Р І Ш Е Н Н Я Справа № 200/14061/19

Ім`ям України Провадження № 2/200/2459/20

16 березня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.,

при секретарі - Калантаєнку Д.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 у вересні 2019 року звернулась, до суду із позовною заявою до відповідачів - Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори, в якій, з урахуванням уточнень від 24 вересня 2019 року, прохає зняти арешт із її нерухомого майна, що накладено відповідачами на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2003 року (а.с. 1-4).

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 16 травня 2003 року вона придбала у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . 09 вересня 2019 року вона дізналася, що на неї накладено арешт у зв`язку із боргом ОСОБА_2 . Однак вказаний арешт накладено відповідачами вже після зміни власника вказаної квартири. Тому прохає суд скасувати арешт з її квартири, оскільки на час накладення арешту власницею квартири вже була вона, а не ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 18 вересня 2019 року позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с. 6).

Ухвалою суду від 25 вересня 2019 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 28 листопада 2019 року (а.с. 24).

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Пояснення надала аналогічні тексту позову, прохала позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 27-35). Позивачка не заперечувала проти розгляду справи за відсутності представників відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши фактичні обставини справи наданими ними письмовими доказами, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу № 323471 від 16 травня 2003 року, ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 16-17), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 за реєстраційним номером 341303 від 09 червня 2003 року (а.с. 18). Згідно з відомостями із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2003 року, на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт, реєстраційні номери обтяжень 4798550 та 4799037; боржником та власником квартири зазначено ОСОБА_2 (а.с. 19, 21). Позивачка звернулася до суду за захистом своїх порушених майнових прав, оскільки вважає, що арешт накладено неправомірно через те, що власником арештованої квартири є вона, а не ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормами статті 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту..

З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. 16 травня 2003 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . Право власності на цю квартиру зареєстровано за позивачкою 09 червня 2003 року. Як вбачається з відомостей із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження на спірну квартиру зареєстровано 13 квітня 2007 року на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2003 року. Тобто, це свідчить про те, що дана ухвала постановлена вже після набуття ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру. З цих підстав суд вважає, що майнове право позивачки порушено, а тому підлягає судовому захисту, через що, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту - задовольнити у повному обсязі.

Звільнити з-під арешту майно ОСОБА_1 у вигляді квартири АДРЕСА_1 , на яке накладено арешт, на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2003 року, Сьомою Дніпровською державною нотаріальною конторою, запис про обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13 квітня 2007 року за № 4798550.

Звільнити з-під арешту майно ОСОБА_1 у вигляді квартири АДРЕСА_1 , на яке накладено арешт, на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2003 року, постановою державного виконавця Москаленка В.А. державної виконавчої служби Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, запис про обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13 квітня 2007 року за № 4799037.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 30 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його проголошення, або протягом 30 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко