465/6343/17
4-с/465/24/20
У Х В А Л А

судового засідання

21.05.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Ванівського Ю. М.

за участі секретаря Школьнікової К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові скаргу ОСОБА_1 на дії Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, боржник ТОВ Маркасон,-

в с т а н о в и в:

заявник (стягувач) звернувся до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, де зазначає, що 07 вересня 2018 року він звернувся до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа виданого Франківським районним судом м. Львова 28.03.2018 року у справі №465/6343/17 щодо ТОВ Маркасон юридична адреса якого у Дарницькому районі м. Києва. До своєї заяви скаржник долучив оригінал виконавчого листа та квитанцію про сплату авансового внеску. Вказана заява була надіслана цінним листом за №390 від 07.09.2018р. та отримана Дарницьким РВДВС 10 вересня 2018 року на підтвердження чого надав суду опис вкладення та поштовий чек. 02 листопада 2018 року скаржник звернувся до Дарницького РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві із скаргою щодо невідкладності початку дій примусового виконання, оскільки після надсилання заяви із виконавчим листом, жодних документів (постанови про відкриття виконавчого провадження тощо) стягувач не отримував, однак станом на момент подачі скарги до суду, відповіді на свою заяву не отримав, як і не отримав жодних документів про відкриття виконавчого провадження.

Також скаржник ОСОБА_1 зазначає, що перевіривши із адвокатом Автоматизовану систему пошуку виконавчих проваджень Міністерства юстиції України він виявив інформацію про те, що Дарницьким РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві 01.10.2018 року було відкрите виконавче провадження №57315006 щодо ТОВ "Маркасон", де він зазначається стягувачем. Разом з тим, в рядку стан виконавчого провадження зазначається ОСОБА_2 , про що надав суду відповідні витяги-копії. Виконавчим листом було вирішено (присуджено): Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркасон» надати ОСОБА_1 всю необхідну інформацію про товари, які ним реалізовуються, в тому числі і на інформаційному порталі ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українською мовою. При перевірці фактичного виконання рішення скаржник перейшов за посиланням вказаним у виконавчому листі https://modnakasta.ua/ та побачив, що рішення суду є не виконаним, оскільки вся інформація на ресурсі є іноземною (російською) мовою, а отже виконавче провадження не може бути завершене. З огляду на зазначене просить суд: визнати дії щодо ненадання інформації заявнику про відкриття та закриття виконавчого провадження, зокрема на заяву від 02.11.2018 року - неправомірними. Визнати протиправною та скасувати постанову Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про закінчення виконавчого провадження №57315006. Стягнути з Відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу.

В судове засідання скаржник не з`явився, 10.02.2020 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Суб`єкт дії, якого оскаржуються - Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на розгляд скарги 14.02.2020 року не з`явився. Після повторного виклику на 24.03.2020 року повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, однак, відповідно до ст. 450 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги. Також, не подав суду жодного доказу на підтвердження фактичних обставин спору та правових підстав його заперечення щодо скарги.

Боржник - ТОВ Маркасон надав заперечення, в якому зазначив, що рішення є виконане у повному обсязі, а тому просить суд відмовити у задоволенні скарги.

Розглянувши матеріали скарги та встановивши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав. У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що" стаття 6 §1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом, належними доказами по справі, встановлено, що 07 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа виданого Франківським районним судом м. Львова 28.03.2018 року у справі №465/6343/17 щодо ТОВ Маркасон. Зазначену заяву органом виконавчої служби було отримано 10 вересня 2018 року.

Повторно, 02 листопада 2018 року, скаржник ОСОБА_1 звернувся до Дарницького РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві із скаргою щодо невідкладності початку дій примусового виконання, оскільки після надсилання заяви із виконавчим листом, жодних документів (постанови про відкриття виконавчого провадження тощо) він не отримував. Суду надано належні докази, які підтверджують отримання органом ДВС цієї скарги.

18.01.2019 року скаржник ОСОБА_1 звернувшись за отриманням правової допомоги, про що надано відповідне підтвердження, через автоматизовану систему виконавчих проваджень дізнався про те, що виконавче провадження, в якому він є стягувачем, вже завершене, після чого у десятиденний термін скаржник звернувся до суду із цією скаргою.

Жодних доказів, які б спростовували зазначені обставини суду надано не було.

Суд критично оцінює заперечення боржника, в якому він надає копію постанов про відкриття та закриття виконавчого провадження, оскільки такі не підписані та належним чином не завірені, окрім того, боржник не надав докази надсилання таких постанов стягувачу у справі, а текст заперечення зводиться до виконання боржником судового рішення, що, в розгляді даної скарги, судом не встановлюється.

В ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження.

В ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення, до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

В ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що постанова про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Таким чином скаржникові гарантовано законом право на отримання постанови про відкриття виконавчого провадження. Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві не надав суду доказів того, що ним надіслано стягувачеві відповідну постанову у спосіб, що передбачений законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний: 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Судом встановлено, що Дарницьким РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві не було надіслано жодного документу (постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про закриття виконавчого провадження) стягувачу, а також не було вжито жодних заходів на скаргу подану стягувачем на ім`я начальника Дарницького РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, що, в свою чергу, вплинуло на права стягувача у виконавчому провадженні визначені ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" та порушило його право на участь у виконавчому провадженні.

Згідно ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що вимоги скаржника щодо визнання дій Дарницьким РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві щодо ненадання інформації заявнику про відкриття та закриття виконавчого провадження, зокрема на заяву від 02.11.2018 року - неправомірними та визнання протиправною та скасування постанови Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про закінчення виконавчого провадження №57315006 - підлягають задоволенню.

Вимога скаржника ОСОБА_1 стосовно стягнення витрат на правову допомогу також підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Договором від 18.01.2019 року укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Яцишиним І. В. про підготовку позову до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження відповідає предмету даного спору.

Актом виконаних робіт та квитанцією про сплату коштів на підставі договору про надання юридичних послуг від 18.01.2019 року підтверджується надання послуг за вищевказаним договором та оплата витрат за надання правової допомоги заявнику на суму 2 тис. грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 4, 6, 11, 18, 28, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 137, 447, 451 ЦПК України, - суд

У Х В А Л И В:

скаргу ОСОБА_1 на особу дії якої оскаржуються: Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, боржник ТОВ Маркасон на рішення та бездіяльність державного виконавця - задовольнити.

Визнати дії Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві () щодо ненадання інформації заявнику ОСОБА_1 про відкриття та закриття виконавчого провадження, зокрема на заяву від 02.11.2018 року - неправомірними.

Визнати протиправною та скасувати постанову Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві () про закінчення виконавчого провадження №57315006.

Стягнути з Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду апеляційної скарги.

Суддя Ванівський Ю.М.