Справа № 638/6506/20
Провадження № 2-н/638/1339/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року суддя Дзержинського районного суду міста м. Харкова Шишкін О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу заявнику слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно положення ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається з поданої заяви, заявник просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_3 заборгованість по сплаті аліментів.

Тобто, заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Згідно положення п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги, що вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на звернення з цими вимогами до суду у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до або через відповідні суди, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: