Справа №428/294/20
Провадження №2-о/428/17/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство. Також вони були зареєстровані разом як внутрішньо переміщені особи за однією адресою в м. Сєвєродонецьк Луганської області. Її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті чоловік отримував пенсію, яка значно перевищувала розмір її пенсії. Фактично вона перебувала на утриманні свого чоловіка і постійно отримувала від нього матеріальну допомогу, яка була постійним і основним джерелом існування. З метою призначення пенсії по втраті годувальника вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, проте отримала відмову через відсутність документів, що підтверджують факт її перебування на утриманні у померлого чоловіка.

Просила суд встановити факт її перебування до ІНФОРМАЦІЯ_1 , включно, на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, в заяві просила розглянути справу без її участі та задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, в яких заперечував проти задоволення заяви. Заявник ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, розмір якої за травень 2019 року складає 1624,45 грн., розмір пенсії померлого ОСОБА_2 становить 6853,91 грн. Факт отримання ОСОБА_1 пенсії у розмірі меншому від розміру пенсії її чоловіка ОСОБА_2 сам по собі не є підставою для підтвердження факту її перебування на утриманні у чоловіка. Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не визнає існування у заявника права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника з причин відсутності документів на підтвердження такого права. Під час розгляду заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні в порядку окремого провадження існує спір про право з приводу наявності у заявника права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Враховуючи, що заінтересована особа була належним чином повідомлена про місце, день і час судового розгляду справи, що підтверджується даними повідомлення про вручення поштового відправлення Управлінню Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, діючи відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення в суд із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, стало те, що заявник ОСОБА_1 бажає отримувати пенсію по втраті годувальника, після смерті її чоловіка ОСОБА_2 .

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно з ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно з першим абзацом ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 12.01.1974 року Кировським міськ. відділом РАЦС Ворошиловградської області, в якому російською мовою записано, що « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , и ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заключили брак ІНФОРМАЦІЯ_4 г.», про що в книзі реєстрації актів укладення шлюбу 12.01.1974 року зроблено актовий запис за №5. Після укладання шлюбу чоловік та дружина отримали прізвище, яке російською мовою записано « ОСОБА_1 ».

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12.06.2019 року Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 67 років, про що 12.06.2019 року складено відповідний актовий запис №415.

ОСОБА_2 отримував пенсію за віком, щомісячний розмір пенсії за період з січня по лютий 2019 року становив 5858,04 грн., з березня по травень 2019 року - 6853,91 грн., що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 07.02.2020 року №4030.

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, щомісячний розмір пенсії за період з січня по лютий 2019 року становить 1524,45 грн., з березня по квітень 2019 року - 2829,54 грн., з травня по листопад 2019 року 1624,45 грн., з грудня 2019 року по лютий 2020 року - 1670,12 грн., що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 07.02.2020 року №4031.

Таким чином, дохід чоловіка заявника значно перевищував розмір її щомісячного доходу.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 постійно проживала зі своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена обставина підтверджується реєстраційними надписами про місце проживання, зазначених у копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 і у копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2 , та копією акту про фактичне місце проживання з померлою особою на день її смерті від 06.11.2019 року №11, виданого Приватним підприємством «Восток-НИП» самопроголошеної «Луганської народної республіки».

Суд враховує, що м. Голубівка (м. Кіровськ) Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості підтвердити факт проживання з її чоловіком у встановленому законом порядку.

При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про проживання особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту проживання особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Згідно з копією повідомлення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 14.11.2019 року №24538/02-22, заявнику ОСОБА_1 було відмовлено у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки у неї відсутній документ, що підтверджує її перебування на утриманні у померлого годувальника.

Пункт 2.11. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, передбачає, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Вищенаведене підтверджує, що встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявника і без встановлення цього факту вона не зможе реалізувати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Додатково суд звертає увагу на неможливість одержання заявником певних документів (довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою), які посвідчують факт перебування на утриманні, внаслідок проведення антитерористичної операції у м. Голубівка (м. Кіровськ) Луганської області та непідконтрольності території вказаного міста органам влади України станом на час розгляду справи. Вказана обставина також підтверджує те, що встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявника.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 та отримувала пенсію, розмір якої в декілька разів менший за пенсію, яку отримував її чоловік.

Таким чином, пенсія померлого чоловіка ОСОБА_1 , була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, яка була непрацездатним членом сім`ї померлого у зв`язку з досягненням пенсійного віку.

Враховуючи зазначене, суд вважає неспроможними доводи заінтересованої особи щодо того, що заявник мала пенсію, яка покриває мінімальний прожитковий мінімум для осіб непрацездатного віку, що в свою чергу виключає можливість задовлення заяви.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в суді було підтверджено, що заявник ОСОБА_1 до дня смерті її чоловіка ОСОБА_2 постійно проживала з ним, вела спільне сумісне господарство, перебувала на його утриманні, а грошова допомога з боку останнього була для неї основним і постійним джерелом засобів для існування.

Водночас заявник ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог надала суду письмові пояснення свідків ОСОБА_6 від 08.11.2019 року та ОСОБА_7 від 08.11.2019 року, в яких зазначено про проживання у м. Кіровськ Луганської області ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_3 до дня його смерті.

Письмові показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд не може визнати допустимими доказами, оскільки вони надані з порушенням принципу безпосередності та вимог ст. ст. 90, 91, 230 ЦПК України, без допиту вказаних осіб в судовому засіданні, без попередження судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання та за відмову від давання показань та без приведення до присяги останніх, без надання можливості ставити свідкам питання по суті вимог.

Щодо доводів Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про існування спору про право під час розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні в порядку окремого провадження, суд з урахування положень ч. 6 ст. 294 ЦПК України не вбачає підстав для залишення заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Як вбачається з письмових пояснень Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та лист вказаного Управління від 14.11.2019 року №24538/02-22, доводи заінтересованої особи стосуються виключно недоведення заявником ОСОБА_1 обставин, на які вона посилається в обґрунтування заявлених вимог, що не є по суті підтвердженням наявності спору про право.

При цьому необхідно ураховувати, що у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору про право.

Право заявника ОСОБА_1 на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника за умови надання відповідних документів (зокрема, документа про перебування члена сім`ї на утриманні або рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні) Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не заперечувало, про що зазначено в листі від 14.11.2019 року №24538/02-22. Навіть в разі посилання заінтересованої особи на наявність спору про право, само по собі таке посилання не може беззаперечно свідчити про наявність цього спору.

Аналогічний підхід до визначення того, чи існує між учасниками справи спір про право, застосовано Верховним Судом в постанові від 30.10.2019 року по справі №296/289/19.

З огляду на зазначене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по цій справі не відшкодовуються учасникам справи, оскільки іншого не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 267-268, 273, 293, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні задовольнити.

Встановити факт перебування до 30.05.2019 року, включно, ОСОБА_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року, постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року №211 на строк дії карантину продовжується строк для подання апеляційної скарги.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, б. 9; .

Суддя Ж . І. Кордюкова