РІШЕННЯ

іменем України

20 травня 2020 рокуСправа №451/1077/19
Провадження № 2/451/282/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1077/19 за позовом ОСОБА_1 до Лопатинської селищної об`єднаної територіальної громади, Радехівської районної ради про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

07 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Лопатинської селищної об`єднаної територіальної громади про визнання права власності.

В позовній заяві зазначає, що 09 березня 1994 року ОСОБА_2 уклала з ним Договір довічного утримання, що був посвідчений державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори Луців І.П. та зареєстрований в реєстрі за № 303/94, згідно якого він забезпечував утримання ОСОБА_2 до самої її смерті. Факт виконання ним умов цього договору підтверджується інформацією, викладеною в довідці Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області №575 від 03.04.2019 року. У подальшому, 21 січня 2000 року він уклав із ОСОБА_2 Договір дарування права на земельну ділянку (пай), що був посвідчений державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори Луців І.П. та зареєстрований в реєстрі за № 63, за умовами якого до нього переходило право на земельну частку (пай) розміром 3,19 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_1 0112519. ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Лопатин Радехівського району Львівської області ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим 17.10.2006 року Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області. Згідно даних, викладених у довідці Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області №577 від 03.04.2019 року на день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з нею в АДРЕСА_1 проживали і були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тобто він та його дружина. Через деякий час після зазначених вище подій, коли він вирішив виготовити відповідну документацію на подароване йому ОСОБА_2 право на земельну ділянку (пай), він дізнався, що 17.07.2000 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_3 № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2 , хоча належним власником права на дану земельну ділянку згідно Договору дарування права на земельну частку (пай) серії, НОМЕР_5 від 21.01.2000 року та Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 №0112519 від 21.01.2000 року мав бути ОСОБА_1 . Окрім цього зазначає, що в Державному акті на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_6 -ЛВ №034777 від 17.07.2000 року виданого на ім`я ОСОБА_2 допущено помилку в прізвищі власника земельної ділянки, а саме зазначено « ОСОБА_4 », замість вірного « ОСОБА_5 ». Попри це наголошує, що відповідно до Експертного висновку №056/916-m від 29.05.2019 року, в розумінні вимог ст.ст.76-80, 95 ЦПК України, є достатньо підстав стверджувати, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_6 - НОМЕР_1 034777 належав саме ОСОБА_2 . Як уже було зазначено вище, ОСОБА_2 розпорядилася належним їй правом на земельну частку (пай), подарувавши таке 21.01.2000 року позивачу, проте в силу незалежних від його волі обставин, відповідно до рішення Радехівської районної ради від 23.06.2000 року, яке прийняте після оформлення договору дарування та внесення відповідних записів у Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_1 №0112519, на ім`я Дарувальника. Враховуючи вказані обставини, просить ухвалити рішення, яким Рішення XII сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради від 23 червня 2000 року в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 2,6659 га в межах згідно з планом, визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №034777, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення XII сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради від 23 червня 2000 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10358 від 17 липня 2000 року, а також визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_7 , право власності на земельні ділянки площею 0,6991 га, із кадастровим номером НОМЕР_8 :03:000:0088 та площею 1,9669 га, із кадастровим номером НОМЕР_8 :02:000:0042, що розташовані на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області (а.с.2-4).

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В зв`язку з цим, просить суд проводити засідання за його відсутності (а.с.39).

Представник Лопатинської селищної ради Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій зазначив, що Лопатинська селищна рада підтверджує той факт, що ОСОБА_1 , згідно Договору довічного утримання від 09.03.1994 року, утримував до дня смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя, а саме 21.01.2000 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 право на земельну ділянку (пай) розміром 3,19 умовних кадастрових гектари на території Лопатинської селищної ради, які посвідчені сертифікатом, серії НОМЕР_1 №0112519. Відтак заяву визнають та просять задовольнити, а справу розглянути за відсутності представників Лопатинської селищної ради (а.с.40).

Представник Радехівської районної ради в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву про проведення судового засідання у його відсутності за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого визнання права.

Суд встановив, що 09 березня 1994 року ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_1 Договір довічного утримання, що був посвідчений державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори Луців І.П. та зареєстрований в реєстрі за № 303/94, згідно якого позивач забезпечував утримання ОСОБА_2 до самої її смерті (а.с.8-8 зворот).

Факт виконання ним умов цього договору підтверджується довідкою Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області №575 від 03.04.2019 року (а.с.9).

Надалі, 21 січня 2000 року ОСОБА_1 уклав із ОСОБА_2 Договір дарування права на земельну ділянку (пай), що був посвідчений державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори Луців І.П. та зареєстрований в реєстрі за № 63, за умовами якого до нього ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв в дар право на земельну частку (пай) розміром 3,19 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_1 №0112519 (а.с.10,11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Лопатин Радехівського району Львівської області ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_9 , виданим 17.10.2006 року Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області (а.с.7).

Згідно з довідкою Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області №577 від 03.04.2019 року на день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з нею в АДРЕСА_1 проживали і були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.15).

Разом з тим, на підставі Рішення XII сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради від 23 червня 2000 року, 17.07.2000 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_6 - НОМЕР_1 034777, на ім`я ОСОБА_2 (а.с.12-12 зворот, 31-38).

Відповідно до Експертного висновку №056/916-m від 29.05.2019 року, в розумінні вимог ст.ст.76-80, 95 ЦПК України, Державний акт на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_6 - НОМЕР_1 034777 належав саме ОСОБА_2 (а.с.16).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

В силу вимог Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року №43 (втратила чинність 23.08.2013 року), було розроблено технічну документацію зі складання державного акта №034777, в ході чого допущено помилки при проведенні підготовчих робіт, зокрема не проведено аналіз правовстановлгоючого документа, що посвідчує перехід права власності на землю, в даному випадку Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_1 №0112519, у якому з тильної сторони 21.01.2000 року зроблено запис про перехід права на земельну частку.

Відповідно до вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, вже не видаються.

Тобто, на даний час земельна ділянка, зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_6 - НОМЕР_1 034777 відведена в натурі із визначенням меж.

Крім цього, спірна земельна ділянка використовується за відповідним цільовим призначенням, як і використовуються інші, суміжні із нею земельні ділянки.

За таких обставин, ставити в подальшому питання про виділ земельної ділянки, право на яку визначено Сертифікатом №0112519 та подаровано позивачу, без порушення меж суміжних земельних ділянок не являється можливим, а тому більш дієвих заходів для забезпечення реалізації своїх майнових прав, окрім як звернення до суду із вимогою про визнання права власності на сформовану земельну ділянку, він не має.

Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,211,258-259,263-265,279 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення XII сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради від 23 червня 2000 року в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 2,6659 га в межах згідно з планом.

Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №034777, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення XII сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради від 23 червня 2000 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10358 від 17 липня 2000 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_7 , право власності на земельні ділянки площею 0,6991 га, із кадастровим номером НОМЕР_8 :03:000:0088 та площею 1,9669 га, із кадастровим номером :02:000:0042, що розташовані на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області.

Стягнути з Лопатинської селищної об`єднаної територіальної громади, місцезнаходження в смт. Лопатин, вул. Центральна, 12, Радехівського району Львівської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_7 , проживає в АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 2305 (дві тисячі триста п`ять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті 20 травня 2020 року.