Справа № 521/3130/18
Провадження № 2/521/169/20
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Бобуйка І.А.,
секретаря судового засідання - Петренчук О.В.,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ФИЛАТОВА, 92» борг у розмірі 9834 гривні та 13 копійок та понесені у справі судові витрати.
За квартирою АДРЕСА_1 унаслідок тривалої несплати внесків у повному обсязі утворилася заборгованість. Дана квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.
Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобов`язані сплачувати кошти за утримання будинку за ставкою внеску, встановленого загальними зборами. Згідно виписки з рахунку АДРЕСА_1 сумарний борг мешканців цієї квартири, станом на 09.06.2020 року, складає 9834,13 грн.
Позивач стверджує, що відповідачі не сплачують платежі за утримання будинку за адресою АДРЕСА_1 , що перебуває на балансі ОСББ «ФИЛАТОВА, 92», а тому позивач змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила розглядати справу без її особистої участі, не заперечувала проти заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання повнорно не з`явилися, про дату, час та місце були повідомлення належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково, з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку унормовані Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Цей Закон регулює порядок створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань, асоціацій; відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження нерухомим майном у об`єднанні, асоціації; відносини між об`єднаннями та асоціаціями; відносини між об`єднаннями, асоціаціями і органами державної влади та органами місцевого самоврядування; відносини між об`єднаннями і господарюючими суб`єктами.
За приписами статті 1 Закону про ОСББ асоціація власників жилих будинків - це юридична особа, створена для представлення спільних інтересів об`єднань. Управителем є юридична особа, яка здійснює управління неподільним та загальним майном ж/к за дорученням власника (власників) майна і забезпечує його належну експлуатацію.
Діяльність об`єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації. До складу асоціації можуть входити об`єднання та власники садиб, що використовують спільно внутрішньоквартальні інженерні мережі (споруди) (ст.ст. 3, 8 Закону про ОСББ).
Відповідно до частини 4 статті 4 Закону про ОСББ, основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Згідно положень ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» , об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту, шляхом скликання загальних зборів, встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, крім іншого: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням.
Судом встановлено, що квартира під АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності (а.с.11).
Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами та зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобов`язані сплачувати кошти за утримання будинку за ставкою внеску, встановленого загальними зборами.
Частиною 6 статті 13 Закону про ОСББ передбачено, що разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку.
Згідно з частинами 5 та 8 статті 22 Закону про ОСББ у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об`єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку.
Таким чином, особа, яка є власником приміщення у ж/к, в якому створено ОСББ (асоціацію), зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні (асоціації), а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку така сума боргу підлягає стягненню.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15) та від 11 листопада 2015 року у справі № 914/189/14 (№ 3-945гс15) та від 27.01.2016 року у справі №904/8242/14.
Пунктами 1, 5, 10 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
З наданої до суду ОСББ «ФИЛАТОВА, 92» виписки з рахунку АДРЕСА_1 сумарний борг мешканців цієї квартири, станом на 09.06.2020 року, складає 9834,13 грн. (а.с.91-93).
Згідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
У своїй позовній заяві ОСББ «ФИЛАТОВА, 92» просить стягнути на його користь понесені у справі судові витрати, а саме: 2 250,00 грн. на правову допомогу та 1762,00 судового збору.
Стаття 133 ЦПК України вказує , що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 3, 4 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Стороною позивача не було надано ніякої інформації чим обумовлена суму витрат на правову допомогу у розмірі 2 250 гривень, а саме: які саме роботи виконував адвокат; час, який він затратив на виконання відповідних адвокатських робіт; обсяг наданих послуг тощо. Суду не було надано ніяких доказів того, що позивачем сплачено за правову допомогу саме 2 250 гривень.
Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні стягнення з відповідачів судових витрат на правову допомогу у розмір 2 250 гривень.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись ст. ст. 360, 382 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 15-17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст. ст. 12, 76, 77, 79, 80, 81, 141, 206, 246, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 352 ЦПК України, СУД
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
СУДДЯ: Бобуйок І.А.