Справа № 182/4368/20
Провадження № 2-о/0182/157/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.08.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретаря Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , уродженки м.Стаханів Луганської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Стаханів, Луганської області. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Стаханів Луганської області, яка раніше мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Стаханів Луганської Народної Республіки, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 179 від 29 травня 2020 року та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02 червня 2020 року, виданими відділом запису актів громадянського стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Однак, на даний час, територія м.Стаханів Луганської області, є тимчасово окупованою. Отже, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, їх посадовими особами та службовими особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_1 від 02 червня 2020 року, видане відділом запису актів громадянського стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, є недійсним і не створює правових наслідків. 29 липня 2020 року заявниця звернулася до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з метою проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 . Однак, листом 760/20.34-33 від 29 липня 2020 року їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки, у зв`язку з тим, що нею для підтвердження факту смерті пред`явлені документи, не відповідають формі, визначеній законодавством України. Враховуючи вищевикладені обставини, змушена звернутися до суду з даною заявою, оскільки встановлення даного факту їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС відповідного зразка та вимог, встановлених чинним законодавством України.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій заявниця просить розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає та просить суд її вимоги задовольнити (а.с.6).

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась також, на адресу суду надіслала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.19).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров"я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За правилами ст.293, п.8 ч.1 ст.315, ст. 317 ЦПК України, в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства, розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_1 ) доводиться невісткою ОСОБА_2 (а.с.13). Згідно довідки про причину смерті (до форми №106/у № 179, яка видається для захоронення), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 02 червня 2020 року Відділом запису актів цивільного стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). Згідно листа Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 29 липня 2020 року за № 1760/20.34-33 (а.с.9), заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі та вимогам чинного законодавства.

Згідно з п.1.1. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1152/13024, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров"я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о).

За правилами ст.1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід"ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Надана заявницею довідка про причину смерті (до форми № 106/у №14) від 29 травня 2020 року (а.с.8), що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 , видана органом державної влади, яка створена всупереч законодавству України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Оскільки заявниця не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 у судовому порядку, що також, за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до правил п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті особи допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 13, 81, 89 ,259, 263-265, 268, 293, п.8 ч.1 ст.315, 317, 319 , 430 ЦПК України,Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Стаханів Луганської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Стаханів Луганської області України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал