Справа № 194/495/20
Номер провадження № 2-з/194/5/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

22 травня 2020 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., ознайомившись з матеріалами заяви представника заявника ОСОБА_1 в інтересах заявника ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Тернівський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про припинення стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 30 квітня 2020 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа: Тернівський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про припинення стягнення аліментів.

20 травня 2020 року представником заявника подано заяву про забезпечення позову в якій він просить зупинити примусове стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 з заробітної плати боржника ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі виконавчого листа №2-471/09 від 17 серпня 2009 року, що перебуває на виконанні в Тернівському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), виконавче провадженні № 21625020. Заява мотивована тим, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 липня 2009 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, на користь тієї фізичної або юридичної особи, де будуть влаштовані діти, починаючи з 20 травня 2009 року та до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2011 року змінено актовий запис №42 від 19 лютого 2003 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключено з нього запис про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві представника заявника про забезпечення позову вказано як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено ст. 151 ЦПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову має запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке вона заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Виходячи з характеру заявлених вимог, наявності спору між сторонами, та наявність відкритого виконавчого провадження № 21625020 з примусового виконання виконавчого листа Тернівського міського суду Дніпропетровської області № 2-471/09 від 31 липня 2009 року про стягнення аліментів з ОСОБА_8 на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення даного позову шляхом зупинення примусового стягнення аліментів, оскільки такий захід, передбачений ЦПК України, є співмірним із заявленими позовними вимогами, його невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити ефективне поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-150, 153, 154 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 в інтересах заявника ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Тернівський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про припинення стягнення аліментів задовольнити повністю.

Зупинити примусове стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа №2-471/09, виданого 17 серпня 2009 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області та який перебуває на виконанні в Тернівському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), виконавче провадженні № 21625020.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані або змінені судом, який розглядає справу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.О. Корягін