Провадження № 2/638/1302/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

за участю секретарів Котяш Н.В., Корнієнко К.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

05.12.2019 позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем , який укладено 25 липня 1998 року, зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадського стану міста Харкова , про що зроблено актовий запис № 415.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сімейне життя не склалось, сторони проживають окремо з листопада 2017 року , спільних інтересів не мають, спільного господарства на ведуть , не мають спільного бюджету, тобто шлюб існує тільки формально . Примирення не можливе, тому що сім"я розпалася д остаточно . Подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам.

Позивач в судове засідання не з"явилась , подала письмову заяву , в який зазначила , що свої вимоги підтримує та просить їх задовольнити , розгляд справи провести без її участі.

Відповідач в судове засідання не з"явився, подав відзив на позовну заяву , в якому зазначив, що вимоги позивача визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу , просить розгляд справи провести без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами, оцінивши їх в сукупності , встановив наступні факти та обставини.

Вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог абозаперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд вважає доведеним, що з 25 липня 1998 року сторонни перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадського стану міста Харкова , про що зроблено актовий запис № 415.

Вказаний факт підтверджується даними свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 , оригінал якого долучений до матеріалів позовної заяви .

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За домовленістю батьків дитини, після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матерю.

У даній позовної заяві не порушуються питання щодо розподілу спільного майна. Питання щодо утримання та виховання спільної дитини сторонами вирішено.

За вимогами ст.3 СК України визначено, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.

Ст.. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач категорично заперечує проти подальшого перебування у шлюбі з відповідачем, тому що даний факт суперечить її інтересам. Зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя , обставин життя подружжя, а також інших обставин, що мають істотне значення, а саме: шлюб існує формально , тому що подружжя на протязі тривалого часу стосунки не підтримують та не примирилися , відсутність згоди позивача та відповідача на подальше знаходження у шлюбі , суд вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо.

За встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивача законні та обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, підлягають задоволенню .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4,5,12,13,76-81, 259, 263, 264,265 ЦПК України, ст. ст. . 110, 112, 113 СК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25 липня 1998 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , міським відділом реєстрації актів громадського стану міста Харкова , актовий запис № 415 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: І.О.Грищенко