Справа № 315/1512/19
Номер провадження № 2/315/134/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

при секретарі: Браціло І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, -

В С Т А Н О В И В:

03.12.2019 року до суду звернувся Концерн «Міські теплові мережі» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

В позові представник посилався на те, що 01.09.2018 року між сторонами був укладений договір № 202390 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до п.1.1 якого позивач взяв зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді, а відповідач взяв обов`язок прийняти її та оплатити її вартість за діючими тарифами, згідно додатку до договору позивач відпускає теплову енергію нежитловим приміщенням АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , які належать відповідачу, так за період з грудня 2018 року по червень 2019 року позивач відпустив теплову енергію на суму 35901,08 грн., відповідачем сплачено 6153,84 грн., заборгованість склала 29747,24 грн., посилаючись на ст.625 ЦК України сума інфляції за спірний період склала 377,13 грн., 3% річних від простроченої суми становить 407,37 грн., розмір пені 3903,77 грн., прохав стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу 29747,24 грн., суму інфляції за спірний період 377,13 грн., 3% річних в розмірі 407,37 грн., пеню в сумі 3903,77 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 1921 грн.

11.12.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання на 04.02.2020 року.

Відповідач відзив на позов не надав.

04.02.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області розгляд справи відкладено на 10.03.2020 року в зв`язку з неявкою представника позивача в судове засідання та ненаданням заяви про не заперечення проти заочного розгляду справи. 27.02.2020 року до суду звернувся представник позивача з заявою про розгляд справи у відсутність представника та розгляд справи в заочному порядку.

05.03.2020 року до суду звернувся представник відповідача ОСОБА_2 з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

10.03.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено, розгляд справи відкладено на 14.04.2020 року.

14.04.2020 року належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, суду пояснивши, що вартість отриманої відповідачем теплової енергії сплачена в повному обсязі, що підтверджується актом звірки розрахунків за 2019 рік, прохав в задоволенні позову відмовити.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:

01.09.2018 року між сторонами був укладений договір № 202390 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до п.1.1 якого позивач взяв зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді, а відповідач взяв обов`язок прийняти її та оплатити її вартість за діючими тарифами, що підтверджується копією договору.

Відповідно додатку до договору позивач відпускає теплову енергію нежитловим приміщенням АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , які належать відповідачу, що підтверджується копією договору.

07.05.2019 року відповідачу була направлена претензія щодо погашення заборгованості за теплову енергію, що підтверджується її копією та копією реєстру відправлення простої кореспонденції.

Суд, відмовляючи в задоволенні позову, вважає встановленими наступні обставини.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є правовідносинами по договору надання послуг, які регулюються Главою 63 Цивільного Кодексу України Послуги, Загальні положення та умовами договору № 202390 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, укладеного 01.09.2018 року між сторонами.

Відповідно ч.5 п.4 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, керуючись ч.5 п.4 ст.12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених цим Кодексом, а саме надав можливість відповідачу надати відзив на позов, а також надати суду всі наявні у учасників судового процесу докази.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд доходить висновку, що відповідач не порушив зобов`язання щодо оплати вартості теплової енергії в гарячій воді за 2019 рік.

Висновок суду ґрунтується на наступному.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що права і обов`язки сторін виникли з договору №202390 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.09.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що відповідно до п.1.1 умов укладеного між сторонами договору №202390 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.09.2018 року позивач взяв зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді, а відповідач взяв обов`язок прийняти її та оплатити її вартість за діючими тарифами.

Позов надійшов до суду 03.12.2019 року, в позові представник позивача посилався на те, що позивач відповідно до умов договору відпустив теплову енергію за період з грудня 2018 року по червень 2019 року вартістю 35901,08 грн., яка оплачена відповідачем на суму 6153,84 грн., тоді як заборгованість в розмірі 29747,24 грн. не погашена відповідачем, що підтвердив розрахунком основного боргу.

Однак як свідчить надана суду копія акту взаємних розрахунків, то вартість відпущеної позивачем теплової енергії за період з грудня 2018 року по жовтень 2019 року становить 20217 грн.

Тоді як оплата з період з грудня 2018 року по жовтень 2019 року склала 20216,50 грн., що підтверджується копією акту взаємних розрахунків.

Таким чином на момент звернення до суду відповідач погасив заборгованість за надану послугу.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як у задоволенні позову відмовлено, то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на позивача понесені позивачем і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 1921 грн. та не стягує їх з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4-6, 10-13, 89, 141, 263-266, 268 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 526, 546, 549, 550, 610-612, 625, 629, 901, 903 ЦК України, договором № 202390 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.09.2018 року суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води залишити без задоволення.

Повний текст рішення буде складено 21.04.2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Ярош С.О.