Справа № 473/1391/20
РІШЕННЯ

іменем України

"19" травня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в якій вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, прийнявши спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент її відкриття, звернулася до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу її оформлення. Проте нотаріус відмовив заявниці у вчиненні відповідної нотаріальної дії, оскільки відсутні докази належності спадкодавцю спадкового майна (у правовстановлюючому документі на спадкове майно прізвище власника документів та зазначеного у них майна вказано як « ОСОБА_1 »).

У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила про встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документа в судовому порядку, вказуючи на те, що можливість встановлення такого факту в адміністративному чи іншому порядку на час розгляду справи втрачена, що фактично позбавляє її права на спадкування.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, свою заяву підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Вознесенської міської ради в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вирішення питання щодо задоволення заяви ОСОБА_1 залишив на розсуд суду.

Оскільки матеріали містять всі необхідні для вирішення справи відомості, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявниці та представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці - ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, прийнявши спадщину шляхом постійного зареєстрованого проживання зі спадкодавцем на момент її відкриття, звернулася до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу її оформлення. Проте нотаріус відмовив заявниці у вчиненні відповідної нотаріальної дії, оскільки відсутні докази належності спадкодавцю спадкового майна (у правовстановлюючому документі на спадкове майно прізвище власника документів та зазначеного у них майна вказано як « ОСОБА_1 »).

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа на житловий будинок АДРЕСА_2 повністю підтвердився в сукупності дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-копією будинкової книги для реєстрації громадян у житловому будинку АДРЕСА_2 , згідно якої ОСОБА_2 з 1976 року по день смерті була зареєстрована та постійно мешкала у вказаному житловому будинку (а.с. 9-13);

-наявністю в спадкодавця, а в подальшому - в заявниці правовстановлюючого документа та технічної документації щодо житлового будинку АДРЕСА_2 ;

-іншими доказами в сукупності.

Можливість встановлення факту належності правовстановлюючого документа в адміністративному чи іншому порядку на час розгляду справи втрачена, внаслідок чого ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину.

Враховуючи встановлені судом обставини, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 315-316, 318-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вознесенську Миколаївської області правовстановлюючого документа - Договору купівлі-продажу від 04 листопада 1975 року, зареєстрованого в реєстрі за №4475 (в якому прізвище покупця зазначено як « ОСОБА_1 »), за яким ОСОБА_2 купила У ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_3 зміни найменування та нумерації - АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв