КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лівінський С.В.,

секретар Шебуєв Д.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2019 року по цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазаревої Альони Ігорівни, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року АТ «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулось до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Лазаревої А.І. від 15.08.2018 про закінчення виконавчого провадження в рамках виконавчого провадження № 56126999, в якій просило визнати постанову від 15.08.2018 неправомірною та скасувати її, зобов`язати старшого державного виконавця Лазареву А.І. відновити виконавче провадження № 56126999 та здійснювати стягнення заборгованості в межах та у відповідності до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23.03.2011.

Скаргу обґрунтовувало тим, що на виконанні у Голосіївського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження № 56126999 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1457/11, виданого 10.06.2011 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 196,24 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24.12.2010 становить 65 270,76 грн. та судові витрати - 772,71 грн.

12.09.2018 на адресу банку надійшов лист від ДВС, в якому вказувалось про те, що державним виконавцем 15.08.2019 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі.

За виконавчим документом вже проводилось стягнення коштів у валюті наданого кредиту - доларах США, державний виконавець Фешук O. A. при повторному надходженні виконавчого листа на примусове виконання зазначила суму стягнення (залишку заборгованості) в доларах США, як зазначено в виконавчому документі, а саме в постанові про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2018 зазначено суму стягнення 5 311,23 доларів CШA (станом на день реєстрації становить 139 472,89 грн.) і 772,71 грн.

Однак, 22.06.2018 начальник Відділу Ярушевська І.І. здійснила перевірку даного виконавчого провадження, за результатами якої винесла постанову про перевірку матеріалів виконавчого провадження, якою зобов`язала виконавця винести постанову про виправлення помилки у постанові про відкриття виконавчого провадження в частині суми боргу, при цьому констатувавши що залишок боргу за виконавчим документом складає 3 697,06 грн., що було зроблено державним виконавцем Лазаревою А.І. у постанові про виправлення помилки у процесуальному документі та внесено виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження, змінивши суму боргу з 5 311,23 дол. США на 3 697,06 грн. (а.с. 2-4).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2019 у задоволені скарги АТ «Ощадбанк» відмовлено (а.с.129-131).

В апеляційній скарзі, АТ «Ощадбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити, визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Лазаревої А.І. від 15.08.2018 про закінчення виконавчого провадження; зобов`язати старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Лазаревої А.І. Голосіївського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві або іншу посадову особу здійснювати стягнення заборгованості в межах виконавчого провадження та у відповідності до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23.03.2011. Зазначає, що у виконавчому листі зазначено борг у доларах США та його еквівалент у гривні, а тому стягнення повинно було відбуватись у іноземній валюті, а не в гривні (а.с. 133-135 зв.).

10.06.2020 надійшов відзив від ОСОБА_1 , в якому зазначає, що за виконавчим провадженням № 56126999 вже відбувалося стягнення за виконавчим листом № 2-1457/11, виданого 10.06.2011 Оболонським районним судом м. Києва, за яким було реалізовано автомобілі ОСОБА_1 та стягнуто кошти з його банківського рахунку, а тому він вважав, що виконавче провадження закрито. На адресу ОСОБА_1 надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження № 56126999 від 05.04.2018 за заявою ПАТ «Державний ощадний банк України» від 04.04.2018 про стягнення з нього на користь банку боргу у розмірі 5 311,23 дол. США та 772,71 грн. Однак, такий виконавчий лист було повернуто стягувачу 22.11.2017 із зазначенням залишку боргу у розмірі 3 697,06 грн., виконавчий збір та витрати сплачено. Крім того, сума у постанові про стягнення у розмірі 5 311,23 дол. США і 772,71 грн. не містяться у виконавчому документі. З цих підстав ОСОБА_1 було оскаржено постанову про відкриття виконавчого провадження та 25.06.2018 винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме в постанові про відкриття виконавчого провадження № 56126999 в частині зазначення суми боргу з 5 311,23 дол. США на 3 697,06 грн., яка визначена у виконавчому листі суду. Вказану суму було сплачено та перераховано позивачу платіжним дорученням № 16467 від 03.08.2018, а тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження було закрито, оскільки бор сплачено у повному обсязі (а.с. 155-158).

В судовому засіданні представник стягувача - ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 разом зі своїм представником ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23.03.2011, яке набрало законної сили, позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в сумі 8 196,24 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 65 270,76 грн., а також понесені судові витрати, про що було зазначено у виконавчому листі виданого 10.06.2011 (а.с. 6-7, 8).

Постановою старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві «Про повернення виконавчого документа стягувачу» від 22.11.2017, встановлено що в ході проведених виконавчих дій за виконавчим листом №2-1457/11 від 10.06.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» боргу в розмірі 66 043, 47 грн. реально стягнуто 62 346,41 грн. (за рахунок реалізації транспортних засобів та примусово списаних грошових коштів з рахунків боржника). Залишок суми боргу складає 3 697,06 грн., що було відображено в відмітках виконавчого листа. При цьому підставою недосягнення суми боргу у розмірі 3 697,06 грн. та повернення виконавчого документа стягувачу стала неможливість розшукати інші транспортні засоби. Одночасно роз`яснено, що повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент першого пред`явлення виконавчого листа), не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених у цьому законі (а.с. 48).

Стягувач скористався своїм правом та у квітні 2018 року повторно подав до Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві виконавчий лист №2-1457/11 від 10.06.2011 та заяву про достягнення залишку заборгованості, зазначивши її у розмірі 5 311,23 дол. США і 772,71 грн. судових витрат (а.с. 12).

05.04.2018 державним виконавцем Фещук O.A. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно якої сумою заборгованості до стягнення з ОСОБА_1 зазначено не суму реального залишку заборгованості після вчинення попередніх виконавчих дій, відображених у виконавчому листі, а бажану до стягнення суму, зазначену ПАТ «Державний ощадний банк України» у заяві про відкриття виконавчого провадження 5 311,23 дол. США (станом на день реєстрації становить 139 472,89 грн.) та 772,71 грн. судового збору (а.с. 12а-13).

Постановою про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 22.06.2018 начальником Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві підтверджено дійсну суму залишку заборгованості 3 697,06 грн. та зобов`язано державного виконавця винести постанову про виправлення помилки у постанові про відкриття виконавчого провадження, а саме в частині боргу (а.с. 14-15), на підставі якої 25.06.2018 внесено виправлення до Постанови про відкриття виконавчого документу, а саме в частині боргу з 5 311,23 дол. США на 3 697,06 грн. (залишок боргу.) (а.с. 16-17).

Постановою від 12.06.2018 державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області описано та арештовано нерухоме майно ОСОБА_1 (а.с. 68-69).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент повернення виконавчого листа стягувачу) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За заявою від 27.06.2018 на ім`я начальника Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Федоренко О.Г. просив закінчити виконавче провадження в зв`язку з повною оплатою боргу, що підтвердив квитанцією від 26.06.2018 (а.с. 70, 71).

Згідно платіжного доручення № 16467 від 03.08.2018, кошти з призначенням платежу «Перерахунок боргу на під в/л №2-1457/11 від 10.06.2011 року» у розмірі 3 697,06 грн. перераховано на користь стягувача (а.с. 72).

З наведеного випливає, що боржниками було повністю погашено заборгованість перед банком у визначеному виконавчим листом розмірі.

Згідно ст. 99 Конституції України та ст. 192 ЦК України грошовою одиницею України є гривня. Забезпечення стабільності грошової одиниці є основною функцією центрального банку держави - Національного банку України. Законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Повертаючи виконавчий лист, державним виконавцем не зазначалось залишок боргу в іноземній валюті відносно залишку боргу у гривні. Жодного документу про оскарження АТ «Ощадбанк», з підстав не зазначення у виконавчому листі залишку боргу у іноземній валюті, постанови державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві «Про повернення виконавчого документа стягувачу» від 22.11.2017 матеріали справи не містять. Також є чинною постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2018, в якій залишок заборгованості становить 3 697,06 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність порушень з боку начальника Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Ярушевської І.І. та старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Лазаревої А.І. під час примусового виконання виконавчого листа № 2-1457/11, виданого 10.06.2011 Оболонським районним судом м. Києва, які діяли у відповідності до норм чинного законодавства.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції безпідставно застосував ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» колегія суддів оцінює критично, оскільки на підставі цієї статті в редакції закону від 28.12.2015 державним виконавцем було повернуто виконавчий лист стягувачу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають. Не правильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2019 року по цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазаревої Альони Ігорівни, заінтересована особа: ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 28 липня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський