показання свідків тощо.

18. Викладене, безумовно, свідчить про відсутність ознак порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивачки.

19. З огляду на це суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявленого у справі позову.

20. При цьому суд вважає за необхідне за встановленим у справі фактом можливого фальшування (підробки) договору купівлі-продажу від 14.10.1991 постановити окрему ухвалу з направленням її копій для належного реагування до відповідних органів державної влади.

21. Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 209 - 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; АДРЕСА_3 ) у позові до ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_2 ; АДРЕСА_4 ), третя особа - П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне заочне рішення складено 21 травня 2020 року.

Суддя М.О. Католікян