Єдиний унікальний номер 229/7156/19
Номер провадження № 2/229/355/2020
У Х В А Л А

"06" травня 2020 р. Дружківський міський суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Гонтар А. Л.

при секретарі Білик О. А.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту та довіреності недійсним, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду 20.11.2019 року з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту та довіреності недійсним.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що його рідний батько ОСОБА_5 тривалий час, починаючи з 2012 року до моменту смерті, часто хворів сирцево-судинними захворюваннями, цукровим діабетом, переніс інфаркт, інсульт. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

28 вересня 2017р. ОСОБА_5 був зроблений заповіт на ім`я ОСОБА_3 .

Крім того 21 лютого 2018р. ОСОБА_5 була видана довіреність на ім`я ОСОБА_3 .

Вважає, що при складанні та підпису вищезазначеного заповіту та довіреності ОСОБА_5 останній, враховуючи вищевказані захворювання, знаходився у такому стані, який призводить до дефектів у формуванні його внутрішньої волі та його справжнього волевиявлення, фактично він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Просить суд визнати недійсним заповіт та довіренність.

26 листопада 2019 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання на 26 грудня 2019 року (а.с.17-18).

26 грудня 2019 року ухвалою Дружківського міського суду підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 11 люте 2020 року (а.с.26-27).

У судове засідання з`явився позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та пояснив, що він вважає, що батько на час підписання заповіту та довіреності не усвідомлював своїх дій та не міг в повному обсязі їми керувати. Тому слід визнати недійсним заповіт та довіреність.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги свого довірителя.

Відповідач ОСОБА_3 не визнала позовні вимоги та пояснила, що ОСОБА_5 у 2012 році переніс інсульт. В грудні 2012 року він вже тримав в руці кухоль та все робив лівою рукою. Правою рукою він не міг писати. Перший тиждень після інсульту у нього була незв`язана мова, а потім він почав нормально розмовляти.

Представник відповідача ОСОБА_4 підтримав доводи свого довірителя.

Допитаний у судовому засіданні приватний нотаріус Дружківського міського нотаріального округу Миросєді В.М., пояснила, що до нотаріальної контори ОСОБА_5 прийшов самостійно. Піднімався самостійно по сходам. На усі її питання він відповідав та знаходився у повної свідомості. Вона у нього спитала що та кому він заповідає. Він відповів, що лише дружині. ОСОБА_5 знаходився у її кабінеті та при цьому ніхто не був присутній. Після інсульту він казав та ходив повільно. Його адекватність не викликала у неї сумніву. Свідків не викликали на складання заповіту, оскільки це здійснюється за бажанням клієнта. Під час складання заповіту ОСОБА_5 писав лівої рукою, раніше він писав правою рукою.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є лікар невропатолог. ОСОБА_5 був її клієнтом один раз. Вона його не лікувала. За весь час вона бачила його тричі. До 2014 року ОСОБА_5 лікувався у лікаря кардіолога. В той час у нього були остаточні явища ішемічного інсульту. З 2000 року, вона займається приватною практикою та оглядала ОСОБА_5 приблизно в 2014 році або пізніше. В третій раз вона його бачила, коли він вже помирав. До мене мене прийшов ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 , щоб з`ясувати , чи потрібно йому медікоментозне лікування та санатарно-курортне. Коли вона з ним спілкувалась ц другий раз стан його здоров"я був гірше, чим раніше. Питання про реабілітацію вирішилось позитивно. Коли вона спілкувалась із ОСОБА_5 у другий раз інтелект його вже страждав.. Коли людина переносить інсульт, як наслідок інсульту погано працює рука, нога, погана мова. Знижуються інтелект. Коли його привів він, вона спілкувалась з ним та стан його здоров`я погіршився. Зниження інтелекту було відсотків на 50, а то і більше.. Третій раз. це вже була дитина, яку привели за руку. Когнітивний дефіцит- це зниження інтелекту - це дуже впадало в очі, настільки, що її це збентежило.

Свідок ОСОБА_5 , пояснив у судовому засіданні, що він є рідним братом ОСОБА_5 , в 2012 році ОСОБА_5 переніс інсульт, після чого у нього був поганий стан здоров`я, в той же день він зламав руку. Поступово його стан здоров`я погіршувався, всі гірше та гірше. Він відвідував його у неділю та і серед тижня також. Вони є сусідами, він мешкає на сусідній вулиці від брата. Коли він відвідував брата, то в основному казав він, а брат в основному плакав. В 2018 році другого січня, вони прийшли на день народження брата. Прийшли він з дружиною та ще один брат з дружиною. ОСОБА_5 не було за столом, потім його ОСОБА_3 принесла на руках та посадила за стіл. Він не впізнав його дружину. Посидів за столом хвилин десять, а потім дружина його віднесла. Она його носила на плечах. І так протягом двох років. Самостійно він не міг пересуватися. Він приходив до нього в осені 2017 року, дружина його виносила в альтанку. Він з ним розмовляв, ОСОБА_5 щось пам`ятав, щось не пам`ятав. Коли було холодно, він знаходився у кріслі перед телевізором. У нього був страшний стан, волосся дибки, неголений, він його спитає, чому він неголений, брат мовчки волосся рукою пригладить та мовчить. У 2017-2018 році у ОСОБА_5 були провали пам`яті, він не міг самостійно ходити, відповідач його носила, він міг лише кивати, посміхнутися, заплакати. З 2017-2018 року, він перестав його розуміти. ОСОБА_5 його завжди впізнавав, мог кивком відповідати, або просто посміхнутися та глянути страшними очами. З 2017 року він перестав розуміти брата. Про те, що складено заповіт йому не було відомо. В діяльності підприємства брат приймав участь до 2014 року.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_5 рідний брат її чоловіка. В 2012 році у нього був інсульт. Відразу йому не була надана допомога. Потім вже ОСОБА_3 привезла до нього лікаря. Коли в 2018 році вони прийшли до ОСОБА_1 у гості, ОСОБА_5 вже не впізнавав нікого. Навіть був випадок, це було холодно листопад або жовтень 2017 року,коли ОСОБА_3 пішла до крамниці, а ОСОБА_5 залишився у машині. Він зачинив машину зсередини та не міг її відкрити. Вона ходила за ключами додому. Вона не була присутня при цьому, але їй про це розповіла ОСОБА_3 після інсульту вони купили тренажери, але ОСОБА_5 так на них і не сів. У ОСОБА_5 осатаній час була погана пам`ять, він весь час плакав. В 2019 році вони рідко спілкувались. Приходили в гості у вихідні дні. Він сидів в альтанці. Щось у нього спитаєш, чи він пам`ятає, він плечима рухає. Заплаче та лягає відпочивати. На його день народження вони приходили кожний рік 02 січня. Права рука не працювала, лівої рукою він не міг підняти кухоль. У 2017 році він перестав самостійно рухатись у листопаді або жовтні місяці. Останнім часом він завжди плакав.

Свідок ОСОБА_5 пояснив у він є рідним братом ОСОБА_5 . Після перенесеного у 2012 році інсульту у нього була затримка мови. Перші декілька місяців він себе нормально відчував. В 2019 році його вже годували, поїли з ложечки.

Свідок ОСОБА_10 пояснила у судовому засіданні, що вона є рідною донькою ОСОБА_5 . Її батька ОСОБА_5 переніс інсульт. З початку 2017 року, кінець 2016 року його стан здоров`я погіршився. Став забувати, не міг згадати свою онуку. Швидко втомлювався та засинав у кріслі. Вона приходила до нього кожні вихідні. Забирала його до себе, додому. Її діти постійно знаходились у ОСОБА_5 . Коли вона приходила до нього у гості, то він завжди сидів у кріслі, у одному і тому ж положенні. Він не міг самостійно ходити, пересуватися. Коли вона розповідала про онуків, він починав плакати. У нього був байдужий погляд, їй здається, що він нічого не розумів. Відвідувала вона його в основному із чоловіком та донькою. З початку 2017 року з ним вже неможливо було спілкуватися. На запитання він відповідав впапад і не впапад. Взагалі у нього був втомлений стан, хворобливий. Весь час він плакав. Вона питала його, чи все у нього гаразд, він кивав, що все гаразд. До кінця 2016 року його мова була зрозумілою, він сам пересувався.Він казав, що усі акції підприємства він віддасть онуку. Вона не мала можливості залишитися з батьком на одинці, оскільки відповідач завжди була рядом, їй приходилось казати батькові на саме вухо, щоб обговорити особисті справи.

Свідок ОСОБА_11 , у судовому засідання пояснив, що він є чоловіком ОСОБА_12 , зятем ОСОБА_5 . Останнім часом ОСОБА_5 онука ОСОБА_13 впізнавав, а онуку ОСОБА_14 - не впізнавав. Стан його здоров`я був поганий. Він знаходився постійно біля телевізору. Намагався, щось сказати, але не міг та махав рукою. холодний час року, він знаходився перед телевізором, намагався щось казати, але коли не виходило - він плакав. Не завжди його впізнавав.Він ОСОБА_5 бачив на підприємстві " Контакт ", в 2016 році він ще ходив. На початку 2017 року, кінець 2016 року з ним вже неможливо було спілкуватися. У серпні 2016 року, він ще з ними їздив до онука у м. Харків на присягу.

Свідок ОСОБА_15 пояснила у судовому засіданні, що вона є сусідкою ОСОБА_1 . ОСОБА_5 та ОСОБА_3 разом залишили роботу на підприємстві. ОСОБА_5 постійно допомагав відповідачці по господарству. Поливав у городі, саджав рослини аж до кінця 2018 року. Він самостійно виходив, ходив у парк. Спочатку з його станом здоров`я було усе гаразд, а потім ставало все гірше та гірше. Вона часто приходила у гості до ОСОБА_1 , у них завжди було прибрано. Один раз вона бачила, як приходили діти ОСОБА_5 - позивач та його сестра. Вона не вважає, що ОСОБА_5 був ненормальний. Вважає, що до 2017 року він ще працював на підприємстві. Пізно по осені в 2018 році вона приходила до ОСОБА_1 . Бачила, як дочка прийшла до батька. Вона поздоровкалась з ним, він їй помахав у відповідь. Він жартував. Вона з ним спілкувалась. Перед смертю він тиждень лежав. До цього він нормально розмовляв, лише тихо. До нього брат з дружиною приходив, Коли ОСОБА_3 їхала, вона по господарству тварин годувала - собачку, кішку. Відповідач постійно викликала лікарів до ОСОБА_5 , купувала ліки. Один раз на місяць викликала відповідач для профілактики ОСОБА_5 лікарів. Вона бачила, як приїжджала швидка допомога. Вона допомагала ОСОБА_3 доглядати ОСОБА_5 , коли йому вже було тяжко ходити, вважає, що це було у 2019 році.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснила, що є лікарем. ОСОБА_5 звернувся до неї у 2012 році, у нього був ішемічний інсульт. Крім того було виявлено цукровий діабет. Він був адекватен. Хворий потребував постійний догляд, оскільки не міг сам пересуватися. Усі скарги він висловлював самостійно. Дільничним невропатологом у ОСОБА_5 була вона. Погіршення стану його здоров`я відбулось з 2018 року, почав хворіти, відбулось погіршення із переміщенням. З дружиною на прийом він приходив до 2016 року. У 2018 році почав підніматися цукор. Звіт своїм діям він віддавав повністю. З початку захворювання ОСОБА_19 проходив лікування у м. Донецьк. На огляд до неї його приводила дружина. також вона приїжджала додому тричі або чотири рази, за викликом. Це відбувалось у останні роки. Медакоментозную терапію він приймав на дому. Також він був на обліку у ендокринолога із цукровим діабетом. Спостерігався гетопорез - зниження сили.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що вони з родиною ОСОБА_1 спілкуються на протязі тривалого часу. Він відвідував його наприкінці 2018 року, ОСОБА_5 відчував себе добре. Він даже не думав, що він так раптово помре. До останнього часі ОСОБА_5 вів себе нормально. З ОСОБА_5 він спілкувався спочатку по виробничим питанням до 2018 року. При спілкуванні ОСОБА_5 адекватно міркував. Ні на що не скаржився. В 2016 році один раз на квартал, він був у них в гостях. Останнім часом ОСОБА_5 насилу ходив. Без палиці не міг ходити. Він тягнув ногу, щось у нього було з ногою.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 . Їй відомо, що ОСОБА_5 перехворів у 2012 році. Поступово його стан здоров`я погіршувався. В 2017 році він відчував себе ще нормально. Їй відомо, що вони їздили відпочивати у м. Святоргірськ, Крим. Його реакція була на все адекватною. На при кінці 2017 року він став рідше виходити на вулицю. Вона бачила, що до нього і лікар приїжджала і швидка допомога. Їй відомо, що в серпні 2018 року приїзджав лікар. В 2018 році викликали швидку допомогу. В лютому 2018 року лікар була і швидку викликали. Лікар жінка приходила. Він самостійно ходив, нормально розмовляв, хромав на праву ногу.

В судовому засіданні 04.05.2020 року представник позивача ОСОБА_2 заявив клопотання про проведення судово-психіатричної експертизи для встановлення стану ОСОБА_5 на момент складання заповіту та довіренності .

Відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти проведення експертизи.

Представник відповідача ОСОБА_4 надав заперечення проти проведення експертизи.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача ОСОБА_2 , відповідача, представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши матеріали цивільної справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки суд при розгляді справ за позовами про визнання недійсним заповітів на підставі ст. 225 ЦК України відповідно до вимог ст. 105 ЦПК України, зобов`язаний призначити посмертну судову-психіатричну експертизу у разі заявления клопотання хоча б однією із сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 105 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Призначити судово-психіатрічну експертизу по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту та довіреності недійсним , на вирішення якої поставити наступні питання:

- чи страждав ОСОБА_5 будь-яким психічним розладом на момент укладання заповіту посвідченого 28 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області ?

- чи страждав ОСОБА_5 будь-яким психічним розладом на момент укладання довіренності, посвідченної 21 лютого 2018 року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області?

- якщо страждав, чи міг ОСОБА_5 на момент укладання заповіту чи довернності розуміти (усвідомлювати) значення своїх дій та керувати ними?

- чи впливали на здатність ОСОБА_5 виявлені у нього, відповідно до наявних в матеріалах справи показів свідків, медичних документів хвороби усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в момент складання заповіиу 28 вересня 2017 року та довіренності 21 лютого 2018 року?

Проведення експертизи доручити експертам КЛП "Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов"янськ", що знаходиться за адресою: Донецька областьм. Слов"янськ вул. Заводська, 2 .

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Надати для проведення експертизи цивільну справу та медичні документи ОСОБА_5 .

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Встановити строк для проведення експертизи до 06 червня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена виключно в частині зупинення провадження по справі в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду через Дружківський міський суд шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали .

Суддя: А.Л. Гонтар