Справа № 243/3848/20
Провадження № 2/243/1511/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Старовецький В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , за участю осіб, щодо яких вживаються заходи забезпечення позову Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання протиправним наказу про покладення тимчасово виконуючого обов`язків та скасування його.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у даній цивільній справі шляхом зупинення дії Наказу Голови правління Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» №28-к від 27.04.2020 року про покладення тимчасового виконання обов`язків генерального директора ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» до винесення судом відповідного рішення по суті.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про визнання наказу Голови правління Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» №28-к від 27.04.2020 року про покладення тимчасового виконання обов`язків генерального директора ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» на ОСОБА_2 неправомірним та скасування його. У позивача є підстави вважати, що ОСОБА_2 перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт», тим самим забезпечуючи виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій підприємства, може безпідставно застосувати до ОСОБА_1 , як безпосередньо підлеглого останній, заходи дисциплінарного характеру аж до звільнення з посади за вигаданими підставами до винесення відповідного рішення судом, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду в подальшому.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступних висновків.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснює, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення

позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 4, 5 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтерес не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного Наказу, оскільки дія оскаржуваного Наказу може бути підставою як для застосування до позивача заходів дисциплінарного характеру аж до звільнення його з посади тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» за вигаданими підставами.

Тобто, фактично заява ОСОБА_1 ґрунтується на його припущеннях. Жодних доказів застосування до ОСОБА_1 заходів дисциплінарного характеру та звільнення його з посади тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» останній до суду не надав.

Заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позову. При цьому позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Матеріали справи також не містять доказів, які вказують на те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в подальшому.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви необхідно відмовити, оскільки жодними належними доказами не доведено той факт, що невжиття забезпечення позову у вигляді зупинення дії Наказу Голови правління Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» №28-к від 27.04.2020 року про покладення тимчасового виконання обов`язків генерального директора ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» на ОСОБА_2 , може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про скасування такого Наказу.

Крім того, на думку суду, задоволення такої заяви позивача буде фактично ухваленням рішення без розгляду цивільної справи по суті, оскільки позивач просить зупинити дію наказу, правомірність якого оспорюється та, який він просить скасувати, що за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог без вирішення спору по

суті, і вжиття такого заходу суперечитиме вимогам ч.10 ст.150 ЦПК України.

Відтак, суд вважає, що застосуванням такого способу забезпечення позову, судом наперед буде надано правову оцінку оспорюваному наказу, без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участю осіб, щодо яких вживаються заходи забезпечення позову Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Cуддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І.Старовецький