Справа №295/5155/20
У Х В А Л А

04.05.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

30.04.2020 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 45265,31 грн., з яких: 12000,00 грн. - сума неповернутої позики, 30480,00 грн. - пеня за прострочення позики, 2367,12 грн. - відсотки за позикою, 250,19 грн. - три відсотки річних за користування грошовими коштами, 168,00 грн. - інфляційні збитки. Судові витрати у справі просить покласти на відповідача.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від повернення отриманих у борг грошових коштів згідно розписки від 21.02.2019 року і тому він має обгрунтоване припущення, що це є реальною загрозою ускладнити та зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Тому позивач просить вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу, та тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі державного кордону України до повного виконання боргових зобов`язань із сплати боргу в сумі 45265,31 грн.

У статті 151 ЦПК України визначені вимоги до заяви про забезпечення позову.

При вирішенні питання прийняття до розгляду заяви виявлено, що вона не відповідає вимогам п. 7 ч. 1 та ч. 6 ст. 151 ЦПК України з наступних підстав.

Із поданої до суду заяви вбачається, що заявником не конкретизовано рухоме і нерухоме майно, щодо якого заявлено вимогу про накладення арешту, та не надано доказів на підтвердження належності відповідачу на праві власності такого майна.

Згідно ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У порушення наведеної норми закону позивачем до заяви не додано документу на підтвердження сплати судового збору в сумі 420,40 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), а натомість надано клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тяжким матеріальним становищем позивача у зв`язку з отриманням пенсії в розмірі 1638,00 грн., яка є єдиним джерелом його доходів.

Статтею 136 ЦПК України врегульоване питання відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати.

Частинами 1 та 3 ст. 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження доводів, зазначених у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, позивач долучив довідку УПСЗН Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 27.03.2020 року про отриману ним державну соціальну допомогу як інваліду ІІІ групи за період із жовтня 2019 року по березень 2020 року.

Утім до суду не надано доказів стосовно розміру всіх доходів позивача за 2019 рік згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України, що є необхідним для забезпечення можливості вирішення судом клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки позивачем не додано до заяви належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обґрунтування заявленого клопотання про звільнення сплати судового збору, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин заяву необхідно повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 136, 151, 153, 206, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовуповернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає йому повторно звернутися до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенцова