22-ц/804/862/20
264/2463/16-ц

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 264/2463/16-ц

Номер провадження 22-ц/804/862/20

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Пономарьової О.М., Попової С.А.,

секретар Галстян Г.Г.

сторони:

заявник ОСОБА_1

суб`єкт оскарження старший державний виконавець Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, назва якого змінилась на Кальміуський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),

стягувач ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 грудня 2019 року, у складі судді Литвиненко Н.В.

у справі за заявою ОСОБА_1

про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2017 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Ігнатоля Вікторії Станіславівни щодо арешту майна боржника, скасування постанов про скасування процесуального документу, закінчення виконавчого провадження та визнання їх незаконними, відкликання постанови про накладення арешту на майно боржника,

В с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог, за якими видано судовий наказ

11 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (далі Іллічівський ВДВС), назва якого змінилась на Кальміуський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (далі - Кальміуський ВДВС), Ігнатоля В.С.

Скаргу обґрунтовано тим, що 02 квітня 2013 року у виконавчому провадженні ВП № 37077076 щодо виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та накладення заборони на його відчуження.

15 серпня 2013 року старшим державним виконавцем Іллічівського ВДВС Ігнатоля В.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та знято арешт з майна боржника. Копія постанови направлена сторонам і органу, який видав виконавчий документ. Дії щодо направлення вказаної постанови до Відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Маріупольського міського управління юстиції для виконання державним виконавцем вчинено не було.

24 лютого 2016 року старшим державним виконавцем Іллічівського ВДВС Ігнатоля В.С. винесено постанову про скасування постанови від 15 серпня 2013 року про закінчення виконавчого провадження та про зняття арешту з майна боржника. Вказану постанову обґрунтовано допущенням технічної помилки у частині зняття арешту з майна.

У цей же день, 24 лютого 2016 року, старшим державним виконавцем Іллічівського ВДВС Ігнатоля В. С. винено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постанови від 24 лютого 2016 року винесено з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) та Інструкції про проведення виконавчих дій, оскільки старший державний виконавець Іллічівського ВДВС Ігнатоля В.С. мала вчинити дії для зняття арешту з майна боржника, а натомість нею скасовано постанову від 15 серпня 2013 року, що виходить за межі її повноважень. Вказує, що у постанові про закінчення виконавчого провадження допущено технічну помилку у частині зняття арешту з майна, що підстав для зняття арешту немає, та в подальшому нею винесена постанова про закінчення виконавчого провадження вже без зняття арешту з майна боржника.

ОСОБА_1 просив визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Іллічівського ВДВС Ігнатоля В.С. щодо невчинення дій для зняття арешту з майна боржника; визнати незаконними та скасувати постанови від 24 лютого 2016 року про скасування процесуального документа та закінчення виконавчого провадження ВП № 37077076; відкликати постанови про накладення арешту на майно боржника та заборону на його відчуження з реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції; зобов`язати начальника Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Управління державної виконавчої служби Могильного Ю.В. утворити виконавчу групу у складі державних виконавців Київського ВДВС районного управління юстиції м. Донецька та Кальміуського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції для виконання рішень суду.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06 липня 2017 року, скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 06 липня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Іллічівського ВДВС Ігнатоля В.С. щодо винесення постанови від 24 лютого 2016 року про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 15 серпня 2013 року.

Визнано незаконними дії старшого державного виконавця Іллічівського ВДВС Ігнатоля В.С. щодо винесення постанови від 24 лютого 2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 37077076.

В іншій частині скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Іллічівського ВДВС Ігнатоля В.С. відмовлено.

24 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2017 року, в якій просив скасувати постанову від 24 лютого 2016 року ВП № 37077076 про скасування процесуального документа старшим державним виконавцем Кальміуського ВДВС Іглатоля В.С., а також скасувати постанову від 24 лютого 2016 року ВП № 37077076 про закінчення виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року дії державного виконавця Іллічівського ВДВС Ігнатоля В.С. щодо винесення постанов від 24 лютого 2016 року визнано незаконними.

На момент розгляду справи суду першої інстанції не було відомо в якому органі перебуває виконавче провадження, а державний виконавець не повідомила про відсутність у неї на виконанні виконавчого провадження.

З відповіді начальника Центрального відділу поліції заявнику стало відомо про те, що виконавче провадження вилучено Маріупольською міською прокуратурою № 2 на підставі ухвали слідчого судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області, що, на думку заявника, є юридичним фактом, який має суттєве значення для розгляду справи та існував на час розгляду справи, але не був відомий заявнику. ОСОБА_1 до суду в якості заінтересованої особи не викликали, копію ухвали не видавали та не надсилали.

Крім того, суддя Литвиненко Н.В. не мала права постановляти судове рішення у справі, оскільки порушила строк виготовлення повного тексту ухвали, знаходиться у дружніх стосунках з державним виконавцем Волошиною Н.А., якою винесена постанова про арешт майна боржника, що викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, а також порушення процесуальних норм під час судового процесу, в тому числі рівності сторін.

Також залишено поза увагою суду та ігноруються державним виконавцем рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 02 липня 2012 року та від 17 жовтня 2012 року, які набрали законної сили.

Заявник вважає, що державний виконавець Ігнатоля В.С. давала завідомо неправдиві показання та зловживала своїм службовим становищем.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Ігнатоля В.С. щодо арешту майна боржника, скасування постанов про скасування процесуального документу, закінчення виконавчого провадження та визнання їх незаконними, відкликання постанови про накладення арешту на майно боржника.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходив з того, що судом, який ухвалив рішення по суті спору і до компетенції якого належить здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбаченими пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 ЦПК України, є суд касаційної інстанції, який ухвалив власне рішення, а не суд першої інстанції. Судом взято до уваги, що цивільним процесуальним кодексом України не передбачено відмови у відкритті провадження за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з вищенаведених підстав, то судом застосовано п.1 ч.1 ст.358 ЦПК України, відповідно до правил частини 9 статті 10 ЦПК України застосування закону, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

23 січня 2020 року ОСОБА_1 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та не правильне застосування норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нове рішення про зобов`язання старшого державного виконавця Ігнатоля В.С. відкликати всі виконавчі документи на підставі постанови Верховного суду від 27 березня 2019 року та зняти арешт.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалами Донецького апеляційного суду від 28 січня 2020 року та 14 лютого 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 21 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 квітня 2020 року справу призначено до розгляду на 29 квітня 2020 року з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не має право приймати участь суддя, що ухвалював судове рішення, яке є предметом перегляду.

Судом порушено право заявника на судовий захист, оскільки його не повідомлено про дату та час судового засідання, своєчасно не направлено копію ухвали, не зазначено про участь інших сторін, допущено порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень законодавства України.

Судом, співробітниками прокуратури, державним виконавцем проігноровано постанову Верховного Суду від 27 березня 2019 року, яке набрало законної сили.

Відзив на апеляційну скаргу.

Відзиви на апеляційну скаргу учасниками справи не подані.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06 липня 2017 року, скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року скасовано ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 06 липня 2017 року та ухвалено нове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Іллічівського ВДВС Ігнатоля В.С. щодо винесення постанови від 24 лютого 2016 року про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 15 серпня 2013 року. Визнано незаконними дії старшого державного виконавця Іллічівського ВДВС Ігнатоля В.С. щодо винесення постанови від 24 лютого 2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 37077076.

Суд першої інстанції встановлено, що судом касаційної інстанції ухвалено власне рішення.

2. Мотивувальна частина

Позиція Донецького апеляційного суду

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Державний виконавець Ігнатоля В.С. та стягувач ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи апеляційним судом повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (т.3 а.с. 251, 252). Державний виконавець Ігнатоля В.С. направила заяву про розгляд справи без її участі (т.4 а.с.1).

Заслухавши суддю доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Встановлено й убачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Донецький апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини 1 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, згідно із пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта стаття 423 ЦПК України).

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Як роз`яснено в пунктах 2, 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», такому перегляду підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, відповідно до положень частини 1 статті 423 ЦПК України, за нововиявленими обставинами може бути переглянуто судове рішення, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили.

Разом з тим, ухвала Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2017 року, яку ОСОБА_1 просить переглянути, звертаючись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, скасована постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 та ухвалено нове рішення, яким скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Іллічівського Відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Ігнатоля В.С., задоволена частково (т.3 а.с.128 -135).

Тобто, на час звернення ОСОБА_1 із заявою про перегляд ухвали Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2017 року вказане судове рішення було скасовано і не може бути об`єктом перегляду за нововиявленими обставинами.

Відповідно до роз`яснень, наведених в пункті 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» у разі звернення особи, яка не брала участі у справі, із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення, що не набрало законної сили або яке не є об`єктом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, суддя постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви.

Неслушними є і доводи апеляційної скарги щодо неможливості участі судді Литвиненко Н.В. при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з тих підстав, що вона раніше приймала участь у вирішенні справи.

Згідно абзацу 1 частини 13 статті 33 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною першою цієї статті.

За положеннями частини 5 статті 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Ухвала суду Іллічіського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2017 року була скасована судом касаційної інстанції, а заявник ОСОБА_1 у відсутності законних підстав звернувся з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вказаної ухвали суду першої інстанції, оскільки відсутній такий об`єкт перегляду за нововиявленими обставинами, як зазначена ухвала.

Рішенням у цій справі є постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року та розгляд заяви про перегляд якої за нововиявленими обставинами, суддя Литвиненко Н.В. не здійснювала.

Приймаючи до уваги, що заявник ОСОБА_1 безпідставно звернувся з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, якого не існує на час його звернення з цією заявою, та судом першої інстанції прийнято правильне рішення про відмову у відкритті провадження, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

Не можна погодитися і з доводами апеляційної скарги щодо порушення прав заявника під час розгляду його заяви про перегляд ухвали суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, з посиланням на положення статті 365 ЦПК України (в редакції 2004 року) щодо неповідомлення його про дату та час судового засідання, проведення розгляду заяви без його участі та участі інших осіб, оскільки, по- перше, з 15 грудня 2017 року Цивільний процесуальний кодекс України діє в редакції Закону № 2147-VШ від 03 жовтня 2017 року та перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами передбачено Главою 3 Розділу V цього Кодексу, по- друге, у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 було відмовлено, у зв`язку з чим судове засідання не проводилося.

З огляду на наведене вище, судова колегія апеляційного суду вважає, що підстав для скасування постановленої у справі ухвали та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, не вбачається, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Щодо судового збору

Відповідно до підпункту в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України апеляційний суд вирішує питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статі 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до апеляційного суду фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду встановлено ставку судового збору, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що звернувшись у січні 2020 року до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду ОСОБА_1 не було сплачено судовий збір за вказаними вимогами.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 21 квітня 2020 року відстрочено заявнику сплату судового збору в сумі 384,20 грн до ухвалення судового рішення у справі ( т.3 а.с.239).

Враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з заявника підлягає стягненню до Державного бюджету України судовий збір розміром 384 гривень 20 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що ухвала Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2017 року не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, оскільки її скасовано постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року, то у суду першої інстанції відсутні підстави для відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами вказаної ухвали суду.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 грудня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 30 квітня 2020 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

О.М.Пономарьова

С.А.Попова