Справа № 635/8305/19
Провадження № 2/635/465/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Письменна В.М.,

участники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

віповідач ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл набутого під час шлюбу майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду через свого представника ОСОБА_2 , з позовною заявою, яку з часом уточнила, до ОСОБА_3 , в якій просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки «Great Wall Deer 2237», 2006 року випуску, НОМЕР_1 НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що станом на час звернення до суду складає 61000 (шістдесят одну тисячу) грн. 00 коп.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що між сторонами 09 травня 1998 року укладено шлюб. Сімейне життя не склалося, у зв`язку з чим рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 березня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування у шлюбі, 23 жовтня 2007 року ОСОБА_3 було взято кредит в сумі 89950,00 гривень на придбання автомобілю марки Great Wall Deer G5 CC1022SY. Автомобіль було придбано на підставі договору купівлі-продажу № НОМЕР_4 кп, що був укладений між ТОВ «Лада-Україна» та ОСОБА_3 . Кредитні кошти повернуті під час шлюбу, тобто автомобіль вважається спільним сумісним майном подружжя. 24.09.2014, тобто після розірвання шлюбу між сторонами, спірний автомобіль був відчужений без дозволу співвласника автомобілю ОСОБА_1 , а вже 09.02.2018 спірний автомобіль знову зареєстрований за відповідачем та до теперішнього часу знаходиться у його власності та володінні.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.11.2019 забезпечено позов шляхом накладення арешту на спірний автомобіль.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.11.2019 відкрито провадження у справі. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила її задовільнити з підстав викладених в позові. Зазначила, що строки звернення з даним позовом порушені не були, оскільки про відчуження спірного автомобілю позивачу стало відомо з листа Регіонального сервісного центру в Харківській області від 20.11.2018 вих.№31/20-5057.

Представник відповідача в судовому засіданні просив залишити позов без руху, оскільки до уточненого позову не додано додатки, а також просив застосувати строки позовної давності, оскільки з моменту порушення права позивача, тобто з часу розлучення, пройшло 7 років.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що кредитний договір укладено до 2014 року, а шлюб розірвано у 2013, тобто кошти за спірний автомобіль сплачені після розірвання шлюбу. Також зауважив, що автомобіль відповідно до технічного паспорту належить банку, який і продав його ОСОБА_4 . Відповідач вважає, що позивач не має права на спірний автомобіль, оскільки вона ніколи не працювала. Не погоджувався з оцінкою автомобілю, наданою позивачем. Також відповідач зазначив, що спірний автомобіль до 2018 року знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.05.1998 р., який розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05.03.2013 р. Рішення набрало законної сили.

В період перебування в шлюбі ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу №218 кп, що укладено між останнім та ТОВ «Лада-Україна», придбав у кредит автомобіль марки Great Wall Deer, НОМЕР_1 НОМЕР_2 .

Автомобіль прийнято ОСОБА_3 , про що свідчить приймально-здавальний акт до договору №218кп від 23.10.2007 р.

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру в Харківській області від 20.11.2018 вих.№31/20-5057, спірний автомобіль зареєстровано 23.10.2007 р. за ОСОБА_3 , 24.09.2014 перереєстровано на ОСОБА_4 , а 09.02.2018 р. перереєстровано на ОСОБА_3 .

Згідно з аналітичною довідкою про ринкову вартість майна станом на 01.03.2019, зробленого ТОВ «Дельта-Консалтинг» на замовлення позивача, вартість спірного автомобілю становить 122000 грн.

Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зі змісту ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.2 ст.72 Сімейного кодексу України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Як зазначає представник позивача, про відчуження відповідачем спірного автомобілю позивач дізналась з листа Регіонального сервісного центру в Харківській області від 20.11.2018 вих.№31/20-5057, натомість відповідачем не надано доказів того, що позивач дізналась про порушення її прав раніше, тому суд вважає не порушеним строк звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, згідно із частиною 1 статті 61 Сімейного кодексу України.

Статтею 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, відповідно до частини 1 статті 69 Сімейного кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у частині 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Доказів наявності між сторонами домовленості щодо поділу спільного майна подружжя або щодо укладення шлюбного договору сторонами суду не надано.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11).

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

За змістом ч.4 ст.71 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбаний ОСОБА_3 під час шлюбу автомобіль «Great Wall Deer», 2006 року випуску, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу шляхом стягнення з відповідача грошової компенсації ринкової вартості 1/2 частини цього автомобіля, що становить суму в розмірі 61000 грн.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем в ході розгляду справи не спростовано оцінку вартості автомобіля, надану позивачем, та будь-яких доказів на підтвердження іншої ринкової вартості автомобіля суду з боку відповідача надано не було.

Всупереч вимог ст. ст.12, 81 ЦПК України, відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів придбання спірного автомобіля за свої особисті кошти суду не надано.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо повернення кредитних коштів після розірвання шлюбу, а також його відчуження банком, оскільки жодних доказів на підтвердження цього суду не надано.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 частини вартості набутого під час шлюбу автомобілю знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а також були підтвердженні в судовому засіданні, суд вважає позов обґрунтованим та законним, у зв`язку з чим останній підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, судовий збір сплачений за пред`явлення позову до суду, а також за подання заяви про забезпечення позову, в розмірі 1152,60 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 200, 206, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл набутого під час шлюбу майна - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки «Great Wall Deer 2237», 2006 року випуску, НОМЕР_1 НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що станом на час звернення до суду складає 61000 (шістдесят одну тисячу) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні) 60 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 20.05.2020 року.

Суддя Д.М. Савченко