ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/3727/18
Провадження № 22-ц/4820/532/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 688/3727/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2019 року (суддя Мазур Н.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вони з відповідачем з 2009 року почали проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Мешкали сторони в м. Хмельницькому, у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності з 2007 року.

Посилається на те, що за час спільного проживання однією сім`єю в 2010 році відповідачем було придбано цінні папери акції ПрАТ «Добробут» в кількості 3187632 штук.

02 вересня 2010 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 14 серпня 2018 року, шлюб між сторонами розірвано.

Вказує на те, що їй стало відомо про те, що під час перебування у шлюбних відносинах з відповідачем, останній 26.12.2015 уклав з ОСОБА_6 договір дарування цінних паперів (акцій), посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області, зареєстрований в реєстрі за № 3749, який оспорюється нею в Шепетівському міськрайонному суді Хмельницької області.

В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 26 грудня 2009 року по 02 вересня 2010 року, встановлення даного факту їй необхідне для вирішення спору в суді щодо визнання договору дарування акцій ПрАТ «Добробут» недійсним.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з вказаним вище рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом допущено порушення норм процесуального права при визначенні процесуального порядку розгляду такої категорії справ, оскільки даний спір виник з сімейних правовідносин і не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Зазначає, що судом безпідставно та незаконно відмовлено у клопотанні про виклик свідка, що призвело до неповного з`ясування усіх обставин справи, що мають значення для справи. Крім того, суд не з`ясував та не встановив обставини, що мають значення для справи, зокрема час (дату) розірвання попереднього шлюбу відповідача. При вирішенні справи судом не було застосовано норми чинного законодавства, яка містить визначення спільного побуту та наводить відповідні ознаки.

Представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на апеляційну скаргу, яку вважає безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що позивач не надала жодних доказів на підтвердження факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу (ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї, а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що сторони з 02 вересня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 15 т. 1).

Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дочка ОСОБА_7 (а.с. 16 т. 1 ).

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14 серпня 2018 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 19 т. 1).

В провадженні Шепетівського міськрайонного суду перебуває цивільна справа № 688/2504/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування цінних паперів (акцій), укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 26.12.2015, ухвалою суду від 21.11.2018 провадження у справі зупинено (а.с. 40-41 т. 1).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту спільного проживання сторін у зазначений період, ведення ними спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, наявність взаємних прав та обов`язків, усталених відносин, що притаманні подружжю.

З таким висновком суду погоджується і апеляційний суд, оскільки він відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

За частиною другою статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За положеннями частин 1, 2 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом із тим, згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог чч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, мотивував відхилення або врахування кожного доказу.

А тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо недоведеності спільного проживання сторін в період з 26 грудня 2009 року по 02 вересня 2010 року та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Судом першої інстанції підставно не взято до уваги представлені позивачем світлини, оскільки вони дійсно не доводять існування тривалого сімейного зв`язку сторін, а фіксують лише факти їх спільного проведення часу.

Крім того, обґрунтовано не враховано протоколи опитування адвокатом Михайловою В.В. Грищук С.В., Слюсаренка Є.В., оскільки вони не є належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України.

Безпідставним є посилання заявника на те, що судом не з`ясовано час (дату) розірвання попереднього шлюбу, оскільки обставини щодо попереднього шлюбу відповідача не мають значення для розгляду даної справи, з врахуванням того, що реєстрація розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в органах РАЦС була проведена 25.12.2009, і, відповідно, дата розірвання попереднього шлюбу не охоплюється спірним періодом, відповідно до заявлених позивачем позовних вимог (а.с. 53 т. 1).

Не заслуговують на вагу доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права та розгляду судом справи у порядку спрощеного позовного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Частинами п`ятою та сьомою статті 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Таким чином, оскільки фактично між сторонами наявний спір про поділ майна, набутого, як стверджує позивач, в період спільного проживання, вирішення якого залежить від встановлення факту спільного проживання сторін як чоловіка та жінки без шлюбу, то відсутні підстави для віднесення даної справи до категорій справ визначених частиною четвертою статті 274 ЦПК України, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в цій частині в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 травня 2020 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай