Справа № 367/4602/19
Провадження №2/367/2207/2020
27 квітня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Саранюк Л. П.,
при секретарі Бабаковій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання майнових прав,-
Позивач звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідачем), третя особа: ОСОБА_3 про визнання майнових прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 березня 2016 року між нею та Відповідачем було укладено цивільно-правовий Договір, що був посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. Згідно умов договору Позивач мав отримати у власність в майбутньому квартиру АДРЕСА_1 ).
Відповідно до вище зазначеного договору право власності Позивачем -набувається після здачі Об`єкта будівництва в експлуатацію, та за умови виплати позивачем гарантійного внеску в розмірі 294 400, 00 грн.
Відповідно до умов договору орієнтовний строк прийняття Об`єкта будівництва і експлуатацію IV квартал 2018 року (плюс три місяці в разі зміни терміну прийнятгя в експлуатацію).
Позивач виконала свої зобов`язання в повному обсязі, сплативши Відповідачу, необхідні для формування її долі в Об`єкті, грошові кошти - 294 400, 00 грн., про що свідчать Акти приймання-передачі коштів.
10.04.2019 р. від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області надійшла відповідь №1004/1 на запит адвоката Савелової Ю.М. У відповіді на запит зазначено те, що Відповідач або уповноважені ним особи не звертались до Інспекції з приводу введення в експлуатацію багатоквартирних житлових об`єктів за адресами: АДРЕСА_2 , 1-Х, 1-Ц, 2-Д, у Єдиному реєстрі інформація щодо вищезазначених об`єктів відсутня.
Відповідач станом на 10.06.2019 право власності на об`єкт нерухомості договору Позивачу не передав, будівництво будинку у встановлений договором строк не здійснив та не здав об`єкт в експлуатацію, завершились всі строки повернення Позивачу грошових коштів, чим унеможливив набуття у власність та користування Позивачем нерухомим майном.
Отже, з укладенням договору від 04.03.2016 р., що був посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М., реєстровий номер № 270 про участь в будівництві багатоквартирного будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 , 1-Ц набув майнове право вимоги оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_4 та обов`язок сплати вартості вказаної квартири, а у Відповідача виникло майнове право на отримання вартості квартири та кореспондуючий обов`язок оформлення права власності на вказану квартиру за Позивачем. Вказаний правочин не був визнаний судом недійсним та його недійсність не встановлена законом, що дає підстави для визнання його правомірним.
Договір між Позивачем та Відповідачем було укладено за фактичної відсутності об`єкту нерухомості, який на момент укладення договору перебував на стадії будівництва, а Позивачу було передано право вимоги за оплатним договором.
Станом на 10.06.2019 будівництво багатоквартирного будинку не завершено, а також взагалі не ведуться будь-які будівельні роботи.
У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати за нею майнові права на об`єкт будівництва - будівельний номер квартира 20 (двадцять), загальною будівельною площею - 36,8 кв. м., що розташована на 5 поверсі багатоквартирного житлового будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_5 . Судові витрати покласти на відповідача.
В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням про виклик на розгляд справи розміщеним на сайті «Судової влади України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В судове засідання третя особа не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що 04 березня 2016 року між позивачем та Відповідачем було укладено цивільно-правовий Договір, що був посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. Згідно умов договору Позивач мав отримати у власність в майбутньому квартиру АДРЕСА_1 ).
Відповідно до вище зазначеного договору право власності Позивачем -набувається після здачі Об`єкта будівництва в експлуатацію, та за умови виплати позивачем гарантійного внеску в розмірі 294 400, 00 грн.
Відповідно до умов договору орієнтовний строк прийняття Об`єкта будівництва і експлуатацію IV квартал 2018 року (плюс три місяці в разі зміни терміну прийнятгя в експлуатацію).
Позивач виконала свої зобов`язання в повному обсязі, сплативши Відповідачу, необхідні для формування її долі в Об`єкті, грошові кошти - 294 400, 00 грн., про що свідчать Акти приймання-передачі коштів.
10.04.2019 р. від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області надійшла відповідь №1004/1 на запит адвоката Савелової Ю.М. У відповіді на запит зазначено те, що Відповідач або уповноважені ним особи не звертались до Інспекції з приводу введення в експлуатацію багатоквартирних житлових об`єктів за адресами: АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , у Єдиному реєстрі інформація щодо вищезазначених об`єктів відсутня.
Відповідач станом на 10.06.2019 право власності на об`єкт нерухомості договору Позивачу не передав, будівництво будинку у встановлений договором строк не здійснив та не здав об`єкт в експлуатацію, завершились всі строки повернення Позивачу грошових коштів, чим унеможливив набуття у власність та користування Позивачем нерухомим майном.
Отже, з укладенням договору від 04.03.2016 р., що був посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М., реєстровий номер № 270 про участь в будівництві багатоквартирного будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 , 1-Ц набув майнове право вимоги оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_4 та обов`язок сплати вартості вказаної квартири, а у Відповідача виникло майнове право на отримання вартості квартири та кореспондуючий обов`язок оформлення права власності на вказану квартиру за Позивачем. Вказаний правочин не був визнаний судом недійсним та його недійсність не встановлена законом, що дає підстави для визнання його правомірним.
Договір між Позивачем та Відповідачем було укладено за фактичної відсутності об`єкту нерухомості, який на момент укладення договору перебував на стадії будівництва, а Позивачу було передано право вимоги за оплатним договором.
Станом на 10.06.2019 будівництво багатоквартирного будинку не завершено, а також взагалі не ведуться будь-які будівельні роботи.
Згідно з частиною 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту закінчення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.
Таким чином, виходячи з положень цієї статті, інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію.
У безлічі випадків житловий будинок може простояти роками недобудованим. Тому позивачу необхідно зменшити всі можливі ризики того, що його квартира може дістатися комусь ще. Належним способом буде визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування).
Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу, одним із способів захисту прав та інтересів може бути визнання права на об`єкт інвестування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність на Україні» вказує, що майнові права - це будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі й ті, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження та користування), а також інші специфічні права та право вимоги.
У своїй постанові від 30 січня 2013р. № 6-168цс12 Верховний Суд України визначає майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому.
Тому визнання прав на об`єкт дасть у майбутньому можливість якось ідентифікувати свою квартиру серед інших, якщо на неї буде претендувати інша особа.
Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій. Об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). У статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально - побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном.
Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності - можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності в Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).
Майнове право - це право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли виконані певні передумови, що є необхідними й достатніми для набуття права власності.
З матеріалів справи вбачається, що позивач, виконала свої зобов`язання за договором, повністю оплативши вартість об`єкта (як вкладу за договором), тобто вчинила дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів необхідних для набуття майнових прав - квартири.
Із змісту договору випливає, що його предмет становить надання послуг щодо вкладання залучених коштів в будівництво житла та оформлення права власності на це майно в інтересах замовника.
Невиконання відповідачем зобов`язань за договорами призвело до порушення прав позивача, саме: через порушення відповідачем строку прийняття об`єкта фінансування (будівництва) в експлуатацію та порушення строку його передачі позивачу, у останньої відсутня можливість реєструвати право власності на цей об`єкт у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В ч. 1 ст. 190 ЦК України вказується, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен громадянин має право на житло, держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у масність або взяти в оренду, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також право власності є непорушним.
Одним зі способів захисту порушених прав, ст. 16 ЦК України - називає визнання права.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливо позовну заяву задовольнити. Стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.. 141 ЦПК України також підлягає судовий збір в сумі 2 944,00 грн.
На підставі ст. ст. 16, 190, 526, 530 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт будівництва - будівельний номер квартира 20 (двадцять), загальною будівельною площею - 36,8 кв. м., що розташована на 5 поверсі багатоквартирного житлового будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір в сумі 2 944 (дві тисячі дев`ятсот сорок чотири гривні).
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.П. Саранюк