Справа № 581/294/20
Провадження № 2/581/115/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2020 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

16 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її матері ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Із 2004 року і по день смерті матір постійно проживала у своєї дочки ОСОБА_2 у м. Курчатов Російської Федерації. Вважаючи сестру такою, що прийняла спадщину після смерті матері, позивач у свою чергу не зверталася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Однак на початку листопада 2019 року їй стало відомо про те, що за життя матір залишила заповіт, яким усе своє майно заповіла їй та відповідачці. У зв`язку з викладеним, просить визначити їй додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .

Учасники судового процесу до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримала, відповідач подала заяву про визнання позову, обоє просили розглянути справу без їхньої присутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 12 січня 1990 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , узявши прізвище чоловіка (а.с.8-9).

17 червня 1999 року ОСОБА_3 заповіла все своє майно в рівних частинах своїм дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Заповіт посвідчувався секретарем виконавчого комітету Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області 17 червня 1999 року, реєстровий № 92 (а.с. 12).

13 грудня 2002 року ОСОБА_3 отримала два державні акти на право приватної власності на землю, розташовані на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,312 га, та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,402 га (а.с. 10-11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла у м. Курчатов Російської Федерації (а.с. 13).

Із довідок виконавчого комітету Липоводолинської селищної ради Байрацького старостинського округу Липоводолинського району Сумської області від 15 листопада 2019 року та від 3 грудня 2019 року та погосподарської книги за 2001-2005 роки, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . 11 березня 2004 року вибула у м. Курчатов Російської Федерації. Заповіт від імені ОСОБА_3 виконкомом цієї сільради посвідчувався 17 червня 1999 року, реєстровий номер 92, який не змінювався та не відмінявся. Спадкоємцями першої черги за законом є її дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 14-16).

Постановою державного нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельника В.О. від 22 листопада 2019 року №1325/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 . Відмова мотивована тим, що спадщину після смерті ОСОБА_3 ніхто, зокрема і позивач, не прийняв, пропустивши встановлений законом шестимісячний строк. Із вказаної постанови державного нотаріуса вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася (а.с. 17).

Із наданої державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. інформації від 24 квітня 2020 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, відомості про спадкоємців, які відповідно до ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, відсутні.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно своєчасно не скористалася своїм правом на подання заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ч. 2 ст. 1270 ЦК України. Однак, відповідач, яка в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України імовірно прийняла спадщину, не заперечує проти прийняття спадщини сестрою.

Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із огляду на дотримання вимог законності та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити позов.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий, тривалістю два місяці, строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебіг якого починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_3 ; РНОКПП: суду не відомий.

Суддя Д. В. Сізов