єдиний унікальний номер справи 531/357/20
номер провадження 2/531/234/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря - Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Карлівської міської ради Полтавської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою у якій просить визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: житловий будинок, гараж, навіс, літню кухню, топочну, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

У позові посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.2016 позивачу належить земельна ділянка площею 0,1000 га в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У період з 2017 по 2019 року з метою поліпшення житлових умов позивач без необхідних дозволів здійснив самочинне будівництво житлового будинку площею 101,3 кв.м, гаражу площею 25,7 кв.м, навісу площею 38.1 кв.м, літньої кухні площею 22,3 кв. м, топочної площею 19.2 кв.м. Позивач звернувся до Відділу містобудування та архітектури Карлівської міської ради з заявою про узаконення самочинного будівництва та подальшого оформлення права власності на них. У відповіді позивача було повідомлено про порядок узаконення самочинно збудованих будівель. Позивачу було роз`яснено, що прийняття в експлуатацію самочинно збудованих будівель, можливо лише після визнання права власності на них в судовому порядку. На замовлення позивача ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» було виготовлено технічний паспорт, в якому зафіксовані вказані об`єкти нерухомого майна як самочинні. За результатами проведення експертизи спірного житлового будинку та господарських будівель, встановлено відповідність чинним будівельним нормам України, технічний стан добрий, відсутні дефект та пошкодження, які не перешкоджають нормальній експлуатації конструктивних елементів будівлі, або знижують несучу спроможність. Проведені будівельні роботи капітальні та надійні. Встановлено відповідність вимогам надійності і довговічності і можливість подальшої експлуатації. Вогнестійкість об`єкта-ІІІ (згідно з додатком В ДБН В.1.1 - 7 - 2002 «Захист від пожежі. Пожежна безпека об`єктів будівництва»).

В судове засідання позивач не з`явився. Від його представника надійшла заява, у якій підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надійшла заява, відповідно до якої просили розглядати справу без уповноваженого представника, покладаються на розсуд суду.

Дослідивши надані докази, суду приходить до висновку про можливість задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стаття 16 ЦК України визначає як один зі способів захисту судом цивільного права та інтересу - визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

22.11.2016 позивачем придбано земельну ділянку площею 0,1000 га в АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що вбачається з доданої копії договору купівлі-продажу (а.с.7), також підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8).

Станом на 10.12.2019 було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 (а.с.9-11), з відмітки у якому вбачається наявність будівель, що наявні будівлі, на які не надано документи, що дають право на виконання будівельних робіт, або засвідчуть прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів : житловий будинок «Е-1», гараж «З», навіс «з», літня кухня «Ж», топочна «ж1». Рік забудови зазначений 2019.

За результатами проведення експертизи спірного житлового будинку та господарських будівель, встановлено їх відповідність чинним будівельним нормам України, технічний стан добрий, відсутні дефект та пошкодження, які не перешкоджають нормальній експлуатації конструктивних елементів будівлі, або знижують несучу спроможність. Проведені будівельні роботи капітальні та надійні. Встановлено відповідність вимогам надійності і довговічності і можливість подальшої експлуатації. Зазначене вбачається у Висновку від 05.02.2020 (а.с.12-22).

Частиною 1 ст.375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до 5 частини вказаної статті, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

В постанові від 30 березня 2016 року, ухваленій у справі №6-265цс16, Верховний Суд висловив правову позицію щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу а також правової визначеності самочинного будівництва. Так, стаття 876 Цивільного кодексу щодо визначення замовника власником об`єкта будівництва застосовується лише у взаємозв`язку зі ст.331 цього кодексу щодо обов`язкової умови про наявність права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно. В інших випадках відповідно до ст.376 ЦК України такі об`єкти будівництва та інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, а особа, яка його здійснила, не набуває права власності на нього.

Оскільки, позивач є власником земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво сараїв, цільове призначення якої:для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , суд вважає необхідним застосувати ст.376 ЦК України.

Враховуючи, викладене, суд вважає, за можливе, задовольнивши позов, визнати за позивачем право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: житловий будинок «Е-1», гараж «З», навіс «з», літню кухню «Ж», топочну «ж1» в АДРЕСА_1 . Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 375, 376 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Карлівської міської ради Полтавської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що розташоване на приватизованій земельній ділянці, площею 0,10 га, кадастровий номер - :50:001:0511, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а саме: житловий будинок «Е-1» площею 101,3 кв.м, гараж «З» площею 25,7 кв. м., навіс «з» площею 38,1 кв.м, літню кухню «Ж» площею 22,3 кв.м, топочну «ж1» площею 19,2 кв.м, розташовані в АДРЕСА_1 . Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. С. Попов