Номер провадження: 22-ц/813/5038/20
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.04.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/17956/17

Номер провадження: 22-ц/813/5038/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс»,

- відповідач - ОСОБА_1 ,

- апелянт - ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву адвоката Чокля Єлизавети Юріївни, діючої в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову, в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації, розірвання договору купівлі-продажу, за апеляційною скаргою адвоката Чокля Єлизавети Юріївни, діючої в інтересах ОСОБА_2 , на заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 24 травня 2018 року,

встановив:

У вересні 2017 року ТОВ «Олімпекс Транс»звернулося до суду з вищенаведеним позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним Договір про повний розрахунок, посвідчений 25 травня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською О.В., зареєстрований в реєстрі за №252; 2) скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ; 3) поновити в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Олімпекс Транс» (); 4) розірвати Договір купівлі-продажу, посвідчений 14 березня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською О.В., зареєстрований в реєстрі за №86; 5) стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Олімпекс Транс» судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 березня 2014 року між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу (надалі - Договір) квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 619,85 кв. м., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською О.В., зареєстрований в реєстрі за №86.

За домовленістю сторін продаж квартири здійснено за ціною у розмірі 7 140 000,00 (сім мільйонів сто сорок тисяч гривень), що є еквівалентом суми 550 000,00 (п`ятсот п`ятдесят тисяч доларів США) (п. 2.1 Договору). Зазначену суму покупець ОСОБА_2 мав перерахувати продавцю ТОВ «Олімпекс Транс» на поточний рахунок за графіком, зазначеним у Договорі у строк до 30.12.2014 року.

За умовами Договору (п. 2.3.) про факт повного розрахунку Покупця перед Продавцем має свідчити підписаний сторонами і нотаріально посвідчений Договір про повний розрахунок, який укладатиметься між Продавцем та Покупцем після отримання Продавцем всієї суми, вказаної в п.2.1. Договору, а також за наявності у сторін усіх оригіналів відповідних платіжних доручень з відміткою банку, через які Покупець здійснював оплату за об`єкт продажу. Договір про повний розрахунок є підставою для реєстрації права власності на об`єкт продажу за Покупцем.

ОСОБА_2 за умовами Договору купівлі-продажу мав здійснити розрахунок з ТОВ «Олімпекс Транс» за відповідним графіком у строк до 31 грудня 2014 року безготівковим шляхом. Тобто, доказом здійснення Покупцем сплати вартості квартири має бути надходження коштів на рахунок Продавця, але досягнуті у договорі купівлі-продажу домовленості Покупцем дотримані не були, так як за продану квартиру Продавець отримав не в обумовленій Договором сумі у 7 140 000,00 гривень, а у сумі лише 441 510 (чотириста сорок одна тисяча п`ятсот десять) гривень, про що свідчить виписка з банківського рахунку Продавця, видана ПАТ «Фідобанк», МФО 300175.

Таким чином, Відповідач не здійснив розрахунок за об`єкт продажу в повному обсязі. Станом на день подання вищенаведеного позову заборгованість відповідача за договором становить 6 698 490,00 (шість мільйонів шістсот дев`яносто вісім тисяч чотириста дев`яносто) гривень.

При цьому, Покупець запевнив Продавця (керівника ТОВ «Олімпекс Транс» - Дубріцкаса Гердаса) про здійснення повного розрахунку за об`єкт продажу і необхідністю укласти Договір про повний розрахунок, як того вимагають умови Договору купівлі-продажу. Переконатися в дійсності його слів Продавець на мав можливості, оскільки на той час НБУ прийняв рішення про віднесення ПАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних та введенню тимчасової адміністрації до ПАТ «Фідобанк».

25 травня 2016 року між ТОВ «Олімпекс Транс» в особі Директора - громадянина Литовської республіки Гердаса Дубріцкаса та ОСОБА_2 , від імені якого діяв його син - ОСОБА_3 , укладено Договір про повний розрахунок, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською О.В., зареєстрований в реєстрі за №252, який став підставою для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Покупцем - ОСОБА_2

В п. 1 Договору про повний розрахунок вказано, що Покупець перерахував на поточний рахунок Продавця за купівлю квартири під АДРЕСА_1 п`ять), а ТОВ «Олімпекс Транс» отримало від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі, визначеної в п. 2.1. Договору купівлі-продажу, посвідченого Петровською О.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 14 березня 2014 року за реєстровим № 86, до підписання цього договору.

Однак, в дійсності грошові кошти не надходили на рахунок Продавця, окрім суми у розмірі 510,00 грн., які надійшли на рахунок ТОВ «Олімпекс Транс» - 14.03.2014 року, та суми у розмірі 441 000,00, що надійшли на рахунок ТОВ «Олімпекс Транс» - 09.06.2015 року.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 навмисно цілеспрямовано ввів в оману Продавця щодо факту здійснення повної сплати вартості квартири, а ознакою обману - є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що інша сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї.

В зв`язку з чим, позивач просить скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та поновити в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Олімпекс Транс» ().

Крім того, в зв`язку з невиконанням Покупцем зобов`язання щодо повної сплати вартості Об`єкту продажу у встановлений Договором строк позивач просить суд розірвати Договір купівлі-продажу) квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 619,85 кв. м., посвідчений 14 березня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською О.В., зареєстрований в реєстрі за №86, укладений між ТОВ «Олімпекс Транс» і ОСОБА_2 ..

На момент подання вказаного вище позову заборгованість відповідача за Договором купівлі-продажу становить 6 698 490,00 (шість мільйонів шістсот дев`яносто вісім тисяч чотириста дев`яносто) гривень.

Такими діями відповідач порушує законні права та інтереси позивача, істотні умови Договору, а також приписи діючого законодавства України (а. с. 2 - 6).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2017 року відкрито провадження по справі (а. с. 33).

Учасники справи в судове засідання суду першої інстанції не з`явилися (а. с. 65).

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2018 року позов ТОВ «Олімпекс Транс» задоволено.

Визнано недійсним Договір про повний розрахунок, укладений між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОСОБА_2 , посвідчений 25 травня 2016 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською О.В., зареєстрований в реєстрі за №252.

Розірвано Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 619,85 кв. м., укладений між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОСОБА_2 , посвідчений 14 березня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською О.В., зареєстрований в реєстрі за №86.

Скасовано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ..

Поновлено в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Олімпекс Транс» ().

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Олімпекс Транс» () судові витрати по справі в сумі 7200,00 гривень.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 не надано оригінали відповідних платіжних доручень з відміткою банку на виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу, які б підтвердили виконання ним свого обов`язку по оплаті коштів за квартиру та свідчили б про виконання досягнутих домовленостей та обов`язку укласти Договір про повний розрахунок.

З тих підстав, що при укладанні 25 травня 2016 року Договору про повний розрахунок Покупцем порушено вимоги ч. 5 ст. 203 ЦК України, так як з його боку правочин не був спрямований на реальне настання тих правових наслідків, що обумовлені ним - сплату продавцю за придбану квартиру коштів у тому обсязі, у якому вони домовилися - у сумі 7 140 000,00 гривень, а також враховуючи той факт, що Покупець навмисно ввів Продавця в оману щодо обставин, які мають істотне значення, суд, згідно з вимогами ЦК України, вважав, що є всі законні підстави визнати договір про повний розрахунок, як оспорюваний правочин, недійсним. При визнанні договору недійсним слід зобов`язати сторони повернути одна-одній в натурі все, що вони набули на виконання цього договору.

Згідно із загальним правилом ст. 216 ЦК України недійсна угода не має юридичних наслідків, крім тих, які пов`язані з її недійсністю. У разі недійсності кожна зі сторін такої угоди зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона отримала на її виконання.

Отже, суд першої інстанції вважав обґрунтованими вимоги позивача щодо скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та поновлення в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Олімпекс Транс» ().

Крім того, пункт 5.3. Договору передбачає права Продавця відмовитись від цього Договору і вимагати від Покупця його розірвання, якщо Покупець не здійснив у встановлений Договором строк розрахунок за Об`єкт продажу та/або здійснив такий платіж не в повному обсязі, і таке прострочення Покупця складає більше трьох місяців від дня коли Покупець відповідно до умов Договору мав виконати своє грошове зобов`язання належним чином.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач порушив істотні умови Договору не здійснивши оплату за Об`єкт продажу у встановлений Договором строк, а тому є всі законні підстави розірвати Договір купівлі-продажу, посвідчений 14 березня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською О.В., зареєстрований в реєстрі за №86 (а. с. 66 - 70).

В апеляційній скарзі адвокат Чокля Є.Ю., діюча в інтересах ОСОБА_2 , просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2018 року. Ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вищенаведеного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт в апеляційній скарзі вказує на те, що вказане вище заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2018 року є таким, яке порушує її майнові права, а саме її право поділу майна подружжя. Зазначає про штучність створення вищенаведеного спору, який має наслідком унеможливлення реалізації законних прав апелянта на Ѕ частину вищенаведеної квартири.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року відкрито апеляційне провадження по даній справі (а. с. 147 - 149).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року дану справу призначено до розгляду апеляційним судом (а. с. 150).

28 квітня 2020 року від адвоката Чокля Є.Ю., діючої в інтересах ОСОБА_2 , до суду апеляційної інстанції надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник апелянта просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: 1) накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101; 2) заборони будь - яким особам, організаціям, підприємствам, нотаріусам, реєстраторам, у тому числі державним реєстраторам регіональних бюро державних реєстраторів України, вчиняти будь - які дії пов`язані із державною реєстрацією прав та обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101; 3) заборони іншим особам, організаціям, підприємствам вчиняти дії чи виконувати інші зобов`язання щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101.

Викладені вище вимоги заяви про забезпечення позову обґрунтовані неодноразовою перереєстрацією спірної квартири, Ѕ частину якої апелянт вважає майном належним їй по закону, на третіх осіб. З огляду на вказане заявниця зазначає про існування обґрунтованого ризику подальших дій щодо відчуження спірного нерухомого майна, а отже вбачає реальну загрозу унеможливлення чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому у разі відсутності вищенаведених заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про забезпечення позову, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в заяві про забезпечення позову, колегія суддів зазначає наступне.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 ЦПК України, згідно приписів якої забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно висновкам об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 16 серпня 2018 року по справі № 910/1040/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що вищевказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, а саме ОСОБА_5 (апелянта) та ОСОБА_3 (відповідача).

Як апеляційній скарзі, так і у заяві про забезпечення позову ОСОБА_5 посилається, що спірна квартира була придбана під час перебування з ОСОБА_3 у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя.

Крім того, заявник зазначає про те, що вона вбачає реальну загрозу унеможливлення чи утруднення захисту її майнових прав в майбутньому у разі відсутності вищенаведених заходів забезпечення позову. Вказане у даному абзаці остання підтверджує зокрема посиланням на низку реєстраційних дій щодо відчуження спірного майна на користь третіх осіб.

Запропонований позивачем вид забезпечення позову, а саме - накладення арешту на спірне майно, є співмірним із вищевказаними вимогами апеляційної скарги.

Крім того, як зазначалось вище, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Між тим, вимоги вищевказаної заяви про забезпечення позову шляхом: 1) заборони будь - яким особам, організаціям, підприємствам, нотаріусам, реєстраторам, у тому числі державним реєстраторам регіональних бюро державних реєстраторів України, вчиняти будь - які дії пов`язані із державною реєстрацією прав та обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101; 2) заборони іншим особам, організаціям, підприємствам вчиняти дії чи виконувати інші зобов`язання щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101, не є співмірними із вимогами вищевказаного позову.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що накладення арешту на вищенаведене нерухоме майно має наслідком заборону будь - яким/іншим особам,вчиняти будь-які реєстраційні дії спрямовані на внесення змін до відомостей на це нерухоме майно щодо переходу права власності на вказане нерухоме майно, а отже забезпечення позову шляхом заборони будь - яким особам, організаціям, підприємствам, нотаріусам, реєстраторам, у тому числі державним реєстраторам регіональних бюро державних реєстраторів України, вчиняти будь - які дії пов`язані із державною реєстрацією прав та обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101, та шляхом заборони іншим особам, організаціям, підприємствам вчиняти дії чи виконувати інші зобов`язання щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101 є недоцільними.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заяви про забезпечення позову частково, а саме - шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101.

У задоволенні інших вимог заяви про забезпечення позову колегія суддів вважає за необхідне відмовити.

Згідно з частиною сьомою статті 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За приписами частини одинадцятої статті 153 ЦПК України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи

Керуючись ст. ст. 153, 389 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Заяву адвоката Чокля Єлизавети Юріївни, діючої в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101.

У задоволенні вимог заяви адвоката Чокля Єлизавети Юріївни, діючої в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову шляхом заборони будь - яким особам, організаціям, підприємствам, нотаріусам, реєстраторам, у тому числі державним реєстраторам регіональних бюро державних реєстраторів України, вчиняти будь - які дії пов`язані із державною реєстрацією прав та обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101, та шляхом заборони іншим особам, організаціям, підприємствам вчиняти дії чи виконувати інші зобов`язання щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 101 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе