Справа №173/2859/19
Провадження №2/173/226/2020
04 травня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.
При секретареві - Рудовій Л.В.
За участю: позивача - ОСОБА_1
Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-
26.11.2019 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2
02.01.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.
08.01.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду, за правилами загального провадження, в підготовчому судовому засіданні на 10.02.2020 року.
10.02.2020 року розгляд справи відкладений до 27.03.2020 року в зв`язку з неявкою сторін в призначене судове засідання.
27.03.2020 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 04.05.2020 року .
Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.
Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.
04.05.2020 року в судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 04 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 132.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 04 жовтня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 132.
В період шлюбу в них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Останнім часом відносини між ними погіршились. Між ними постійно виникають сварки внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Також вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Дані обставини і стали причиною звернення до суду.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення фактично встановлені матеріалами справи. Також пояснила, що злагоди між ними немає протягом трьох років. Відповідач проживає власним життям. Може по півтора місяця не з`являтись дома і не пояснювати де він знаходився весь цей час. Поведінка відповідача не завжди є адекватною. Інколи відповідач стає агресивним. Тому вона настоює на розірванні шлюбу без надання строку для примирення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « ОСОБА_1 ».
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Між сторонами виникли сімейні правовідносини, пов`язані із припиненням шляхом його розірванням шлюбу.
Судом встановлено, що 04 жовтня 2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 132, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.
В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтв про народження дітей, в яких сторони записані їх батьками.
За доводами позивача, судом встановлено, що на даний час сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини сторони припинили з серпня місяця 2017 року . Відповідач будь-яких заперечень з цього приводу не надав, тому суд вважає даний факт встановленим.
Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає втрату любові та взаємоповаги один до одного.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим. Сторони шлюбні відносини не підтримують протягом тривалого часу та спроб налагодити подружнє життя не вчиняють. З чого суд робить висновок, що у сторін було достатньо часу для прийняття зваженого рішення про продовження перебування в шлюбі. За даних обставин суд вважає за можливе прийняти рішення про розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей.
Дане рішення ухвалюється судом у відповідності із способом захисту обраним позивачем та передбаченим нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 113 СК України - Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу відповідно до прохання позивачки суд вважає за можливе залишити прізвище, обране при реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 »
Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Враховуючи вину обох із сторін у розірванні шлюбу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору в сумі 420.40 коп. в іншій частині понесені судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивачку, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України. Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану суд вважає за потрібне покласти на в відповідача враховуючи, що з позивачкою залишається проживати малолітня дитина.
На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити
Шлюб, зареєстрований 04 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 132, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище, обране при реєстрації шлюбу -
ОСОБА_1 Після набрання рішенням законної сили його копію направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 420 грн. 40 коп. на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору . В іншій частині понесені судові витрати по сплаті судового збору покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем та/або на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 14.05.2020 року

Суддя Петрюк Т.М .

Зареєстроване: 14.05.2020 року

Оприлюднене: 14.05.2020 року

Дата набрання законної сили:16.06.2020 року