Справа № 703/1231/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який в подальшому збільшив, про зменшення розміру аліментів, мотивуючи його тим, що він згідно рішення суду сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 3 січня 2013 року і до повноліття дитини.

В зв`язку з тим, що після винесення рішення у нього народилась донька ОСОБА_7 та він зареєстрував шлюб з дружиною ОСОБА_8 , які перебувають на його утриманні, а тому він не може сплачувати аліменти у визначеному розмірі та просить суд зменшити їх розмір на утримання сина Марата з 1/4 частини до 1/8 частини його заробітку.

В судове засідання позивач не з`явився.

Представник позивача, адвокат Пашковський Д.П. в судовому засіданні позов у збільшеному вигляді підтримав. Пояснив, що згідно рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 4 лютого 2013 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку, до повноліття дитини. Він весь час виконував свої зобов`язання вчасно та в повному обсязі. Однак, у вересні 2013 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 , від якого в них народилась донька ОСОБА_7 . Крім того у його дружини від попереднього є син ОСОБА_11 , який також проживає разом із ними та знаходиться на його утриманні. Окрім того на підтвердження зміни в майновому стані позивач надав до суду медичні документи, які просить суд врахувати, так як дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка має проблеми із здоров`ям.

Вказав на те, що в зв`язку зі зміною сімейного стану у поивача на даний час не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі та просить суд зменшити їх розмір до 1/8 частини.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що позивач досить добре заробляє та має змогу сплачувати аліменти на утримання їх сина ОСОБА_6 у визначеному рішенням суду розмірі.

Представник відповідача, адвокат Геріх М.А., в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вказав на те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження викладених ним у позовній заяві фактів, зокрема він не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він несе витрати на утримання як дружини так і дітей від нового шлюбу.

Окрім того зазначив, що син сторін по справі ОСОБА_6 , дуже часто хворіє та на його лікування відповідач несе значні витрати, і в разі зменшення розміру аліментів на його утримання вона не матиме змоги належним чином здійснювати догляд за здоров`ям дитини. В зв`язку з цим вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.1,2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2007 року по 4 грудня 2012 року, що підтверджується рішенням суду № 2315/6503/2012 від 4 грудня 2012 року (а.с. 34).

За час перебування у шлюбі в позивача та відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19 листопада 2011 року (а.с.12).

Згідно копії рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/118/13 від 4 лютого 2013 року з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_9 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_12 в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 3 січня 2013 року і до досягнення сином повноліття (а.с.17).

За змістом ч.4,5, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Вказані вище обставини не заперечувались учасниками справи.

14 вересня 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Після винесення рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у нього народилась донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 6 травня 2016 року (а.с.11).

Крім того у дружини позивача ОСОБА_8 від першого шлюбу є син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 23 лютого 2010 року (а.с.13), який проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні.

В поданому суду позові позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 4 лютого 2013 року, яким він зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ч. 1 ст. 76 та ч. 1 ст. 80 ЦПК України вказує на те, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З довідки виданої Шевченківською районною в м. Києві державної адміністрації № 109.109/0пп/К-643 від 12 березня 2019 року (а.с.14) вбачається, що позивач ОСОБА_4 дійсно проживає разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 (а.с.14).

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч. 1 ст. 182 та ч. 1 ст. 183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина або інших обставин, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Зі змісту ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З копії довідки № 89 від 5 квітня 2019 року про потребу дитини у домашньому догляді, вбачається, що донька позивача ОСОБА_7 , дійсно потребує домашнього догляду в зв`язку з захворюванням (а.с.65).

Дружина позивача ОСОБА_14 , перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується витягом з наказу № 228-к від 17 квітня 2019 року (а.с.66).

Хвороба дружини позивача та понесення ним витрат на її лікування підтверджується наявними у справі медичними документами та фіскальними чеками (а.с. 67-73).

Довідкою державної служби України з надзвичайних ситуацій № 2627/49 від 4 червня 2019 року підтверджується факт відрахування із заробітної плати позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , заборгованість по сплаті відсутня (а.с.75,76).

Як вбачається з матеріалів справи після визначення розміру аліментів на користь відповідача за рішенням Смілянського міськрайонного суду від 04 лютого 2013 року, сімейний та матеріальний стан позивача змінився, оскільки в нього на утриманні з`явилась дружина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та донька ОСОБА_7 .

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу зазначених вище норм права суд робить висновок, що для зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних вище обставин, зокрема, зміни сімейного або матеріального стану платника аліментів.

Суд, дослідив і надані відповідачем документи на які вона посилається як на підставу для відмови в позові.

З оглянути доказів, наданих відповідачем, вбачається, що син ОСОБА_6 проживає разом із нею (а.с.37), має певні захворювання в зв`язку з чим проходив медичні обстеження та відповідний курс лікування (а.с.39-46), відповідач сплачує за навчання сина в ліцеї та за відвідування ним гуртків (а.с.88,89).

Відповідач та її представник посилаючись на вказані вище обставини, вважають, що зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів призведе до погіршення матеріального становища сина ОСОБА_6 та відповідач не матиме змоги сплачувати лікування, навчання та поза навчальні заклади, що негативно позначиться на розвитку дитини.

Суд, зазначає, що проживання сина ОСОБА_6 та його утримання відповідачем і було підставою для винесення рішення Смілянським міськрайонним судом Черкаської області 4 лютого 2013 року (а.с.16), а тому не може бути підставою для відмови у задоволені позову.

Що ж стосується понесення відповідачем витрат на лікування сина, його навчання та відвідування ним гуртків та поза шкільних заходів то це є обов`язком обох із батьків. У разі понесення значних додаткових витрат на сина ОСОБА_6 , відповідач має право звернутись до суду з позовом про стягнення понесених додаткових витрат, що передбачено ст. 185 СК України.

Дослідивши надані відповідачем докази, суд приходить до висновку, що вони не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Однак, суд не вбачає законних підстав і для зменшення розміру аліментів з 1/4 часини до 1/8 частини, оскільки батьки повинні нести порівну витрати на утримання дитини, а зменшення їх до вказаного позивачем розміру, призведе до того, що відповідач нестиме основний тягар утримання сина ОСОБА_6 .

За таких обставин суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, дійшов висновку, що слід зменшити розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду від 4 лютого 2013 року, з 1/4 до 1/6 частин всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина ОСОБА_6 .

Вимог про стягнення судових витрат, сторони у справі не заявили, тому їх слід віднести на їх рахунок.

Керуючись ст. 180, 182, 192 СК України, ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263- 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів задовільнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Нетішенським МВ УМВС України в Хмельницькій області 29 листопада 2000 року, РНОКПП НОМЕР_6 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючої по АДРЕСА_2 на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів за рішенням Смілянського міськрайонного скік Черкаської області від 4 лютого 2013 року.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31 липня 2020 року.

Головуючий: В. О. Прилуцький