Справа №175/458/20
Провадження №2/175/123/20
Ухвала

Іменем України

30 липня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.,

при секретарі Сотник Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні в смт.Слобожанське заяву відповідачки ОСОБА_1 про закриття провадження по справі,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпропетровського районного суду знаходиться цивільна справа №175/458/20 (провадження №2/175/123/20) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який надійшов на до суду 11 лютого 2020 року.

Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року в справі за вказаним позовом було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

29 липня 2020 року відповідачка ОСОБА_1 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки жодна із сторін по справі не є громадянами України, крім того вона, ОСОБА_3 , не має жодного рухомого або нерухомого майна на території України, у зв`язку з чим та керуючись положенням статті 601 Закону України про міжнародне приватне право, відповідачка просить припинити розгляд даної справи про розірвання шлюбу згідно з законодавством України, оскільки процедура розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та нею, ОСОБА_5 , повинна здійснюватися згідно з чинним законодавством Німеччини.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає можливості розгляду заяви відповідачки за їх відсутності.

Суд, дослідивши клопотання про закриття провадження у справі та матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Положеннями ст. 11 ЦПК України встановлено позицію диспозитивності цивільного судочинства, а саме передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 є громадянином Німеччини, а відповідачка ОСОБА_3 , у свою чергу, не є громадянкою України, починаючи з 21.12.2019 року (тобто, до надходження позовної заяви до суду) та наразі знаходиться у фінальній стадії отримання німецького громадянства та їхнє постійне місце проживання відбувається на території Німеччини.

Також, як вбачається з матеріалів справи, сторони офіційно працевлаштовані на території Німеччини, є платниками податків цієї країни та мають з Німеччиною найбільш тісний зв`язок. Крім того, відповідача ОСОБА_3 , не маю жодного рухомого або нерухомого майна на території України.

Так, вимогами статтею 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право» визначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Крім того, приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Наряду з вказаним, приписами п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, законодавцем окремо вказано, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, встановлені обставини під час судового розгляду та вказані норми матеріального та процесуального права дають обґрунтовані підстави стверджувати, що в даному випадку справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства України, оскільки даний спір між сторонами чітко підпадає під вимоги норм закону про міжнародне приватне право, а відтак суд приходить до висновку про необхідність застосування імперативних приписів п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

За ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 55, 255 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про закриття провадження по справі задовольнити.

Провадження у справі №175/458/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.М. Бойко