Провадження № 2-о/742/17/20
Єдиний унікальний № 742/4203/19
24 квітня 2020 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
у складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,
при секретарі - Євтушенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Прилуцької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - територіальна громада в особі Сергіївської сільської ради про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем та визнання права власності -
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
1. Позивач звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до територіальної громади в особі Прилуцької міської ради про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем та визнання права власності.
2. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті ОСОБА_2 з якою позивач постійно проживала однією сім`єю, відкрилась спадщина, однак відсутність в неї правовстановлюючих документів в підтвердження факту родинних відносин з спадкодавцем унеможливлюють прийняття нею спадщини.
3. Представники відповідача та третьої особи позицію щодо заявлених вимог не висловили.
ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.
4. 27.12.2019 року позивачем було заявлено відвід головуючому по справі. За результатами його розгляду ухвалою суду від 02.01.2020 року було відмолено /а.с.14/.
5. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог.
6. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, заперечень щодо заявлених вимог не надсилали.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
7. Ухвалою суду від 23.12.2020 року позовну заяву було залишено без руху /а.с.8/.
8. Ухвалою суду від 28.01.2020 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження /а.с.25/.
9. Ухвалою суду від 10.03.2020 року судом за власної ініціативи залучено до участі в справі в якості третьої особи, що заявляє самостійних вимог на предмет спору.
10. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, та його не з`явлення в судове засідання без інформування причини неявки, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд, на виконання вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
11. Згідно копії актового запису про смерть №14, складеного виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Прилуцького району, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.30/.
12. Спадкодавцю ОСОБА_2 належить на праві власності земельна частка (пай) в КСП «Сергіївське» Прилуцького р-ну розміром 6,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж на підставі сертифікату серії НОМЕР_1.
13. Згідно інформаційної довідки Прилуцької районної державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину не звертались.
14. Відповідно до комісійного акту від 21.01.2020 року, складеного у відповідності до п.7 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», позивач та спадкодавець з 1994 року по день смерті останньої, згідно пояснень опитуваних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проживали однією родиною. Інших кровних родичів ОСОБА_2 не мала.
15. Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали деталізовані показання з приводу проживання спадкодавиці однією сім`єю разом з позивачем по справі.
16. Надані позивачем світлини з зображенням ОСОБА_2 в різний період їх спільного проживання.
17. Придбання позивачем предметів та послуг похоронного призначення для організації поховання ОСОБА_2 підтверджується копією рахунку-замовлення № 101 ТОВ «Скорбота».
18. Відсутність інших спадкоємців в ОСОБА_2 підтверджується даними погосподарської книги по домоволодінню
АДРЕСА_1. V . Оцінка суду.
19. Згідно вимог ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права й свободи людини і громадянина та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суди як органи державної влади зобов`язані своєчасно й дієво захищати ці права та свободи шляхом розгляду зокрема і цивільних справ.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
20. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
21. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
22. Враховуючи конкретні обставини, незважаючи на реєстрацію справи в порядку окремого провадження, вважаю за необхідне здійснити її розгляд в порядку загального позовного провадження.
23. Відповідно до п.п.4,5 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
24. Відповідно до ст.ст.529-531 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями за законом першої черги були в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.
При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).
До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні зі спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.
Враховуючи вище зазначені правові норми, позивач не відноситься до спадкоємців померлої ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.
25. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відомостей про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 з дня її відкриття до дати набрання чинності в редакції 2003 відсутні.
26. Оскільки спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто не прийняв, наявні підстави для застосування до спірних правовідносин вимог книги шостої «Спадкове право» ЦК України в редакції 2003 року згідно п.п.4,5 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року.
27. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом /ст.1217 ЦК України/.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
28. За змістом ст.ст.1258,1264 ЦК України в редакції 2003 року, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.
У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини /ст.1268 ЦК України/.
29. З матеріалів справи вбачається, що позивач з спадкодавцем ОСОБА_2 приблизно з 1994 року почали проживати однією сім`єю, оскільки остання, з огляду на її незадовільний стан здоров`я, потребувала постійної сторонньої допомоги, а близьких родичів в неї не було. Вказаний висновок базується на показаннях допитаних в судовому засіданні свідків та аналогічних поясненнях в письмовому комісійному акті, фотокарток спадкодавиці в різний період їх спільного побуту.
Суд не ставить під сумнів показання допитаних свідків, оскільки вони є логічними та послідовними, будь-якої їх зацікавленості у розгляді даної справи не встановлено.
Судом з власної ініціативи було вжито заходів для ретельної перевірки показань допитаних в судовому засіданні свідків шляхом виклику та подальшого допиту ОСОБА_6 , який згідно письмових доказів безпосередньо отримував актовий запис про смерть спадкодавиці, однак останній згідно актового запису про смерть №709 від 28.10.2011 року також помер. Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилась.
Враховуючи, що спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 і з цього часу ніхто зі спадкоємців, визначених ст.ст.529-531 ЦК УРСР в редакції 1963 року, в тому числі держава, її не прийняли і вона залишилася відкритою.
01.01.2004 року набрав чинності ЦК України в новій редакції, який значно розширив коло спадкоємців за законом і надав ОСОБА_1 право спадкувати після смерті ОСОБА_2 як спадкоємцю четвертої черги.
30. Згідно наявних матеріалів цивільної справи позивач з заявою про відмову від спадщини не звертався, відомостей про наявність спору про спадщину спадкодавиці ОСОБА_2 відсутні.
31. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).
Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Правових наслідків невиконання такого обов`язку, зокрема у вигляді втрати права на спадщину, положеннями цивільного законодавства не передбачено.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності /ст.392 ЦК України/.
32. Як роз`яснює Пленум Верховного суду України в п.11,24 від 16.04.2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства" члени КСП, включенні до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку з дня видачі акта і в разі його смерті, успадкування права на земельну частку здійснюється за нормами цивільного права. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку, який видається відповідною районною державною адміністрацією.
33. Відповідно до правил ч.2 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.
Згідно ст.81 ЗК України однією з підстав набуття права власності громадянами на земельні ділянки є прийняття спадщини громадянами.
34. Враховуючи об`єктивну неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку та, враховуючи фактичне визнання відповідачем заявленого позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, за умови відсутності інших обставин, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов, оскільки достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець за законом, має право на набуття у власність земельну ділянку загальною площею 6,30 га, що розташована на території Сергіївської сільської ради Чернігівської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 виданого за рішенням Прилуцької державної адміністрації від 15.08.1996 року № 334.
Керуючись ст.ст.16, 328,1216-1218,1225,1268 ЦК України, ст.ст.81,131 ЗК України, ст.ст.12,81,82, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -
Цивільний позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Прилуцької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - територіальна громада в особі Сергіївської сільської ради про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем та визнання права власності - задовольнити.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 з 1994 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Сергіївське» Прилуцького району Чернігівської області розміром 6,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 виданого за рішенням Прилуцької державної адміністрації від 15.08.1996 року № 334, який зареєстрований 18.06.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №605.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області В.Г.Павлов