Справа № 159/6731/19
Провадження № 2/159/230/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27 квітня 2020 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді Бойчука П.Ю.,
секретаря судового засідання Спасюк К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, згідно свідоцтва про право власності, ОСОБА_3 була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 . 22.07.2016 року ОСОБА_3 дала дозвіл на реєстрацію в названому житловому приміщенні своєму онукові - ОСОБА_2 .
Однак з моменту реєстрації в житловому будинку, останній ніколи не проживав.
Після смерті ОСОБА_3 власником житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_2 став батько позивача - ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого 07.08.2019 року, ОСОБА_4 подарував позивачу житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, а також земельну ділянку по АДРЕСА_2 .
Позивач вказує, що відповідач не проживав за зареєстрованим місцем проживання та інтересу до будинку не проявляв, витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг, не несе. Натомість, позивач самостійно несе витрати, пов`язані з утримання будинку.
З огляду на ті обставини, що відповідач у вказаному будинку ніколи не проживав за зареєстрованим місцем реєстрації, а його реєстрація призводить до порушення майнових та немайнових прав позивача, як власника житла, останній змушений звернутись до суду з даним позовом.
Враховуючи наведене, позивач просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_2 .
Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.02.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак попередньо подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач ОСОБА_2 , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав.
За вказаних обставин суд, прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 07.06.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області О.В. Олєйніковою.
У вказаному будинку з 22.07.2016 року зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується будинковою книгою для прописки громадян проживаючих в будинку АДРЕСА_2 та повідомленням підрозділу УДМС України у Волинській області.
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку АДРЕСА_2 не проживає з моменту реєстрації, тобто з 22.07.2016 року, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 29.11.2019 року.
Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб.
Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України.
Зокрема, ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.
За викладених вище обставин та зважаючи на вказані норми закону, суд визнає доведеним факт відсутності відповідача за вказаною адресою без поважних причин понад один рік. Існування будь-якої домовленості між сторонами про інші строки відсутності за адресою реєстрації відповідача, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідача в будинку позивача перешкоджає йому вільно володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.
Таким чином, суд визнає порушеним право власності позивача саме відповідачем, а тому це право підлягає захисту судом.
Суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що факт відсутності відповідача ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_2 понад встановлені строки повністю доведений, а тому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.
Судові витрати суд залишає за позивачем згідно вимог позовної заяви.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 319, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування будинком АДРЕСА_2 .
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 29 квітня 2020 року.

Головуючий:П. Ю. Бойчук