Дата документу 14.05.2020
Справа № 501/1333/20
У Х В А Л А

14 травня 2020 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., розглянувши матеріали цивільної справи за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: Держави Україна в особі Державної казначейської служби України

вимоги позову: про відшкодування майнової та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 29.04.2020 року звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 13.05.2020 року позов розподілений для розгляду судді Петрюченко М.І.

Як вбачається з позовної заяви предметом спору є - відшкодування матеріальної та моральної шкоди в рамках кримінальної справи №501/1955/16-к.

Разом з тим, я вхожу до складу колегії суддів, що розглядають кримінальні провадження: № 0000062 від 16 лютого 2016 року, №0000562 від 17 березня 2016 року, № 0000080 від 29 вересня 2016 року, № 0000030 від 21 лютого 2017 року, №0001030 від 04 серпня 2017 року за обвинуваченням: ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ст.386, ч.1 ст.396, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України; ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України; ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України; ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України; ОСОБА_10 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 та ч.2 ст.121, ч.5 ст.27 та ч.4 ст.296 КК України; ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.296, ст.386, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185 КК України, ч.1 ст.14 ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_12 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України; ОСОБА_13 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185 КК України, ч.1 ст.14 та ч.5 ст.185 КК України, ч.2 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України; ОСОБА_14 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України; ОСОБА_15 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України; ОСОБА_16 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України; ОСОБА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.396 КК України.

Вказані обставини, в силу вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, є тими обставинами, що зобов`язують заявити самовідвід, у зв`язку з цим, заявляю самовідвід у розгляді даної справи.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також, що відповідно до положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зважаючи на вищенаведене та з метою дотримання приписів: безсторонності, неупередженості та об`єктивності, вважаю за доцільне задовольнити заяву про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК України,-

П О С ТА Н О В И В:

Заяву про самовідвід головуючої судді Петрюченко М.І. - задовольнити.

Матеріали цивільної справи №501/1333/20 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди передати до канцелярії суду на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко