Провадження № 4-с/638/121/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Куценко К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу представника Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

встановив:

Представник ДП «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» звернувся до суду з зазначеною скаргою, в якій просить: постановити ухвалу, якою визнати дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Бакшеєва С.М. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2020 за виконавчим провадженням №60951098, неправомірними; зобов`язати його скасувати зазначену постанову.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 10.01.2020 головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бакшеєвим С.М., на виконання рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.11.2019 року у цивільній справі №638/15165/19 за виконавчим листом від 09.01.2020 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ДП «УНТЦМП «Енергосталь» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в розмірі 157 907,22 грн. Зазначена постанова надійшла до заявника засобами поштового зв`язку 13.01.2020 року. Вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2020 винесена головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бакшеєвим С.М. з порушенням законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Представником Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) подав до суду відзив на скаргу ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» на дії державного виконавця, яким просить відмовити в задоволенні скарги повністю, вважаючи доводи скаржника безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на те, що 10.01.2020 головним державним виконавцем Бакшеєвим С.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №60951098, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження. 22.01.2020 згідно з відомостями, наданими у відповіді ДПС, накладений арешт на грошові кошти боржника в межах суми заборгованості з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. 30.01.2020 виставлена платіжна вимога для списання грошових коштів з арештованого рахунку боржника в АТ КБ «ПриватБанк». В подальшому списані грошові кошти в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача за виконавчим провадженням. 17.02.2020 в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду, на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Щодо доводів скаржника про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з порушенням законодавства, державний виконавець зазначає, що виконавчий лист по справі №638/15165/19 відповідав усім вимогам, визначеним ЗУ «Про виконавче провадження», підстави для його повернення стягувачу без прийняття до виконання, передбачені ч. 4 ст. 4 цього Закону, були відсутні, в зв`язку з чим державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання. Представник відділу наголошує, що виключний перелік підстав для зупинення виконавчого провадження визначений ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», однак наявність жодної з таких підстав скаржником не доведена. Зазначає, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконавчого листа по справі №638/15165/19 та вчинення виконавчих дій, спрямованих на його повне фактичне виконання, цілком відповідають положенням ЗУ «Про виконавче провадження», а також не порушують обмежень, встановлених п. З розділу III «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №145-ІХ.

В судове засідання скаржник не з`явився, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення слухання до суду не надходило.

Представник Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, надав письмовий відзив на скаргу.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв, пояснень, заперечень від неї до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного.

Частина 1 ст.81 ЦПК України передбачає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

29 листопада 2019 року Дзержинським районним судом м.Харкова ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» про стягнення заробітної плати, яким, стягнуто з ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 157 907,22 грн., а також стягнуто з ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10.01.2020 відкрито виконавче провадження ВП №60951098 з примусового виконання виконавчого документу №638/15165/19, виданого 09.01.2020 Дзержинським районним судом м.Харкова про стягнення з ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в розмірі 157 907,22 грн.

Відповідно до ст.447 ЦПК країни сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Статтею 4 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлені вимоги до виконавчого документу та виключний перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Статтею 26 цього ж Закону встановлено процедуру початку примусового виконання рішень.

Виходячи з аналізу цих норм, державний виконавець на стадії відкриття виконавчого провадження лише перевіряє наявність підстав для повернення виконавчого документа стягувачу. У випадку відсутності таких підстав єдиним можливим рішенням, яке державний виконавець має право прийняти, є винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Представник державного виконавця в поданому до суду відзиві вказує, що виконавчий лист по справі №638/15165/19 відповідав усім вимогам, визначеним ЗУ «Про виконавче провадження», підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, передбачені ч. 4 ст. 4 цього Закону, були відсутні, в зв`язку з чим державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання.

Доказів, які б свідчили про протилежне, про наявність підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, скаржником до суду не надані.

Перелік підстав для зупинення виконавчого провадження визначений ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження». Щодо наявності будь-якої з таких підстав скаржником до суду доказів також не надано.

Щодо посилання скаржника на п. 3 розділу III «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», суд приходить до наступного.

Пунктом 3 розділу III «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ від 02.10.2019 «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» (далі - Закон №145-ІХ) визначено, що забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до ЗУ "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених ЗУ "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

З Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого ЗУ «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 07.07.1999 (далі - Закон №847-ХІУ) вбачається, що Державне підприємство «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь», до нього не входив.

Скаржник вказує, що на даний час ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» є правонаступником інших підприємств, які входили до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, в зв`язку з чим до нього повинні застосовуватися обмеження по вчиненню виконавчих дій, встановленні Законом №145-ІХ.

Однак, враховуючи, що перелік підприємств, затверджений Законом №847-ХІУ, є вичерпним, до Закону №847-ХІУ неодноразово вносилися зміни щодо переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але щодо скаржника такі зміни внесені не були, суд вважає позицію скаржника необґрунтованою.

Статтею 52 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи .

Відповідно до вказаної статті виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Відповідно до ч. 3 зазначеної статті, не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Представник Шевченківський ВДВС в поданому до суду відзиві зазначає, що кошти скаржника, на які звернено стягнення, не перебували на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Доказів протилежного скаржником не надано.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №638/15165/19 обґрунтовані і відповідають положенням ЗУ «Про виконавче провадження», а також не порушують обмежень, встановлених п. З розділу III «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 145-ІХ.

Таким чином, скарга ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» не підлягає задоволенню, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження постановлена відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 4, 18, 26, 34, 52 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.81, 447-451 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні скарги представника Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Д.В.Цвірюк