Провадження №2/756/2015/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 червня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Яценко Н.О.,

за участю секретаря Дрончак Д.А.

представника позивача та третьої особи Ринкового В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕМІДА» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у вересні 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача.

В обґрунтування позову вказує, що автомобіль «DAEWOO» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_2 , по 27.04.2019 р. знаходився на технічному обслуговуванні на СТО ТОВ «ФЕМІДА».

Станом на 28.04.2019 р. автомобіль «DAEWOO» д.н.з. НОМЕР_1 , після технічного обслуговування, знаходився на не охоронюваній стоянці біля СТО третьої особи.

Позивач вказує, що 28.04.2019 p., після 18-00 год., працівник СТО TOB «ФЕМІДА» ОСОБА_3 без всякого погодження з керівництвом СТО та без відома старшого механіка СТО, самочинно взяв автомобіль «DAEWOO», д.н.з НОМЕР_1 та виїхав зі стоянки в невідомому напрямку.

28.04.2019 р. відповідач, керуючи автомобіль «DAEWOO», д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння на пр-ті Оболонський, 26 в м. Києві о 19-20 год. скоїв зіткнення з автомобілем «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_3 , а потім з автомобілем БМВ д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальних збитків на суму 47 559 грн. 34 коп., що підтверджується звітом № 20190428/1 від 02.09.2019 р. про незалежну оцінку визначення вартості матеріального збитку, проведеною Експертною компанією ЕКСПЕРТПЛЮС.

Постановою Оболонським районним судом м. Києва від 05.06.2019 р. у справі №756/6284/19 встановлено, що відповідач своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, тобто порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна в результаті керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст.1166, 1187,1192 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму матеріального збитку в розмірі 47 559 грн. 34 коп. та судові витрати.

Ухвалою суду 04.10.2019 року відкрито спрощене позовне провадження по справі.

Представник позивача та третьої особи в судовому засіданні позов підтримав, з обставин викладених в ньому та просив задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судові засідання призначені на 22.10.2019 р., 11.02.2020 р. та на 30.06.2020 р. неодноразово не з`являвся, про дату, місце та час був повідомлений належим чином та своєчасно, причини своєї неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що 28.04.2019 р. о 19 год. 20 хв. відповідач, керуючи автомобіль «DAEWOO», д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння на пр-ті Оболонському, 26 в м. Києві о 19-20 год. скоїв зіткнення з автомобілем «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_3 , а потім з автомобілем БМВ д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва, від 05.06.2019 року, у справі №758/6284/19, водія ОСОБА_3 визнано винним, в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.5-6), разом з тим провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342 /95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що вищезазначена постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП набрала законної сили, а обставини встановлені в ній не доказуються при розгляді інших справ, суд вбачає вину відповідача у ДТП.

Відповідно до звіту №20190428/1 від 02.09.2019 р. складеного ТОВ «ЕКСПЕРТПЛЮС» вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу марки «DAEWOO» д.н.з. НОМЕР_1 складає 47 559 грн. 34 коп. (а.с.7-30).

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають із встановлених обставин.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення.

Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утримання транспортних засобів механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З врахуванням наведеного, суд, вважає, що відповідач як винна особа в ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу матеріальний збиток, завданий внаслідок пошкодження належного ОСОБА_2 транспортного засобу «DAEWOO» д.н.з. НОМЕР_1 , що становить 47 559 грн. 34 коп.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., а тому на підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263- 265, 274, 280-282 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) в якості відшкодування матеріальних збитків грошові кошти в сумі 47 559 грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 липня 2020 року.

Суддя Н.О. Яценко