Справа № 712/4269/20
Провадження № 4с/712/32/20
Ухвала

Іменем України

12 травня 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ТОКОВА С.Є., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Центральний відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на дії бездіяльність органу примусового виконання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати в рамках виконавчого провадження 45182452 незаконною дію державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ Фесенко Ю.М. щодо винесення постанови від 21 жовтня 2014 року про відкриття виконавчого провадження та її скасування, визнати в рамках виконавчого провадження 45182452 незаконною дію державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ Овдієнко С.В. щодо винесення постанови від 13 січня 2020 року про прийняття до виконання виконавчого провадження та її скасування.

Водночас скаржник просить поновити строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про прийняття виконавчого провадження, посилаючись на поважність причини його пропуску. При цьому вказує, що про оскаржувану постанову дізнався 29 квітня 2020 року.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до вимог скарги, скаржник просить суд визнати в рамках виконавчого провадження 45182452 незаконною дію державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ Фесенко Ю.М. щодо винесення постанови від 21 жовтня 2014 року про відкриття виконавчого провадження та її скасування, визнати в рамках виконавчого провадження 45182452 незаконною дію державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ Овдієнко С.В. щодо винесення постанови від 13 січня 2020 року про прийняття до виконання виконавчого провадження та її скасування.

Відповідно до ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як роз`яснено в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Відповідно дост.120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Ст.ст. 122-124 ЦПК України встановлено порядок обчислення процесуальних строків.

Водночас ст. 126 ЦПК України визначає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Між тим, як вбачається зі змісту скарги, представник скаржника оскаржує постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2014 року, з тих підстав, що строк пред`явлення виконавчого листа, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси по справі № 2-2620/10 за позовом ВАТ «Фінанси і кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором сплив 01.06.2013 року, а тому державний виконавець повинен був повернути виконавчий лист стягувачу без відкриття виконавчого провадження.

Доводи представника скаржника, що про оскаржувану постанову ОСОБА_2 дізнався лише 29 квітня 2020 року, суд вважає безпідставними, оскільки з наданої представником скаржника інформації про виконавче провадження вбачається, що 17.11.2014 року (після відкриття виконавчого провадження) головним державним виконавцем звернуто стягнення на пенсію боржника ОСОБА_2 , що свідчить про обізнаність боржника про існування виконавчого провадження щодо нього ще з 2014 року.

У зв`язку з чим, докази про поважність причин пропуску для звернення до суду зі скаргою з посиланням на необізнаність із існуванням виконавчого провадження є безпідставними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 127, 260, 353, 354, 447-449 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на дії бездіяльність органу примусового виконання.

Скаргу ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Центральний відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на дії бездіяльність органу примусового виконання - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси С.Є. ТОКОВА