Справа № 686/3388/20
Провадження № 2/686/2346/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020

14 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Чевилюк З.А.,

за участі секретаря Перун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори про вилучення запису,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вчиненого Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 07.05.2004 року 11:37:00 за №5735, на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 06.05.2004 року про арешт земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 . Звернення до суду обумовлено необхідністю оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 . Наявність накладеного арешту в рамках цивільної справи щодо земельної ділянки площею 0,26 га для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 обмежує позивача у праві реалізації права на спадщину.

Рішенням двадцять другої сесії Хмельницької міської ради від 28.12.2004 року №10, ОСОБА_2 виділено у власність земельну ділянку площею 0,0260 га за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення-для будівництва і обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка)-землі житлової та громадської забудови.

Позивач підтримав позов та просив проводити засіданні без його участі. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Померла була матір`ю позивача по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

За витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

Померла ОСОБА_2 за життя за рішенням двадцять другої сесії Хмельницької міської ради від 28.12.2004 року №10 набула право власності на земельну ділянку площею 0,0260 га за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право на земельну ділянку та витягом з Державного земельного кадастру.

З ухвали судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бондар В.В. від 06.05.2004 року вбачається, що арешт накладений на земельну ділянку площею 0,026 га в рамках цивільної справи №2-2694/04 за позовом ОСОБА_3 до Хмельницької міської ради, управління земельних ресурсів та земельної реформи виконкому Хмельницької міської ради, ОСОБА_2 про визнання рішення недійсним. ОСОБА_3 на той час був власником 13/25 частини житлового будинку

АДРЕСА_1 суду Хмельницької області від 21.06.2004 року, яке залишене ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області без змін, позов ОСОБА_3 задоволено, визнано п.2.23 рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 26.02.1998 року N92158 про надання ОСОБА_2 земельної ділянки площе 0,26 га для обслуговування житлового будинку недійсним та скасувано його.

Після зазначених судових рішень, 28 грудня 2004 року рішенням двадцять другої сесії Хмельницької міської ради від 28.12.2004 року №10, ОСОБА_2 виділено у власність земельну ділянку площею 0,0260 га, розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення-для будівництва і обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - землі житлової та громадської забудови. Тобто уже на підставі нового рішення Хмельницької міської ради та після скасування рішення міськвиконкому від 26.02.1998 року.

Крім того, на підставі договору дарування від 30.05.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Фомовою О.С., ОСОБА_3 подарував свою частину будинку ОСОБА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 199149925 від 05.02.2020 року.

Наявний арешт позбавляє позивача можливості реалізувати спадкові права.

Оскільки Перша державна нотаріальна контора немає можливості самостійно вилучити внесений нею в Реєстр запис про обтяження, позивач звернувся за захистом порушених прав до суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг).

Таким чином, заборона на відчуження нерухомого майна, що включено до спадкової маси після смерті ОСОБА_2 , внесена відповідно до рішення суду, справа №2-2696/2004. Позов задоволено.

У випадку винесення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.(ч.7 ст.158 ЦПК).

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, сприяючи ефективному захисту порушеного права позивача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та, відповідно, запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вчинений Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 07.05.2004 року11:37:00 за №5735, на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 06.05.2004 року про арешт земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 , вилученню, а накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вчинений Першою Хмельницою державною нотаріальною конторою 07.05.2004 року11:37:00 за №5735 та скасувати арешт на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 06.05.2004 року про арешт земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Перша Хмельницька державна нотаріальна контора, м.Хмельницький,вул..Проскурівська,33.

Суддя З.А.Чевилюк