Справа № 444/475/20
Провадження № 2/444/541/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

28 травня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

24.03.2020 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

13.05.2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

28.05.2020 року ухвалено проводити заочний розгляд справи.

Позивач свої позовні вимоги у позовній заяві мотивував тим, що він є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 . Вказав, що відповідачі тривалий час в будинку не проживають, вони є родичами попередніх власників будинку, він їх ніколи не бачив. Позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком.

Відповідачі відзиву на позов не подали.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце його проведення, однак подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав повністю з підстав, викладених у ньому, просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідачі в судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені, про причини неявки суд не повідомили і від них не надійшло клопотання про розгляд справи у їхній відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майнового про реєстрацію права власності № 126231434 від 04.06.2018 року вбачається, що власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , є позивач.

З довідки № 364 від 18.02.2020 року, виданої Куликівською селищною радою, вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані, але не проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

З Акту від 04.06.2018 року вбачається, що відповідачі у будинку в АДРЕСА_1 , не проживають протягом десяти років.

З Акту від 12.12.2019 року вбачається, що відповідачі у будинку в АДРЕСА_1 , не проживають протягом десяти років.

З Акту від 10.02.2020 року вбачається, що у будинку в АДРЕСА_1 , проживає позивачем зі сім`єю.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Виходячи із змісту норм ст.ст. 71, 72 ЖК України, відповідно до роз`яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України з наступними змінами при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

З Актів від 04.06.2018 року, 12.12.2019 року, 10.02.2020 року вбачається, що відповідачі у будинку в АДРЕСА_1 , зареєстровані, але не проживають протягом тривалого часу.

Таким чином, судом встановлено факт відсутності відповідачів у житловому будинку протягом тривалого часу та суду не наведено доказів поважності такої тривалої відсутності.

За таких обставин позовну вимогу про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, слід задовольнити.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 321, 391 ЦК України, ст. ст. 5, 13, 81, 82, 247, 258, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 (1974 року народження, зареєстрована в АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (1976 року народження, зареєстрований в АДРЕСА_1 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий Оприск З. Л.