ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

06 травня 2020 року

м. Харків

Справа № 623/3432/19

Провадження № 22-ц/818/2425/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Бурлака І.В. Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О. ,

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Форум Авто»,

відповідачі Саєнко ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форум Авто» до ОСОБА_2 про стягнення вартості ремонтно-відновних робіт,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 січня 2020 року, ухвалене суддею Винниченка в залі суду в м. Ізюм,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Форум Авто», в особі директора Пісарєва В.В. звернувся до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20 червня 2019 року близько 19 години 30 хвилин водій ОСОБА_2 на 626 км + 400 м автодороги Київ-Харків-Довжанський, керуючи транспортним засобом марки «Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечного інтервалу, дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом автобусом марки «Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автобус, яким володіє позивач, отримав значні механічні ушкодження. 15.08.2019 судовим експертом Синельник А.І. складено Звіт №115/19 експертного автотоварознавчого дослідження, згідно висновку якого вартість ремонтно-відновних робіт автобуса марки «Mersedes Benz 0404», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП складає 393152,98 грн. За проведення експертного дослідження позивачем було сплачено 3000,00 грн. Таким чином розмір реальних збитків, які заподіяні позивачу неправомірними діями відповідача склав 396152,98 грн. Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.07.2019 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На підставі вищенаведеного просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість ремонтно-відновлюваних робіт автобуса марки «Mersedes Benz 0404», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 393152,98 грн., вартість проведення експертного дослідження в сумі 3000,00 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 5942,29 грн.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 січня 2020 року позовну заяву ТОВ «Форум Авто» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форум Авто» вартість ремонтно-відновних робіт автобуса марки «Mersedes Benz 0404», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 393152,98 грн. (триста дев`яносто три тисячі сто п`ятдесят дві грн. 98 коп.), вартість проведення експертного дослідження в сумі 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.), а всього 396152,98 грн. (триста дев`яносто шість тисяч сто п`ятдесят дві грн. 98 коп.).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції позбавив його можливості приймати участь у розгляді вказаної справи, оскільки він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Судові повістки та документи направлялися за іншої адресою. У зв`язку із чим відповідач не знав про наявність такої справи не міг надати заперечення щодо позовних вимог. Вказує, що судом першої інстанції не було з`ясовав наявність страхового полюса № АМ/9726033 на транспортний засіб «Mersedes Benz» (win НОМЕР_3 ), який діяв на час ДТП. Отже, необґрунтованими є висновки суду про те, що шкода має бути відшкодована її заподіювачем, відповідний обов`язок покладений у межах страхового відшкодування на страховика, та лише у разі недостатності вказаної суми на власника, якому належить транспортний засіб. Також посилається на те, що рішення суду ухвалене із неправильним застосуванням норм ст. 1167,1172,1187 ЦК України. Оскільки відповідно до зазначених норм, відповідач не є особою, на яку покладається обов`язок відшкодовувати завдану ТОВ «Авто Форум» матеріальну шкоду. Зазначає, що судом не було враховано, що відповідач керував транспортний засобом у зв`язку із виконанням своїх трудової обов`язків на підставі договору підряду із ОСОБА_4 , який на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що автобус марки «Mersedes Benz 0404», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1995 року випуску, зареєстрований за ТОВ "Форум Авто", що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 (а.с.20).

20 червня 2019 року близько 19 години 30 хвилин водій ОСОБА_2 на 626 км + 400 м автодороги Київ-Харків-Довжанський, керуючи вантажним транспортним засобом марки «Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечного інтервалу, дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом автобусом марки «Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За результатами розгляду адміністративної справи №623/2408/19 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області винесено постанову від 12.07.2019, яка набрала чинності 22.07.2019, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (а.с.21-23).

Відповідно до звіту №115/19 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 15.08.2019 судовим експертом ОСОБА_5 , про відшкодування вартості матеріального збитку у зв`язку з аварійними ушкодженнями, заподіяними автобусу марки «Mersedes Benz 0404», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно висновку якого вартість ремонтно-відновних робіт автобуса марки «Mersedes Benz 0404», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП складає 393152,98 грн. (а.с.6-12).

За складання звіту №115/19 експертного автотоварознавчого дослідження автобусу марки «Mersedes Benz 0404», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сплачено 3000,00 грн. (а.с.19).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частинами першою та третьою першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом частин першої та другої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищення небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», що підтверджується копіює страхового поліса № АМ/9726033, який діяв з 18.03.2019 по 17.03.2020 року.

За цим полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Цим полісом забезпечено транспортний засіб марки «Mersedes Benz» 814 (номер шасі НОМЕР_3 ), номерний знак НОМЕР_5 . та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн. Франшиза становить 1000 грн. (а.с 95)

Також, з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Mersedes Benz» 814 вбачається, що власником вказаного автомобіля є ОСОБА_6 , та зазначений номер шасі НОМЕР_3 . (а.с.96)

Оскільки відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку з`ясовується судом першої інстанції, у зв`язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Суд першої інстанції, вирішуючи спір в даній справі, не звернув увагу на те, що коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Крім того, частиною другої статті 1172 ЦК України передбачено, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із ОСОБА_4 на підставі договору підряду від 05.06.2019 року. Відповідно до п. 2 цього договору підрядник зобов`язується провести транспортування вантажу ввіреного Замовником з визначених територіальних дислокацій. Для досягнення предмету договору Замовник передає свій особистий транспортний засіб марки «Mersedes Benz» 814 (win код НОМЕР_3 ),який належить Замовнику на підставі свідоцтва про реєстрацію.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи . Його доводи про те, що його цивільна-правова відповідальність застрахована та що керуючи автомобілем марки «Mersedes Benz» 814 він діяв на підставі договору підряду судом перевірені не були, ПАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_4 до участі у справі не залучені.

Оскільки, керуючи автомобілем марки «Mersedes Benz» 814 на час ДТП цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована, керуючи автомобілем марки «Mersedes Benz» 814 він діяв на підставі договору підряду то помилковим є висновок суду першої інстанції про обґрунтованість стягнення з ОСОБА_2 майнової шкоди, без врахування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та вимоги ст. 1172 ЦК України.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, апеляційним судом у даній справі ухвалюється нове судове рішення про відмову в позові, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з позивача на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі по 8913,44 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 січня 2020 року скасувати, ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Форум Авто» до ОСОБА_2 про стягнення вартості ремонтно-відновних робіт відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форум Авто» на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі по 8 913 грн. (вісім тисяч дев`ятсот тринадцять) 44 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді І.В. Бурлака

О.В. Маміна