Справа № 454/1500/20
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

22.05.2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т.В. ,

за участю секретаря Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

В Сокальський районний суд надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення суми авансу.

Разом з матеріалами цивільної справи до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначає те, що позивач передала відповідачу кошти у розмірі 5000 тисяч доларів США, які за своєю природою є авансом в рахунок купівлі будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Після кількох днів проживання у цьому будинку, відповідач почала чинити перешкоди у користуванні господарськими спорудами та вимагати у позивача сплатити додаткові кошти, окрім тих, про які вони домовлялися. Позивач з березня 2020 року неодноразово зверталася до відповідача про повернення вищезгаданого авансу, проте на такі усні просьби відповідач відмовляється у поверненні такого. А відтак, просить суд забезпечити позов, шляхом накладення арешту на земельну ділянку №:14:005:0005 площею 0,2500 га. (ц.п для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарськиї будівель і споруд), що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо переходу права власності на земельну ділянку №:14: 005:0005, площею 0,2500 га. (ц.п для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарськиї будівель і споруд), а також накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу та реєстраційного посвідчення, що видане Червоноградським МБТІ серії НОМЕР_1 №012662 від 05.02.2003 року.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстави.

У відповідності з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Суд звертає увагу позивача на те, що в заяві про забезпечення позову не зазначено обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, що позбавляє суд можливості визначити співмірність, оскільки згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Згідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Всупереч цьому, позивачем не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не вказано відомостей що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що призводить до незворотних наслідків.

За таких обставин, суд вважає, що доводи заявника викладені у заяві про забезпечення позову не є вмотивованими та обґрунтованими.

Таким чином,враховуючи характер та зміст заявлених позовних вимог, відсутність доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

За змістом ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпечені позову.

Керуючись ст. ст.149-153,353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення суми авансу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Т. В. Струс