Справа № 952/264/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2020 Зачепилівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого судді Яценка Є.І.,

при секретарі Ніколенко Л.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду сел. Зачепилівка Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому вказав, що 19.02.2014 року він надав позику ОСОБА_2 в розмірі 135 000 грн. (в еквіваленті 15 000 доларів США), про що було складено відповідну розписку, яку підписано сторонами та свідками. Боржник зобов`язався повернути позичені кошти за першою вимогою.

Як стверджує ОСОБА_1 15.01.2020 відповідачу була направлена вимога про повернення грошових коштів в еквіваленті 15 000 доларів США та запропоновано строк для повернення боргу до 01.03.2020. Відповідач на день подання позову до суду грошові кошти не повернув, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

ОСОБА_1 просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 позику в сумі 416 550,00 грн., яка є еквівалентом 15 000 доларів США станом на день звернення до суду, а також сплачений судовий збір в розмірі 4 165,50 грн.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав та просив суд задовольнити в повному обсязі.

Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував.

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши заяву представника позивача про розгляд справи без її участі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, згідно ч.2 ст.10 ЦПК України, вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 19.02.2014 між ОСОБА_1 як позикодавцем та ОСОБА_2 як позичальником був укладений договір позики, про що складено розписку, яку підписали сторони та двоє свідків. Згідно з умовами зазначеного договору, позивач передав, а ОСОБА_2 отримав у займ 135 000,00 грн. (в еквіваленті 15 000, 00 доларів США), які зобов`язувався повернути по першій вимозі позикодавця.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів, робити відповідні правові висновки.

Відповідна правова позиція сформульована у Постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, від 12 квітня 2017 року №442/8157/15-ц. Так, як зазначено у Постановах ВСУ письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

15.01.2020 ОСОБА_1 звертався до боржника ОСОБА_2 із вимогою повернути позичені кошти в строк до 01.03.2020, яку останній отримав особисто 17.01.2020, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням.

У зв`язку з тим, що на день звернення до суду (25.03.2020) курс долара США відповідно до даних НБУ становив 27,77 грн., позивачем визначена сума еквівалентна 15 000,00 доларів США у розмірі 416 550,00 грн.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконує, в своїй заяві позов визнав, отже порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 416 550,00 грн.

Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 4 165,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,12,13,141,200,206,247,259,263,264,265 ЦПК України, ст.ст. 509,526,1046,1047,1049 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість за договором позики у розмірі 416 550,00 грн.,судові витрати по справі в розмірі 4 165,50 грн., а всього стягнути 420 715,50 грн. (чотириста двадцять тисяч сімсот п`ятнадцять грн. 50 коп.)

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко