1Справа № 335/3708/20 2/335/1502/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Черкашин Іван Іванович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 644 вчинений 05.08.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» заборгованості у розмірі 79865, 77 грн.

У позовній заяві, позивач зазначив, що він звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки є споживачем фінансових послуг.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суддя доходить висновків, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Таким чином, Закон чітко розмежовує, що від сплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їх прав як споживачів.

Разом з тим, свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує порушенням Закону України «Про нотаріат» та Закону України «Про виконавче провадження», а з позовної заяви встановлено, що предметом позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Враховуючи вищенаведене на правовідносини, що виникають з приводу оспорення виконавчого напису нотаріуса, визнання його таким, що не підлягає виконанню, норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються, а тому посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 не відносяться до вимог, пов`язаних з захистом прав споживачів, та позивач в даному випадку не є споживачем у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», суддя вважає, що позивач повинен сплачувати судовий збір відповідно Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою підлягає сплаті судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає 840, 80 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір в дохід державного бюджету за позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 840, 80 грн.

Згідно з ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Черкашин Іван Іванович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, який з урахуванням підпункту 13 п. 12 розділу І Закону України про «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у з`язку з поширенням короновірусної хвороби «СОVID-19» № 540-ХІ від 30.03.2020, розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, не може перевищувати десяти днів з дня закінчення карантиру.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у зазначений вище строк заява буде вважатися неподаною та повернута, що не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.В.Гашук