Справа № 495/3760/19
Номер провадження 2-з/495/35/2020
УХВАЛА

про забезпечення позову

14 квітня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської Боярський О.О., розглянувши заяву Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про забезпечення позову по справі за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, ТОВ «Укрбудінвест» про визнання незаконним рішення, визнання недійсним свідоцтв про право власності на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, ТОВ «Укрбудінвест» про визнання незаконним рішення, визнання недійсним свідоцтв про право власності на земельні ділянки.

10 квітня 2020 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

1. земельна ділянка площею 0,0907 га для індивідуального дачного будівництва по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0067;

2. земельна ділянка площею 0,0907 га для індивідуального дачного будівництва по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:005:0068;

3. земельна ділянка площею 0,0907 га для індивідуального дачного будівництва по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:005:0075.

Подану заяву позивач обґрунтовує тим, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться справа № 520/7114/16-к за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . По даній кримінальній справі було вжито заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на ряд земельних ділянок, у тому числі на земельні ділянки які є предметом розгляду даної цивільної справи та вище зазначені. Позивачу стало відомо, що розгляд кримінальної справи 520/7114/16-к завершується тому вжиті заходи кримінального провадження будуть скасовані.

На думку позивача, несумлінні дії приватних осіб та не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому у разі задоволення позову. У зв`язку з цим, з метою запобігання можливості відповідачів здійснити відчуження та забудову вказаних земельних ділянок місцева прокуратура просить суд накласти арешт на зазначені ділянки АДРЕСА_4 НОМЕР_1 а АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 .

Ознайомившись з матеріалами справи та дослідивши доводи поданої заяви про забезпечення позову суд приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Затоківської селищної ради № 2748 від 29.12.2014 року відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва. В подальшому вказаним особам реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області видано свідоцтва про право власності на нерухоме майно:

ОСОБА_1 свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 , індексний номер 32641872 від 24.01.2015 року на земельну ділянку площею 0,0907 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0067;

ОСОБА_2 - свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 , індексний номер 33092386 від 03.02.2015 року на земельну ділянку площею 0,0907 га по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:005:0068;

ОСОБА_3 - свідоцтво про право власності серії НОМЕР_4 , індексний номер 32643070 від 24.01.2015 року на земельну ділянку площею 0,0907 га по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:005:0075.

Предметом розгляду даної справи є правомірність набуття відповідачами вказаних земельних ділянок, а саме позивач заявив вимоги про визнання незаконним рішення Затоківської селищної ради № 2748 від 29.12.2014 року та визнання недійсними Свідоцтва про право власності відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідачі позовні вимоги не визнають, відстоюють свої майнові права на спірні ділянки. Існування арешту на спірне нерухоме майно, який був накладений в межах кримінального провадження, забезпечує належне виконання рішення суду у майбутньому у разі задоволення позову. Саме тому суд вважає заяву позивача про забезпечення позову обґрунтованою, оскільки з моменту скасування заходів забезпечення кримінального провадження існує ризик невиконання рішення по дійсній цивільній справі.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З урахуванням наведеного роз`яснення, що міститься в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву про забезпечення позову, а саме шляхом накладення арешту у вигляді заборони на відчуження вказаного майна, з метою не порушення права на володіння та користування майном. Такий захід не зашкодить істотним чином правам та інтересам відповідачів, оскільки вони не обмежуються у володінні та/або у користуванні своїм майном, а обмежуються виключно в праві розпорядження таким майном.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд враховує те, що вжиття таких заходів не може вплинути жодним чином на господарську діяльність відповідачів якщо вони є суб`єктами господарської діяльності, оскільки наявність обтяження на майно, яке належить фізичним особам, ніяким чином не впливає на саму діяльність підприємства.

Судом враховується, що накладання арешту на майно особи, безперечно є втручанням зі сторони державного органу у право власності особи, передбачене статтею 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статі 1 Протоколу №1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються і поставленою метою. (Рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28.07.1999 року, заява №22774/93).

При розгляді заяви про забезпечення позову слід враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи викладене суд вважає, що з метою забезпечення виконання можливого рішення суду та ефективного захисту, поновлення порушених прав та інтересів територіальної громади смт Затока, за захистом та в інтересах яких позивач звернувся до суду, слід накласти арешт у вигляді заборони відчуження вказаного вище майна. Тобто, заява про забезпечення позову може бути частково задоволена з зазначенням про заборону відчуження майна, без накладення обмежень на користування та володіння ним.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність арешту вказаного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість відчужити майно третім особам.

Щодо зустрічного забезпечення, то у позивача відсутні пропозиції з цього приводу з огляду на те, що обраний захід забезпечення позову жодним чином не впливає на майновий стан відповідачів та не позбавляє його права володіння, користування вищевказаним майном, а лише направлений на тимчасове обмеження у розпорядженні майном з метою забезпечення виконання рішення суду і ефективного захисту, поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.

На думку суду, запропонований позивачем захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту з метою позбавлення відповідачів можливості розпорядження (відчуження) спірного майна є доцільним в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Одночасно суд звертає увагу відповідачів на те, що забезпечення позову є тимчасовим заходом та може бути скасований у разі представлення суду доказів щодо необґрунтованості позовних вимог та відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову Білгород-Дністровської місцевої прокуратури. Також, наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачу збитки. В даному випадку, враховуючи всі існуючі обставини суд не вважає необхідним застосовувати зустрічне забезпечення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.149, 150, 153, 154, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про забезпечення позову по справі за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, ТОВ «Укрбудінвест» про визнання незаконним рішення, визнання недійсним свідоцтв про право власності на земельні ділянки задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження наступного нерухомого майна:

1. земельна ділянка площею 0,0907 га, надана для індивідуального дачного будівництва по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0067;

2. земельна ділянка площею 0,0907 га, надана для індивідуального дачного будівництва по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:005:0068;

3. земельна ділянка площею 0,0907 га, надана для індивідуального дачного будівництва по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:005:0075.

Роз`яснити відповідачам зміст частин 1-2 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Ухвала суду є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення та набирає чинності з 13.04.2020 р.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя