Справа № 495/2368/20
Номер провадження 2/495/1807/2020
УХВАЛА

про забезпечення позову

08 травня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та договору недійсним.

Ухвалою суду від 27.04.2020 року позовна заява була залишена без руху та надано строк на усунення недоліків.

08.05.2020 року до суду надійшла заява представника позивача Лавроневич ОСОБА_2 В ОСОБА_3 про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 08.05.2020 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Одночасно з пред`явленням даного позову, позивач звернулася до суду із заявою, в якій з метою забезпечення позову просить суд до ухвалення рішення суду по суті зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса вчиненого 18.08.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк» за несплачену в строк за кредитним договором № б/н від 06.05.2014 року заборгованості у розмірі 42 901,76 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. На підставі цього суд визнав за можливе провести розгляд заяви без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши предмет та підстави пред`явленого позову, обсяг заявлених вимог, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що оскільки існують обґрунтовані ризики того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, зважаючи на те, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами та не є забороненими, суд вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, суд надає оцінку тій обставині, що обрані способи забезпечення позову співвідносяться з предметом позову, а отже існує зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому такі заходи зможуть забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-154, 258, 272, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 003226 від 21.03.2018 року, видане Радою адвокатів Одеської області, адреса: м/р Райдужний, 1/ АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та договору недійсним - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса вчиненого 18.08.2017 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, який зареєстрований в реєстрі за № 11934, яким стягнено заборгованість на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (Код ) з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в розмірі 42 901,76 грн.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали до суду першої інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складений 08.05.2020 року.

Суддя