Справа № 0907/2-1505/2011
Провадження № 22-ц/4808/560/20
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки та додаткової угоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене у складі судді Пастернак І.А. 18 листопада 2019 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в :

04.06.2010 року АТ «УкрСиббанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту.

Позов обґрунтовано тим, що у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 0, укладеним 03.06.2008 року між АКІБ«УкрСиббанк», найменування якого змінено на АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 на суму 116 506 дол. США зі сплатою 15 % річних на строк, встановлений графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше ніж до 02.06.2015 року, станом на 20.05.2010 року утворилася заборгованість у розмірі 925 784,76 грн., з якої: основний борг 107 199,81 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 849 633,53 грн.; прострочений борг 1 994,29 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 15 806,14 грн.; прострочені відсотки 6 750,54 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 53 502,75 грн.; відсотки на 01.05.2010 року 0,07 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 0,55 грн.; пеня по ОБ 282,72 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 2 240,77 грн.; пеня 517,43 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 4 101,00 грн.; штрафні санкції 63,08 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 500,00 грн.

Виконання зобов`язання за вказаним договором про надання споживчого кредиту забезпечується порукою відповідно до договору поруки № 0-1-П від 03.06.2008 року укладеного з ОСОБА_4 та іпотекою відповідно договору іпотеки № 2114 від 03.06.2008 року, укладеного з ОСОБА_3 .

Посилаючись на невиконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту, внаслідок чого банк набув право на дострокове повернення кредиту, та те, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, АТ «УкрСиббанк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вищевказану заборгованість за кредитним договором № 0 від 03.06.2008 року та в рахунок погашення заборгованості за цим договором звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно:

- магазин-кафетерій з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю - ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності б/н від 12.07.2005 року, виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Шевченківської сільської ради від 30.06.2005 року за № 49 та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 11368632 і записано в книзі: 32, номер запису: 42;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0886 га, кадастровий номер - :01:001:0218, та належить ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 054420, що виданий на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Барабаш P.C. Долинського РНО і який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.303.00678 від 06.07.2005 року, шляхом проведення прилюдних торгів.

Ухвалою Івано-Франківського міського судувід 24.02.2012 року позовну заяву в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.

Ухвалою Івано-Франківського міського судувід 24.10.2012 року залучено до участі у справі АТ «Дельта Банк» як правонаступника АТ «УкрСиббанк».

26.06.2015 року ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом до АТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки № 0-1-П від 03.06.2008 року та додаткової угоди № 1 від 20.02.2009 року.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що він не підписував договір поруки від 03.06.2008 року та додатки до нього, не уповноважував іншу особу від його імені укласти такий договір, відповідно не погоджував істотні умови оспорюваного договору.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 листопада 2019 року частково задоволено позов АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 03.06.2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за договором від 03.06.2008 року про надання споживчого кредиту № 0 в розмірі 925 784,76 грн. та 1 820,00 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Цим же рішенням суду задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 до АТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки № 0-1-П від 03.06.2008 року та додаткової угоди № 1 від 20.02.2009 року.

Визнано недійсними договір поруки № 0-1-П від 03.06.2008 року та додаткову угоду № 1 від 20.02.2009 року, укладені між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 .

Рішення суду мотивоване тим, що позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконувала умови кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 925 784,76 грн., а надіслані банком відповідачам повідомлення-вимоги про погашення заборгованості залишилися без відповіді.

Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості з поручителів та вимог зустрічного позову суд вказав, що позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_4 договір поруки не підписував та не погоджував істотні умови оспорюваного договору поруки. Вимоги до поручителя ОСОБА_3 теж не підлягають до задоволення, оскільки судом залишено без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині задоволення позову про стягнення з неї на користь позивача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

Зазначає, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, згідно якого позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, які у разі відсутності іншої домовленості сторін виплачуються щомісяця до дня повернення позики, може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування та таке право припиняється після спливу визначного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що було здійснено банком. Оскільки банк скористався своїм правом на дострокове стягнення всієї суми кредиту, тобто змінив строк кредитування з 02.06.2015 року на 25.12.2009 року, то проценти, нараховані з січня 2010 року по 20.05.2010 року не підлягають стягненню, як такі, що нараховані після настання строку повернення кредиту.

Вказує, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, в редакції чинній на момент пред`явлення позову та відкриття провадження у справі, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, а позов АТ «УкрСиббанк» містив вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки, який знаходиться в Долинському районі Івано-Франківської області, тому даний спір не міг розглядатися в Івано-Франківському міському суді. При цьому, незважаючи на залишення позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки без розгляду, справа не могла розглядатися у вказаному суді, так як жоден із відповідачів не був зареєстрований та не проживав в Івано-Франківську.

Також зазначає, що оскільки згідно ч. 7 ст. 30 ЦПК України у випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання, а на час судового розгляду вона була зареєстрована в АР Крим, то відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою змінено територіальну підсудність судових справ у зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя судами АР Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, справа повинна бути передана до місцевого загального суду міста Києва, що визначається Апеляційним судом міста Києва.

Просить рішення суду в частині задоволення позову АТ «Дельта Банк» про стягнення з неї заборгованості за договором про надання споживчого кредиту скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце і час розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що 03.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого змінено на АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого позичальник ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 116 506 дол. США (т. 1 а.с.16-29).

Згідно п. 1.2.2. договору повернення кредиту здійснюється в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше ніж до 02.06.2015 року.

Відповідно до п. 1.3.1. договору за користування кредитними коштами протягом перших тридцяти днів з дати видачі кредиту процентна ставка встановлюється у розмірі 15 % річних та після закінчення цього строку і кожного наступного місяця підлягає перегляду, а при неповідомленні про встановлення нового розміру процентної ставки у наступний місяць, застосовується розмір процентної ставки діючої у попередньому місяці.

Згідно п. 1.3.3. договору нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця.

Відповідно до п. 2.1. договору виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується заставою нерухомості: земельної ділянки, загальною площею 0,0886 га, кадастровий номер - :01:001:0218 з цільовим призначенням для обслуговування магазину з кафетерієм, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_3 ; магазину-кафетерію з господарськими будівлями та спорудами, що складається з кафетерію, складу, шопи, вбиральні, огорожі, загальною площею 386,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_3 .

Умовами кредитного договору встановлено, зокрема, що банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному розділом 6 договору у разі порушення позичальником умов цього договору (п. 3.1.3. договору), а також, що позичальник зобов`язується достроково повернути банку в повному розмірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку визначеному розділом 6 договору (п. 3.4.3. договору).

Згідно п. 4.1. договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні, та від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування пені, а також позичальник зобов`язаний сплатити банку неустойку за таке порушення у розмірі 500 грн.

Відповідно до п. 6.2. розділу 6 договору терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обов`язковим до повернення і сплати в повному обсязі банку з 32-го календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту за умови, що банк направив за адресою позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобов`язань позичальника за договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, а позичальник не усунув зазначених банком порушень зобов`язань позичальника за договором протягом 31-го календарного дня з дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку. Терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обов`язковим до повернення і сплати в повному обсязі банку з 41-го календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку внаслідок зміни позичальником адреси (без попереднього про це письмового повідомлення банку) або з інших підстав протягом 40-ка календарних днів, рахуючи з дати направлення повідомлення (вимоги).

20.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 03.06.2008 року, відповідно до умов якої позичальник ОСОБА_1 зобов`язується повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної плати ануїтетних платежів на день сплати ануїтетного платежу, розмір якого складає 1 520 дол. США, до 25 числа кожного календарного місяця протягом строку кредитування та повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 02.06.2025 року (т. 1 а.с.34-42).

Факт надання кредиту підтверджується копією заяви на видачу готівки № 22 від 03.06.2008 року (т.1 а.с.15).

Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 03.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 0-1-П, відповідно до якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту (т.1 а.с.31).

20.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 була укладена Додаткова угода № 1 до договору поруки № 0 -1-П від 03.06.2008 року (т.1 а.с.32-33).

03.06.2008 року для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0 від 03.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки № 2114 (т.1 а.с.43-46).

20.02.2009 року сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 03.06.2008 року (т.1 а.с.47-48).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала умови договору про надання споживчого кредиту № 0 від 03.06.2008 року і додаткової угоди № 1 від 20.02.2009 року та 19.11.2009 року АТ «УкрСиббанк» направив їй, поручителю та іпотекодавцю повідомлення-вимогу про наявність заборгованості в розмірі 4 361,49 дол. США та вимагав погасити заборгованість за кредитом у строк, що не перевищує 31 день з моменту отримання вимоги, а у випадку непогашення у встановлений строк заборгованості повідомлено позичальника, поручителя та іпотекодавця про ініціювання банком процедури звернення стягнення на майно та/або стягнення заборгованості у судовому порядку (а.с. 7-14).

Згідно розрахунку заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору станом на 20.05.2010 року складає 925 784,76 грн., з якої: основний борг 107 199,81 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 849 633,53 грн.; прострочений борг 1 994,29 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 15 806,14 грн.; прострочені відсотки 6 750,54 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 53 502,75 грн.; відсотки на 01.05.2010 року 0,07 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 0,55 грн.; пеня по ОБ 282,72 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 2 240,77 грн.; пеня 517,43 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 4 101,00 грн.; штрафні санкції 63,08 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 500,00 грн. (т.1 а.с. 6)

08.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстрований в реєстрі за №№ 2949, 2950, згідно якого АТ «УкрСиббанк» відступило на користь АТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними договорами, зокрема, за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 03.06.2008 року (т. 1 а.с.138-143).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 60 ЦПК України 2004 року, ст. 81 ЦПК України).

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 належним чином не виконала зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з позичальника на користь позивача заборгованості.

При цьому, на підтвердження розміру кредитної заборгованості позивач надав розрахунок цієї заборгованості, а позичальник не надав суду свого розрахунку на заперечення її розміру.

Разом з тим, перевіряючи правильність нарахування заборгованості за договором кредиту, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неправомірності стягнення з позичальника процентів за кредитним договором, які нараховані з січня 2010 року по 20.05.2010 року.

Так, АТ «УкрСиббанк», направивши 19.11.2009 року позичальнику повідомлення-вимогу з вимогою погасити заборгованість, використало право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору в сторону його зменшення до 30.12.2009 року, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У такому разі положення абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Такі висновки щодо застосування вказаних норм права відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

У частині четвертій ст. 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості по прострочених відсотках за користування кредитом в сумі 6 750,54 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 53 502,75 грн., які нараховані за період з 01.01.2010 року по 20.05.2010 року, тобто поза межами строку кредитування, то суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 прострочених відсотків за користування кредитом у сумі 53 502,75 грн., як еквівалента в національній валюті 6 750,54 дол. США.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Згідно ч.4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду слід змінити в частині розміру заборгованості, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за договором кредиту до 872 282,01 грн., яка складається із: основного боргу 107 199,81 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 849 633,53 грн.; простроченого боргу 1 994,29 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 15 806,14 грн.; відсотки на 01.05.2010 року 0,07 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 0,55 грн.; пеня по ОБ 282,72 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 2 240,77 грн.; пеня 517,43 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 4 101,00 грн.; штрафні санкції 63,08 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті становить 500,00 грн.

Посилання апелянта у скарзі те, що справа повинна бути передана до місцевого загального суду міста Києва, що визначається Апеляційним судом міста Києва, не приймаються до уваги, враховуючи наступне.

У своїй заяві від 05.10.2015 року про видачу рішення суду від 20.02.2015 року ОСОБА_1 вказує адресу місця проживання АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 31). Тому на час судового розгляду були відсутні підстави для застосування вимог ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Також безпідставними є посилання апелянта на те, що справа не могла розглядатися у Івано-Франківському міському суді, так як жоден із відповідачів не був зареєстрований та не проживав в Івано-Франківську, оскільки на час постановлення ухвали Івано-Франківського міського судувід 24.02.2012 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки ст. 114 ЦПК України не містила вимог розгляду справи у випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання. Крім того, згідно п. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів, а місцем виконання зобов`язань за кредитним договором є м. Івано-Франківськ (п.7.7. договору).

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 6, 13 зазначеної статті якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи частково покладаються на відповідачку пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому розмір стягнутого судом першої інстанції судового збору слід зменшити до 1 714,82 грн., а враховуючи, що апелянт до скарги подала докази звільнення її від сплати судового збору, то судовий збір в сумі 157,27 грн. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції слід стягнути з позивача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 18 листопада 2019 року змінити в частині розміру заборгованості та розподілу судових витрат, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за договором від 03.06.2008 року про надання споживчого кредиту № 0 до 872 282,01 (вісімсот сімдесят дві тисячі двісті вісімдесят дві грн. 01 коп.) грн. та зменшивши розмір стягнутого судового збору до 1 714 грн. 82 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (код , м. Київ, вул. Щорса, 36-б) на користь держави 157,27 грн. судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 21 травня 2020 року.