ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Херсон

номер справи: 654/3379/19

номер провадження: 22-ц/819/362/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Приходько Л.А.,

Радченка С.В.,

секретар Шибінська А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2019 року, у складі судді Ширінської О.Х., повний текст рішення складено 05 грудня 2012 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 11 грудня 2015 року між сторонами було укладено шлюб в період якого в них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після фактичного припинення шлюбу із відповідачем, дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. При цьому відповідач не цікавиться донькою, не надає матеріальної допомоги на утриманні дитини, не цікавиться її станом здоров`я та інтелектуальним розвитком. Оскільки відповідач працює по контракту на морських судах, отримує заробіток в межах 2000 доларів США, тобто має нерегулярний, мінливий дохід та не надає фінансову допомогу донці, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 5 000 гривень щомісячно з моменту звернення із позовом до досягнення нею повноліття.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, щомісяця, починаючи з 09 вересня 2019 року і до повноліття дитини. В задоволенні решти вимог відмовлено. Суд вирішив питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції враховував матеріальне становище сторін, ту обставину, що відповідач має нерегулярний дохід, оскільки працює моряком за контрактом, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. Суд вказав, що позивачем надано докази на підтвердження доходу відповідача на січень, лютий і березень 2018 року, який складав 1 900 доларів США на місяць, але робота моряка не є постійною і, відповідно, отримуваний дохід, також має нерегулярний, мінливий характер, тому суд, при вирішенні розміру аліментів з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини у віці до 6 років вважав за доцільне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 гривень на місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі, не врахувавши реальний розмір доходу відповідача і з посиланням на його мінливість дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову та просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року в редакції від 20.11.2014 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 11 травня 2015 року сторони перебувають у офіційному шлюбі, хоча фактичні шлюбні відносини на час звернення із даним позовом припинені.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19 лютого 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно Акту № 42 членів правління ОСББ від 22 листопада 2019 року ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 із донькою ОСОБА_3 (а.с. 54).

З розрахунку заробітної плати на Т/Х «РЕД ДЖАКЕТ» вбачається, що ОСОБА_2 перебуваючи на посаді моториста за період з вересня 2017 року по березень 2018 роки включно отримував заробітну плату розмір якої складав 1 900 умовних одиниць на місяць (а.с. 43-50).

Відповідно до копій дублікатів чеків, які було долучено представником відповідача до відзиву на позовну заяву, ОСОБА_2 , не проживаючи разом із позивачем надавав гроші на утримання доньки через свою рідну сестру ОСОБА_4 , на картку якої переказував певну суму грошових коштів, які остання переказувала на картку позивача на утримання дитини. Всього протягом 2019 року позивачу було перераховано грошові в сумі 33051,38 грн, а саме: 04.03.2019 року 8034 грн, 17.04.2019 року 5 340,7 грн; 10.05.2019 року 3 943 грн, 12.06.2019 року 1346,73 грн, 13.06.2019 року 2643, 22 грн, 28.06.2019 року 3878, 40 грн, 11.08.2019 року 3000 грн, 30.09.2019 року 2855,28 грн, 11.10.2019 року 2010,05 грн.

Крім того, починаючи з листопада 2018 року до вересня 2019 року ОСОБА_2 здійснює оплату дитсадка № 57, в якому перебуває донька ОСОБА_5 , що підтверджується чеками всього за дитсадок відповідач заплатив 2232, 60 грн.

Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому необхідно враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та докази і дійшов правильного висновку про стягнення на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Разом з тим, в частині визначення розміру аліментів висновки суду не відповідають вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та з урахуванням встановлених обставин, зокрема, щодо доходів відповідача, позивачем підтверджена відповідність розміру доходів відповідача сумі аліментів в розмірі 5000 гривень щомісяця. Отже, доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 щодо заниженої суми аліментів в сумі 2000 гривень заслуговують на увагу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 є працездатною особою, дійсно працює моряком за кордоном та отримує достатній заробіток, а тому в змозі забезпечити дитині гідний рівень життя та надавати допомогу, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 5 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що такий розмір аліментів є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам Сімейного Кодексу України.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, збільшивши суму стягнення з 2000 грн до 5000 грн щомісячно.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2019 року змінити, збільшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів з 2 000 гривень до 5 000 гривень щомісяця.

В іншій частині рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1152,60 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 травня 2020 року

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко