Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ), ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2019 року на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, в якій заявниця посилається на наступні обставини.

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 .

В квітні місяці 2016 року заявниця познайомилася ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Ольшаниця, куди заявниця приїздила до бабусі ОСОБА_7 .

В кінці червня 2016 року заявниця з ОСОБА_6 почали проживати разом в АДРЕСА_2 . Проживали за даною адресу до жовтня місяця 2016 року, доводиться довідкою № 648 від 05.07.2019 року.

В жовтні 2016 року переїхали в м. Білу Церкву, за адресою реєстрації заявниці, де жили разом до червня 2017 року.

Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах та спільного проживання, ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) народився син - ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 2 ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначаються за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

За статтею 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Заявник, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 , є матір`ю ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 15 березня 2017 року, актовий запис № 380.

При реєстрації народження ОСОБА_9 , він був записаний у відповідності до вказаної статті за прізвищем матері « ОСОБА_8 » та ім`я, по батькові та національність батька дитини було внесено за вказівкою матері ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ).

Батьком ОСОБА_9 , відповідно до Свідоцтва про народження, записаний « ОСОБА_10 », що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Реєстрацію ОСОБА_6 батьком ОСОБА_9 , за сімейних обставин відклали на потім.

З червня 2017 року ОСОБА_6 та заявниця не проживали разом, але ОСОБА_10 періодично приїздив до свого сина, також заявниця часто приїздила до с. Ольшаниці, таким чином вони постійно бачилися та спілкувалися, до дня смерті ОСОБА_6

ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області, від 15 серпня 2018 року, актовий запис № 31), так і не встановивши факт батьківства стосовно ОСОБА_9 .

За життя ОСОБА_6 , визнавав ОСОБА_9 своїм сином, опікувався з ним та утримував. Неодноразово також звертався до Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про своє бажання визнати батьківство, натомість не встиг цього зробити в зв`язку зі смертю. Вказані обставини може довести в судовому засіданні свідок, зазначений в заяві про його виклик.

Оскільки батьківство ОСОБА_6 стосовно ОСОБА_9 не встановлено за життя батька, в такому разі ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) має право та змушена звернутися до суду для встановлення факту батьківства.

Встановлення факту, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_9 необхідно для встановлення родинних стосунків та належну реєстрацію батьківства.

Просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та зобов`язати Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області внести зміни в актовий запис № 380 від 15 березня 2017 року про народження ОСОБА_9 , записавши батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_9 , залишивши його ім`я, по-батькові та дату народження без змін, а прізвище змінити з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_11 " ( а. с. 6-9 ).

Ухвалою судді від 08 листопада 2019 року постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у вищевказаній справі та призначено розгляд справи в судове засідання ( а. с. 26 ).

Ухвалою суду від 26.03.2020 року замінено третю особу з Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ).

В судовому засіданні заявник та її представник кожний окремо підтримали заяву, надали пояснення аналогічні викладеним в ній та просили заяву про встановлення батьківства задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, неодноразово на адресу суду направляли листи, в яких просили розглянути справу без представника їхнього відділу згідно чинного законодавства ( а. с. 61, 71 ).

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення.

Крім того, 15.01.2020 року за вх. № 1281 судом отримано клопотання, в якому остання просила розгляд справи слухати у її відсутність та проти встановлення факту батьківства її брата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 не заперечує ( а. с. 48 ).

Свідок ОСОБА_12 , яка є матір`ю заявника в судовому засіданні підтвердила про стосунки між її донькою та померлим ОСОБА_6 , в результаті яких було народжено дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Певний період часу вони мешкали разом з нею, померлий ОСОБА_14 допомагав їй по господарству. Коли народилася дитина, то вони разом забирали дитину з пологового будинку. Померлий ОСОБА_14 був радий народженню дитини, сам обирав хрещених та ім`я для дитини. Реєстрації дитини відбулася тоді, як ОСОБА_14 був на заробітках, так як в цьому була необхідність.

В судовому засіданні, яке відбулося 15.01.2020 року свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 також підтвердили ті обставини, що заявниця дійсно народила від померлого ОСОБА_6 , вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оформити всі документи офіційно не встигли у зв`язку із смертю останнього.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Неявка учасника справи, який належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання і від якого не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, не перешкоджає його розгляду.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення заявника та її представника, а також свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_16 в судовому засіданні 15.01.2020 року, приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В даному випадку встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для реалізації своїх родинних зв`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а. с. 10 ), проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_9 , батьками якого зазначено ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження, яке видане Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 15 березня 2017 року ( а. с. 11 ).

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 25 липня 2019 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, укладено шлюб між ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , актовий запис № 845, де прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_20 .

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 від 15 серпня 2018 року, виданого Виконавчим комітетом Ольшаницької сільською радою Рокитнянського району Київської області ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а. с. 12 ).

З довідки, виданої Ольшаницькою Сільською радою Рокитнянського району Київської області від 05.07.2019 року за № 648 вбачається, що ОСОБА_18 проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 з 2016 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а. с. 13 ).

Звертаючись до суду з зазначеною заявою, остання просить встановити факт батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначаються за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст. 128 цього Кодексу.

За статтею 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В даному випадку встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для реалізації своїх спадкових прав. Таке оформлення неможливе так як в свідоцтві про народження дитини запис про батька, здійснено за вказівкою матері.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

В судовому засіданні під час розгляду даної цивільної справи знайшло своє підтвердження того, що між заявником ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_6 існували стосунки, останні проживали у цивільному шлюбі, в результаті чого у останніх народився син та за життя ОСОБА_6 , визнавав ОСОБА_9 своїм сином, опікувався та турбувався.

Оскільки батьківство ОСОБА_6 стосовно ОСОБА_9 не встановлено за життя батька, в такому разі ОСОБА_1 має право та змушена звернутися до суду для встановлення факту батьківства.

Встановлення факту, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_9 необхідно для встановлення родинних стосунків та належну реєстрацію батьківства.

Факт того, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 підтверджується матеріалами справи та не оспорюється учасниками справи.

Навпаки, підтверджується документально, матеріалами справи, поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , а також наданими до суду поясненнями ОСОБА_3 , яка є сестрою померлого ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_9 , а тому вимоги заяви слід задовольнити та встановити факт батьківства ОСОБА_6 відносно ОСОБА_9 , про що слід внести відповідні зміни до актового запису.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 55, 125, 128, 130, 134, 135 СК України, ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 263, 265, 273, 315, 316, 353, 354 ЦПК України, п.п.1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ), ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 31, по відношенню до сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зобов`язати Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) внести зміни актового запису № 380 від 15 березня 2017 року про народження дитини - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складеного Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому змінити відомості про батька з « ОСОБА_17 » на « ОСОБА_6 », прізвище дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_9 », ім`я, по-батькові та дату народження залишити без змін, та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

Заінтересована особа: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) ( адреса місцезнаходження: 091000, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 22, );

Заінтересована особа: ОСОБА_3 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складено 14 травня 2020 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов