справа № 2-125/2011
провадження №6/489/120/20
УХВАЛА

про заміну стягувача у виконавчому документі

12 травня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебет Плюс» (далі ТОВ «Укрдебет Плюс») про заміну стягувача по справі,

встановив:

У лютому 2020 року ТОВ «Укрдебет Плюс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Банк Демарк» (далі ПАТ «Банк Демарк») на його правонаступника ТОВ «Укрдебет Плюс».

Заява обґрунтована тим, що 22.01.2011 Ленінським районним судом міста Миколаєва було ухвалено рішення по справі № 2-125/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь «Кредитпромбанку» заборгованості за кредитним договором № 19/015/08-G від 04.03.2008 в розмірі 828194,95 грн. та судових витрат. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.01.2016 по справі № 2-125/11 замінено стягувача з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк», яке набуло права вимоги вказаним кредитним договором. Виконавче провадження № 52056610, відкрите 30.08.2016 на підставі виконавчого листа № 2-125/11 від 20.04.2011 перебуває на виконанні у Корабельному відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 15.11.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебет Плюс» був укладений договір купівлі продажу прав вимоги № 2083/К, відповідно до якого в тому числі було відступлено право вимоги за кредитним договором № 19/015/08-G від 04.03.2008 ТОВ «Укрдебет Плюс».

Враховуючи, що ТОВ «Укрдебет Плюс» набуло прав нового кредитора, представник вказаного Товариства просить замінити стягувача у виконавчому проваджені.

У судове засідання, призначене на 12.05.2020 08:50 годину, учасники судового розгляду не з`явились, про розгляд заяви повідомлені належним чином, що відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, приходить до наступного.

22.01.2011 Ленінським районним судом міста Миколаєва ухвалено заочне рішення по справі № 2-125/11, згідно якого з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанку» в солідарному порядку стягнуто заборгованості за кредитним договором № 19/015/08-G від 04.03.2008 в розмірі 828194, 95 грн. та судові витрати.

26.06.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, в тому числі і за вищевказаним кредитним договором.

Згідно ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.01.2016 замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-125 від 20.04.2011, згідно якої стягувача замінено на ПАТ «Дельта Банк».

15.11.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебет Плюс» укладено договір купівлі продажу прав вимоги № 2083/К, в тому числі відступлено право вимоги за кредитним договором № 19/015/08-G від 04.03.2008, тобто ТОВ «Укрдебет Плюс» є новим кредитором.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт перший частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно із частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 05.12.2018 №643/4902/14-ц.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб стаття шість детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті шість тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

За таких обставин, заява ТОВ «Укрдебет Плюс», до якого перейшло право вимоги по справі № 2-125/2011 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором № 19/015/08-G від 04.03.2008 та судових витрат відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для її задоволення.

Керуючись статтями 260, 442 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебет Плюс» задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому документі, виданому Ленінським районним судом міста Миколаєва по цивільній справі № 2-125/2011, а саме Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебет Плюс».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 354 ЦПК України, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали суду складено 12.05.2020

Суддя І.В.Коваленко