Ухвала

18 травня 2020 року

м. Київ

справа № 752/21292/15-ц

провадження № 61-5234ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Київськогоапеляційного суду від 18 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,

встановив:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «Приват Банк»), в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просив:

стягнути з відповідача на користь позивача, за договором № SAMDN9894 від 20вересня 2012 року: 601, 27 дол. США - сума вкладу; 200, 00 дол. США - поповнення вкладу; 82, 89 дол. США - не нараховані відсотки за період з 20березня 2014 року по 01 листопада 2015 року; 7, 17 дол. США - не нараховані відсотки за період з 02 листопада 2015 року по 10 січня 2017 року; 8 928, 29 дол. США - пеня у розмірі 3 % за кожен день прострочення на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 02 листопада 2015року по 10 січня 2017 року та 50, 75 дол. США - 3 % річних за період з 20березня 2014 року по 10 січня 2017 року, а всього: 9 955, 07 дол. США;

стягнути з відповідача на користь позивача, за договором № SAMDN52510 від 19 грудня 2011 року: 770, 00 євро - сума вкладу; 55, 82 євро - поповнення вкладу; 81, 18 євро - не нараховані відсотки за період з 20 березня 2014 року по 01 січня 2015 року; 9, 18 євро - не нараховані відсотки за період з 02 листопада 2015року по 10 січня 2017 року; 11 107, 90 євро - пеня у розмірі 3 % за кожен день прострочення на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 02 листопада 2015 року по 10 січня 2017 року; 65 євро - 3 % річних за період з 20 березня 2014 року по 10 січня 2017 року, всього: 12 162, 02 євро;

стягнути з відповідача на користь позивача, за картковим рахунком № НОМЕР_2: 25 750 , 47 грн - залишок на картковому рахунку № НОМЕР_2 ; 920 , 67 грн - 3 % річних за період з 02листопада 2015 року по 10 січня 2017 року; 17 394, 44 грн - інфляційні збитки за період з 02 листопада 2015року по 10 січня 2017 року, а всього: 44 065, 58 грн.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2017 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 липня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 вересня 2019 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 липня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з АТ КБ«ПриватБанк» процентів, пені і 3% річних за договорами банківського вкладу № SAMDN9894 від 20 вересня 2012 року та № SAMDN52510 від 19 грудня 2011 року скасовано та справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення Голосіївського районного суду містаКиєва від 15 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 липня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» інфляційних збитків за прострочення виконання зобов`язань щодо повернення коштів з карткового рахунку змінено, зменшивши розмір інфляційних збитків за прострочення виконання зобов`язань щодо повернення коштів з карткового рахунку із 17 394, 44 грн до 4 305, 47 грн.

В іншій частині заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 липня 2017 року залишено без змін.

Постановою Київськогоапеляційного суду від 18 лютого 2020 року заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2017 року в частині стягнення процентів, пені та 3% річних змінено.

Позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення процентів, пені та 3% річних задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором № SAMDN9894 від 20 вересня 2012 року проценти за період з 13 травня 2014 року по 10 січня 2017 року в розмірі 134, 17 дол. США, 3 % річних в розмірі 64,15 дол. США та 100 000 грн пені у розмірі 3% відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»; за договором № SAMDN52510 від 19 грудня 2011 року проценти за період з 13 травня 2014 року по 10 січня 2017 року в розмірі 116,45 євро, 3 % річних в розмірі 66,12 євро та 100 000 грн пені у розмірі 3% відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

17 березня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київськогоапеляційного суду від 18 лютого 2020 року у зазначеній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2020 року зазначену касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявникові строк для усунення її недоліків.

На виконання вимог вищевказаної ухвали АТ КБ «Приват Банк» надало платіжне доручення № PROM1BBD43 від 21 квітня 2020 року про доплату судового збору у розмірі 898, 00 грн, нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи.

У касаційні скарзі заявник посилаючись на пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема, викладених у постановах Верховного СудуУкраїнивід 05 червня 2019 року у справі № 757/32522/17-ц, від 05 червня 2019 року у справі№ 757/53464/18-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 201/18575/17-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 757/42043/18-ц.

Крім того, АТ КБ «ПриватБанк»заявило клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року в частині вимоги про стягнення пенідо закінчення касаційного провадження.

Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення. Проте заявником не вказано достатніх та обґрунтованих підстав для зупинення виконання вказаного судового рішення і до касаційної скарги не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення його виконання.

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Голосіївського районного суду містаКиєва цивільну справу № 752/21292/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року в частині вимоги про стягнення пені відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

В. О. Кузнєцов

В. А. Стрільчук