УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 р.

м.Харків

Справа № 639/3680/20

провадження 4-с/639/38/20

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) Форсюк Кристини Артурівни та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, заінтересована особа- ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Київськоговідділу державної виконавчої служби ( далі ВДВС) у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) Форсюк К.А., заінтересована особа- стягувач ОСОБА_2 , в якій зазначив, що у провадження державного виконавця перебуває виконавче провадження № 42199665 щодо виконання рішення Жовтневого районного суду м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_1 аліментів у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.2002 і до досягнення дитиною повноліття.

27 травня 2020 державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Вважає зазначену постанову не обгрунтованою, передчасною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки таке обмеження не може бути застосовано у разі використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю або перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю 1,П групи. Повідомляє. що його мати, яка є власником автомобіля Toyota Camry та не має посвідчення водія та права керування транспортними засобами, визнана інвалідом П групи, потребує використання автомобіля у повсякденному житті, перебуває на утриманні сина ОСОБА_1 . Крім того, стверджує, що при винесенні постанови державний виконавець керувалась редакцією ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» , що діяла до липня 2018 та проводила розрахунок заборгованості не від часу набрання законної сили Закону щодо можливості встановлювати обмеження у праві керування транспортними засобами, тобто з 28.08.2018, а за період з 01.11.2006. На підставі вищенаведеного, просив скасувати постанову державного виконавця від 27.05.2020, як неправомірну.

Заінтересована особа- державний виконавець КиївськогоВДВС у м.Харкові Форсюк К.А., а також стягувач- ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що не перешкоджає згідно ч.2 ст.450 ЦПК України розгляду скарги.

Суд, вислухавши вступне слово представника заявника, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 18.11.2002, на підставі рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова видано виконавчий лист № 2-9881 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, на користь ОСОБА_2 , починаючи з 30.10.2002 і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 42199665.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону чинній на час вчинення виконавцем оспорюваних заявником дій) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами-до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постановою державного виконавцяКиївського ВДВС у м.Харкові Форсюк К.А. від 27.05.2020 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості за сплати аліментів у повному обсязі.З тексту постанови вбачається, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилася заборгованість за період з 01.11.2006 по 27.05.2020 у сукупному розмірі 155 472,07 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Доводи представника заявника про те, що державний виконавець мав зазначити суму заборгованості, починаючи з часу набрання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 №2475-VIII чинності, тобто з 28.08.2018 та вказати перевищення суми платежів за чотири місяця, а не за шість місяців, не впливають на правильність постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами по суті, оскільки розмір заборгованості не є предметом спору та значно перевищує мінімальний термін платежів, встановлений для таких обмежень.

Крім того, наявність заборгованість зі сплати аліментів має триваючий характер, і мала місце на час вжиття державним виконавцем обмежень, а тому у даному випадку не порушено принцип дії закону у часі.

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_1 не виплачуться аліменти через звернення на даний час до суду з позовом про оспорювання батьківства не є підставою для невиконання рішення суду на протязі чотирнадцяти років.

Застосування заходів, передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», слугують належному захисту прав дітей та сприяють встановленню механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення боржників у подальшому від виконання призначеного обов`язку із стягнення за несплату аліментів, зменшенню заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 2 частини 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю.

Заявник надав довідку Основ`янської міжрайонної медико-соціальної комісії серії 12ААА № 463501, з якої випливає, що його матері ОСОБА_4 , 1957 р. народження встановлена друга група інвалідності з 25.04.2017 за загальним захворюванням безстроково та у висновку вказано «пенсіонер за віком».

Доводи ОСОБА_1 про те, що його мати знаходиться на його утриманні, потребує використання автомобіля у повсякденному житті не знайшли свого підтвердження, оскільки, як стверджує представник заявника, ОСОБА_1 ніде не працює, його мати отримує пенсію, що виключає знаходження на утриманні у працездатного , але не працюючого сина.

Згідно зі статтями 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять достатніх, допустимих та беззаперечних доказів щодо підтвердження стану здоров`я ОСОБА_4 , який вимагає необхідність використання транспортного засобу, у зв`язку з її захворюванням.

З огляду на вищезазначене, враховуючи тривале невиконання рішення суду та ухилення боржника ОСОБА_1 від обов`язку по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина, відсутність дій, спрямованих на погашення існуючої заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяця, суд приходить до висновку про те, що дії державного виконавця щодо тимчасово обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами вчинені правомірно, відповідають меті створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання і можуть бути застосовувані у даному випадку відповідно до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст.447,451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) Форсюк Кристини Артурівни та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, заінтересована особа- ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 05.08.2020.

СУДДЯ -