Справа № 487/558/20
Провадження № 2/487/1134/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 р. Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судових засідань Рафальської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

29.01.2020 року ОСОБА_1 звернулись до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 . Однак, за вказаною адресою не проживає з 2010 року без поважних причин. Крім того, відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей у квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.01.2020 року відкрито провадження у справі.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили справу розглядати без їхньої участі.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі позовні вимоги визнав.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_3 , який є чоловіком позивачки, що підтверджено довідкою, виданою Житлово-комунальним підприємством «БРИЗ» ЖЕК №3 від 23.01.2020 року.

Право власності позивачки на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується договором дарування квартири, посвідченим державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Желєзняковою О.В. від 01.02.2018 року та зареєстрованим в реєстрі за № 2-61.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у вищезазначеній квартирі не проживає з 2010 року, спірною житловою площею не користується, витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг не несе, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом про не проживання від 25.01.2020 року.

Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_2 у жилому приміщенні спірної квартири, понад один рік без поважних причин.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше строків, встановлених ст. 71 ЖК України.

Оскільки між позивачкою та ОСОБА_2 відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останній не проживає та не користується зазначеною квартирою більше року, суд вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 89, 141, 200, 259, 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або до того ж суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.05.2020 року.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В.Кузьменко