Справа №:755/6481/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., перевіривши додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, по позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

На підтвердження обстави, зазначених у позовній заяві, позивачем має бути надано суду правовстановлюючі документи на спірну квартиру на підтвердження наявності у позивача права власності щодо останньої, а також довідку із зазначенням осіб, які зареєстровані у квартирі позивача.

Крім того, позивачем має бути уточнено спосіб захисту порушеного права, оскільки обраний ним спосіб захисту, урегульований ст. 405 ЦК України та ст. 71 ЖК України, регулюють різні правовідносини. Таким чином, позивач має уточнити обраний ним спосіб захисту у порядку житлового та цивільного законодавства України з урахуванням правового статусу його житла.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивачем не долучено до позовної заяви доказів, які мали свідчити про те, що відповідач протягом останнього року, що передує даті звернення з даним позовом до суду, не проживає в спірній квартирі (довідок, листів тощо про проживання відповідача потягом зазначеного позивачем строку за іншою адресою, актів, складених комісією ЖРЕО про відсутність відповідача за зазначеною адресою та інше).

Крім того, з урахуванням ст. 4 ЦПК України, суду не вважається можливим встановити, які саме права позивача порушені під час звернення з даним позовом, оскільки на даний час останній не є власником спірної квартири.

На підставі вище викладено, позивачу необхідно на виконання вимог ухвали суду подати позовну заяву в новій редакції з додатками долученої до неї, відповідно до кількості учасників справи

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Яровенко