Ухвала

04 травня 2020 року

м. Київ

справа № 165/2893/19

провадження № 61-7506ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 17 січня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 25 березня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі -АТ КБ «Приватбанк» або Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору від 08 серпня 2011 року № б/н, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4 200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, відповідач несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, чим порушив умови договору.

У зв`язку з викладеним утворилась заборгованість за вищевказаним кредитним договором, яка станом на 29 липня 2019 року складала 24 156,67 грн, з яких: 2 815,70 грн - заборгованість за тілом кредиту; 19 714,46 грн - проценти за користування кредитом; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1 126,51 грн - штраф (процентна складова), яку Банк просив стягнути з відповідача на свою користь, а також понесені ним судові витрати при зверненні до суду.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 17 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 25 березня 2020 року, позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 08 серпня 2011 року № б/н у розмірі 2 815,70 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 1 921,00 грн судового збору.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не доведено, що саме ці Тарифи та Умови розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг.

АТ КБ «ПриватБанк» у квітні 2020 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 17 січня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 25 березня 2020 року у вищевказаній справі.

В касаційній скарзі заявник просить, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржувані судові рішення скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом та неустойки та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк», в іншій частині судові рішення залишити без змін.

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 24 156,67 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн х 100 = 210 200,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження АТ КБ «ПриватБанк» посилається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

При вирішенні спору суди давши оцінку доводам сторін, прийняли судові рішення відповідно до існуючої судової практики, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

З огляду на наведене, відсутні підстави вважати, що розгляд касаційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» забезпечить єдність судової практики і є пріоритетним у порівнянні з малозначним характером справи.

Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що зазначена справа має виняткове значення для Банку, оскільки невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасності повернення кредитних коштів ставить під загрозу повернення Банком залучених коштів вкладникам та перешкоджає стабільній роботі АТ КБ «ПриватБанк», Верховним Судом відхиляються, оскільки такі доводи є суб`єктивними судженнями заявника та нічим не підтверджені.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 17 січня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 25 березня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик