Справа № 466/5261/20
У Х В А Л А

27 липня 2020 року Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат за несплату аліментів та додаткових витрат,-

в с т а н о в и в:

15.07.2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Саламаха Н.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат за несплату аліментів та додаткових витрат.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.07.2020 року справу номер 466/5262/20 розподілено судді Донченко Ю.В., 16.07.2020 року дані матеріли передані судді Донченко Ю.В.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16.07.2020 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

21.07.2020 року до суду подано представником позивача ОСОБА_3 заяву про усунення недоліків позовної заяви з позовною заявою в новій редакції, однак усі недоліки, які зазначені в ухвалі судді від 16.07.2020 року не усунені.

Зокрема, представник позивача у заяві про усунення недоліків позовної заяви вказує, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Із врахуванням зазначеного, суддя зазначає, що порядок звернення до суду за судовим захистом регулюється нормами ЦПК України. Заявник має отримуватись цих норм процесуального закону.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 5 в ч.1 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів /п.3/.

Досліджуючи питання щодо яких вимог позивач звільнена від сплати судового збору на підставі вказаного пункту ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то із заяви про усунення недоліків позовної заяви вбачається, що представник позивача покликається на положення ЦК України, а саме ст. 625.

У той же час, Закон України «Про судовий збір» передбачає звільнення позивачів від сплати судового збору за вимогами про стягнення саме пені від простроченої суми заборгованості по аліментах, поняття про яке розкрито в статті 549 ЦК України, в якій закріплено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

А також, суд зазначає, що стягнення пені по заборгованості по аліментам, саме за заявлення якої позивачі звільняються від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», передбачено статтею 196 СК України, якою встановлено порядок, розмір і спосіб нарахування такої пені.

Отже, на підставі викладених положень, суддя доходить до висновку, що заявлена вимога позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків від простроченої суми заборгованості, не входить до вимог, на які розповсюджуються пільги щодо звільнення від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

З урахуванням викладеного, позивачем заявлено у позові вимоги майнового характеру, дві з яких є об`єктом справлення судового збору, які підлягали сплаті у відповідності до ставок встановлених до вимог майнового характеру.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Із врахуванням вищенаведеного, суддя доходить висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат за несплату аліментів та додаткових витрат слід повернути позивачу.

Позивачу слід роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч. 5 ст.185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

постановив :

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат за несплату аліментів та додаткових витрат - повернути позивачеві.

Роз"яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п"ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Ю. В. Донченко