ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4292/20 Справа № 215/5415/19 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м.Кривий Ріг

справа № 215/5415/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Голуб О.О.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2 , Державне підприємство «СЕТАМ», Саксаганський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника - Ямкового Владислава Івановича на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 січня 2020 року, яка постановлена суддею Камбул М.О. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст ухвали складено 24 січня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, проведених 26.01.2018 року та про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, в якій просила суд визнати за нею та за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку нежитлової будівлі АДРЕСА_1 , за кожним, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Одночасно з поданням позову, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову в якій просила суд накласти арешт на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 10.12.2004 року, суб`єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_2 .

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 вересня 2019 року заява позивача про забезпечення позову задоволена, на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 10.12.2004, суб`єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 ) накладено арешт.

27.11.2019 року ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу до участі у справі, у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності залучено ОСОБА_3 та Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль».

24 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про зупинення провадження до набрання законної сили рішенням в цивільній справі № 215/6203/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дацка Я.О. про визнання недійним договору іпотеки.

Третьою особою ОСОБА_3 та його представником - адвокатом Ямковим В.І. подано клопотання про зміну способу забезпечення позову, в якій останні просили скасувати арешт, накладений на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 та передати нежитлову будівлю на зберігання ОСОБА_3 , заборонивши останньому вчиняти будь-які дії по перебудові, добудові, руйнуванню, порушенню цілісності нежитлової будівлі АДРЕСА_1 .

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 січня 2020 року провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «СЕТАМ», Саксаганського відділу державної виконавчої служби м.Кривого Рогу головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності та визнання прилюдних торгів не дійсними - зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 215/6203/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дацка Я.О. про визнання недійсним договору іпотеки.

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 та його представника - адвоката Ямкового Владислава Івановича про скасування арешту на майно та зміну заходів забезпечення позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та його представник - Ямковий В.І. просять скасувати ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 січня 2020 року в частині зупинення провадження по справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на те, що спір э штучним, вказують на свідоме затягування позивачем розгляду справи та на відсутність підстав для зупинення, оскільки зупинення провадження по справі призведе до неможливості ОСОБА_3 розпорядитися належним йому майном. При цьому позивачем взагалі не наведено обставин, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання недійсним договору іпотеки виключає можливість на підставі наявних доказів встановити наявність обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, не доведено матеріально-правовий зв`язок між спорами. Зауважують на тому, що вирішення спору про поділ майна подружжя не залежить від вирішення спору про оспорювання договору іпотеки, а рішенням Верховного Суду встановлено дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів від 26.01.2018 року.

Крім того, зупинивши провадження по справі, суд першої інстанції порушив права ОСОБА_3 на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.

Також апелянти просятьскасувати ухвалу в частині відмови в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно та зміну заходів забезпечення позову та прийняти нову ухвалу про скасування арешту, який накладений на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 та передати нежитлову будівлю на зберігання ОСОБА_3 , заборонивши вчиняти будь-які дії по перебудові, добудові, руйнуванню, порушенню цілісності нежитлової будівлі АДРЕСА_1 .

При цьому зауважують на тому, що скасування арешту, накладеного на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 не суперечить вимогам ст.ст.150,156 ЦПК України, при цьому суд першої інстанції має враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, як то права ОСОБА_3 , який сплатив за придбане майно 796024 грн., однак не може ним користуватися, в той час як майном користується чоловік позивача. Апелянти зауважують на тому, що судом не наведено доказів того, що в послідуючому спірне майно може перейти до інших осіб, або що новий власник спірної нежитлової будівлі вчинить дії по її відчуженню, такої загрози не існує.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_3 та його представника - Ямкового Владислава Івановича , які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі, колегія суддів вважає зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, проведених 26.01.2018 року та про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, в якій просила суд визнати за нею та за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку нежитлової будівлі АДРЕСА_1 , за кожним, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

27.11.2019 року ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу до участі у справі, у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності залучено ОСОБА_3 та Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль».

24 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про зупинення провадження до набрання законної сили рішенням в цивільній справі № 215/6203/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дацка Я.О. про визнання недійним договору іпотеки.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що вирішення іншої справи, а саме цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дацка Я.О. про визнання недійним договору іпотеки, прямо пов`язане та впливає на наслідки розгляду даної справи.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" для зупинення провадження у справі у зв`язку із неможливістю розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, аналогічна позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України у Постанові №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року.

Інститут зупинення провадження у справі впроваджений для об`єктивного і правильного розгляду залежних одна від одної цивільних чи інших справ, зокрема, з метою недопущення у подальшому здійснення процедури повороту виконання рішення суду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Проте, колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження у даній справі враховуючи, що заявником не доведено неможливість розгляду даної цивільної справи до вирішення іншої справи, а також те, що в ній вирішуються питання, які стосуються підстав, заявлених у справі, вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Наявність у провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дацка Я.О. про визнання недійсним договору іпотеки не перешкоджає розгляду даної цивільної справи, та не є підставою для зупинення провадження у справі у розумінні вимог п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, оскільки між спорами відсутній матеріально-правовий зв`язок.

Враховуючи викладене, колегія суддів суд вважає, що ухвала суду про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що зупинення провадження у справі перешкоджає подальшому провадженні у справі, є обґрунтованими.

Крім того, судом першої інстанції не було враховано того, що одним із основних принципів цивільного судочинства, відповідно до п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України, є розумність строків розгляду справи судом. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Вищевикладене дає підстави стверджувати, що суд першої інстанції зупинив провадження у справі з порушенням процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а це, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції в частині зупинення провадження по справі постановлена з порушенням вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в цій частині - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до норм ЦПК України.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_3 та його представника - адвоката Ямкового Владислава Івановича про скасування арешту на майно та зміну заходів забезпечення позову, колегія суддів вважає зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 11 вересня 2019 року, одночасно з поданням позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, проведених 26.01.2018 року та про поділ майна подружжя, позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову в якій просила суд накласти арешт на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 10.12.2004 року, суб`єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_2 .

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 вересня 2019 року заява позивача про забезпечення позову задоволена, на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 10.12.2004, суб`єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 ) накладено арешт.

Третьою особою ОСОБА_3 та його представником - адвокатом Ямковим В.І. подано клопотання про зміну способу забезпечення позову, в якій останні просили скасувати арешт, накладений на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 та передати нежитлову будівлю на зберігання ОСОБА_3 , заборонивши останньому вчиняти будь-які дії по перебудові, добудові, руйнуванню, порушенню цілісності нежитлової будівлі АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування арешту, накладеного на спірне майно, та зміну заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що арешт накладено на майно, яке є предметом спору, спір по суті не вирішено, тому відсутні правові підстави для скасування накладеного арешту та передачі спірного майна на зберігання ОСОБА_3 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується в тому числі і накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом даного спору являється нежитлова будівля АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 10.12.2004 року, суб`єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_2 .

Оскільки власником спірного нежитлового приміщення є відповідач ОСОБА_2 , між сторонами існує спір щодо поділу майна подружжя, тому у разі задоволення позовних вимог та з метою уникнення ризиків порушення законних прав позивача на право користування власністю, є необхідним застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну нежитлову будівлю у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для скасування накладеного арешту.

За нормами ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом у судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи. За наслідками розгляду клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим постановляється ухвала. Копії ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим направляються учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Як вбачається із матеріалів справи, третя особа та його представник в своєму клопотанні про зміну заходів забезпечення позову просили суд передати нежитлову будівлю на зберігання ОСОБА_3 , заборонивши останньому вчиняти будь-які дії по перебудові, добудові, руйнуванню, порушенню цілісності нежитлової будівлі АДРЕСА_1 .

При цьому слід зауважити, що на момент подачі клопотання про заміну способу забезпечення позову, а саме 23.01.2020 року, такий спосіб забезпечення позву як передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору, виключено, оскільки пункт 7 частини першої статті 150 був виключений на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020 року.

Крім того слід зауважити, що неможливо вважати ОСОБА_3 особою, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, оскільки останній має статус третьої особи по справі та вважає, що позивачем по справі пред`явлено штучний позов, який порушує його права.

На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для зміни заходів забезпечення позову.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що скасування арешту, накладеного на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 не суперечить вимогам ст.ст.150,156 ЦПК України, оскільки між сторонами існує спір щодо поділу майна подружжя, власником спірного нежитлового приміщення є відповідач ОСОБА_2 , тому, з метою уникнення ризиків порушення законних прав позивача на право користування власністю, є необхідним застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну нежитлову будівлю тому відсутні правові підстави для скасування ухвали суду в цій частині.

Також не можуть бути підставою для скасування ухвали суду доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції має враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, як то права ОСОБА_3 , який сплатив за придбане майно 796024 грн., однак не може ним користуватися, в той час як майном користується чоловік позивача, оскільки в даному випадку судом враховано як права позивача, так і права третьої особи, які можуть бути порушені відчуженням відповідачем спірної нежитлової будівлі.

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ДП «СЕТАМ», Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_3 , ПАЬ «Райффайзен Банк Аваль» про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності та визнання прилюдних торгів не дійсними з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій часині ухвала суду має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 379, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника - Ямкового Владислава Івановича задовольнити частково.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 січня 2020 року скасувати в частині зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «СЕТАМ», Саксаганського відділу державної виконавчої служби м.Кривого Рогу головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності та визнання прилюдних торгів не дійсними та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій оскаржуваній частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 травня 2020 року.

Головуючий:

Судді: