Справа № 307/436/20
Провадження № 2/307/677/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 травня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Ніточко В.В., з участю секретаря судового засідання Мочан Н.І., позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тячівської державної нотаріальної контори, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

І. Виклад позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Тячівської державної нотаріальної контори, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона народилася у будинку АДРЕСА_1 . Її батьки збудували даний будинок, і вона разом з сестрою виросла у ньому. Даний будинок був зареєстрований на її маму ОСОБА_4 . Після смерті її матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , даний будинок, згідно заповіту, успадкувала її сестра ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті сестри, її чоловік спадщину не прийняв і на сьогоднішній день помер. Вона вступила в фактичне управління спадковим майном. У її сестри дітей не було, а тому вона є спадкоємицею 2 черги, однак нотаріус відмовляється оформити даний будинок за нею. Просить визнати її власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 .

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача Тячівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений.

Представник третьої особи Решетар В.В. в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує .

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до Тячівської державної нотаріальної контори, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно, прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2020 року до участі в даній справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, залучено ОСОБА_3 .

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2020 року по даній справі закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_5 є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 (а.с.18).

Із довідки Тячівського РПТІ від 18 липня 2016 року № 07/140 вбачається, що за ОСОБА_5 , в цілому, зареєстроване будинко володіння в АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 липня 2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 . Причиною відмови стало те, що спадкодавець ОСОБА_5 залишила заповіт від 21 серпня 1995 року, не на користь заявника, і після смерті ОСОБА_5 було відкрито спадкову справу на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом від 19 травня 2014 року (а.с. 15).

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 02 серпня 1982 року зареєстрували шлюб (а.с. 64).

Згідно заповіту від 21 серпня 1995 року, посвідченого секретарем Руськополівської сільської ради, ОСОБА_5 заповіла все своє майно ОСОБА_6 (а.с. 61).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16).

Згідно заповіту від 22 квітня 2016 року, посвідченого Тячівською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_6 заповів все своє майно ОСОБА_3 (а.с. 57).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.46).

Згідно довідки Тячівської міської ради № 405/02-341 від 09 лютого 2017 року, ОСОБА_3 поховав свого сусіда ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 59).

Із постанови апеляційного суду Закарпатської області від 16 липня 2018 року вбачається, що суд прийшов до висновку, що після смерті ОСОБА_5 , в порядку ч.2 ст.1268 ЦК України, спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_6 , який в свою чергу згідно останнього заповіту від 22 квітня 2016 року заповів все своє майно ОСОБА_3 . Натомість, у коло осіб, що мають право на обов`язкову частку, позивач ОСОБА_1 , як сестра спадкодавця, не входить, і права на спадкування не набула. (а.с.73-74).

V. Оцінка Суду.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Отже, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_5 , в порядку ч.2 ст.1268 ЦК України, спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_6 , який в свою чергу згідно останнього заповіту від 22 квітня 2016 року заповів все своє майно ОСОБА_3 . Натомість, у коло осіб, що мають право на обов`язкову частку, позивач ОСОБА_1 , як сестра спадкодавця, не входить, і права на спадкування не набула.

Крім цього, суд вважає, що позивач звернулася з позовною заявою до неналежного відповідача, оскільки за змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю ІІ групи, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

На підставі наведеного та ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1262, 1268, 1269, 1276ЦК України, і керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 142, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Тячівської державної нотаріальної контори, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області.

Відповідач: Тячівська державна нотаріальна контора, юридична адреса: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Незалежності, 30, ідентифікаційний код 02884003.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя В.В. Ніточко