Ухвала

30 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 127/3502/19

провадження № 61-7165ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Позовна заява мотивована тим, що 04 лютого 2016 року у напрямку смт Турбів поблизу села Гавришівка Вінницького району Вінницької області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «ВАЗ-211540», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки Mitsubishi Spase Star, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_2 - тілесні ушкодження.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 26 березня 2018 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 03 серпня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 грн, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно з висновком автотоварознавчої експертизи матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки Mitsubishi Spase Star, державний номерний знак НОМЕР_2 , склав 127 200 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» згідно відповідно до полісу обов`язкового страхування, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю складає 100 000 грн, за шкоду, заподіяну майну -

50 000 грн, франшиза - 500 грн. ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило страхову виплату у сумі

49 500 грн.

Посилаючись на те, що даного відшкодування не достатньо для відшкодування завданої шкоди, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь майнову шкоду у розмірі 77 700 грн

(127 200 грн (завданий збиток відповідно до висновку експертизи) -

49 500 грн (виплата страхового відшкодування), витрати на купівлю ліків - 1 449,95 грн, моральну шкоду - 50 000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня

2019 року (у складі судді Бессараб Н. М.) позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на лікування у розмірі 1 449,95 грн; моральну шкоду - 20 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2020 року (у складі колегії суддів: Войтка Ю. Б., Матківської М. В., Стадника І. М.) рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня

2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди та в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу скасовано та ухвалено нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдану їй майнову шкоду у розмірі 79 149,95 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін

21 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду

від 17 березня 2020 року, в якій заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та

у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктами 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій даній справі є відшкодування матеріальної шкоди, тобто ціна позову у загальному розмірі становить 79 149,95 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 100 = 210 200 грн).

Також, у справі заявлено вимогу немайнового характеру, зокрема, відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі, тобто ціна позову становить 50 000 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 100 = 210 200 грн).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, справа є незначної складності, тому є малозначною відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги ціну та предмет позову у справі, складність справи, а також її значення для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії, та дійшов висновку, що винятків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження у малозначній справі, не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням вказаного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду

від 17 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк