Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., прокурора Тешнер Г.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області, діючого в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року керівник Маріупольської місцевої прокуратури № 2, діючий в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання. Зокрема його було засуджено за те, що він 15.08.2019 року в заборонений період часу з берегу річки за допомогою забороненого знаряддя сітки павук здійснив незаконний вилов риби з річки Кальчик виду піленгас у кількості 36 одиниць, чим порушив ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, пункт 14 ст.11 Постанови КМУ «Про затвердження порядку здійснення любительського та спортивного рибальства», заподіявши виловом риби істотну шкоду. Внаслідок незаконного добування водних біоресурсів, згідно такс затверджених постановою КМУ 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянаим України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України» розмір заподіяних рибному господарству України збитків становить 24480 гривень.

У зв`язку із тим, що питання щодо відшкодування ОСОБА_1 шкоди, завданої рибному господарству України, вирішено не було, просив стягнути з відповідача на користь держави шкоду в розмірі 24480 гривень, зарахувавши їх на розрахунковий рахунок Маріупольської міської ради Донецької області.

Прокурор у судовому засідання позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник позивача Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області в судове засідання не прибув, надіслав клопотання про розгляд справи без їх присутності, заявлений позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, підтвердив обставини, наведені в ньому, не заперечував проти стягнення з нього заподіяної шкоди.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 15.08.2019 року з 16 години 00 хвилин до 16 години 45 хвилин, перебуваючи на мосту, який проходить через річку Кальчик навпроти буд. 70 по вул. Мічуріна в Кальміуському районі м. Маріуполя, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, не маючи належного законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, за допомогою заздалегідь придбаного та принесеного з собою забороненого зайняття лову типа «Павук» - риболовної сітки розміром 180 х 180 см, розмір ячеї - 15 мм та 4 дуги довжиною 140 см, в порушення ст. 76 та пункту 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства Україна № 19 від 15,02.1999 року, п.14 ст.11 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського та спортивного рибальства», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» в заборонений період часу, що встановлений на території Донецької області відповідно до Наказу Управління державного агентства рибного господарства у Донецькій області від 15.03.2019 № 69 «Про встановлення весняно-літньої заборони на види водних біоресурсів у рибогосподарських об`єктах Донецької області у 2019 році», діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з берегу річки за допомогою вищевказаного забороненого знаряддя лову, умисно здійснив незаконний вилов риби з АДРЕСА_1 Кальчик виду піленгас молодь у кількості 36 (тридцять шість) одиниць, всього загальною вагою 3,8 кг.

Внаслідок таких неправомірних дій ОСОБА_1 відповідно до Додатку 3 до Постанови Кабінету міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України», було завдано істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 24480 (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень.

Вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2019 року, який набрав законної сили 30 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання.

Відповідно до положень ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.

Відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, забороняється лов водних живих ресурсів із застосування вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.

Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування(збирання)або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року №1209.

Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ч. ч. 1, 6 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Факт вчинення ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та грубого порушення правил рибальства доведений вироком суду від 12 вересня 2019 року, який набрав законної сили.

Також вказані факти повністю підтверджені відповідачем в судовому засіданні, який визнав позов повністю.

Отже, спричинення ОСОБА_1 шкоди рибному господарству України у розмірі 24480 гривень підтверджено як вироком суду, так і добровільними поясненнями відповідача, який не заперечував факт нанесення шкоди

За таких обставин з відповідача, враховуючи «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України» (додаток №3), затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1209 від 21 листопада 2011 року, підлягає стягненню шкода в розмірі 24480 гривень, заподіяна незаконним добуванням (збиранням) цінних видів водних біоресурсів.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 263-265, 279 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області, діючого в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Маріупольської міської ради () в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби, грошові кошти в сумі 24 480,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 травня 2020 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов