Справа № 185/6247/17
Провадження № 2-др/185/6/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2020 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду питання про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №185/6247/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя,-
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 185/6247/17 від 12.02.2020 позовну заяву позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0512 га, кадастровий №:00:004:0355, та автомобіль FIAT NUOVO DOBLO д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Поділено спільне сумісне майно подружжя наступним чином:

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 земельної ділянки, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0512 га, кадастровий №:00:004:0355, припинивши у вказаній частині право спільної сумісної власності ОСОБА_1 .

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 , земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0512 га, кадастровий №:00:004:0355, припинивши у вказаній частині право спільної сумісної власності ОСОБА_3 ,

- визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль FIAT NUOVO DOBLO д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, припинив право спільної сумісної власності подружжя на автомобіль FIAT NUOVO DOBLO, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску,

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину вартості транспортного засобу автомобіля FIAT NUOVO DOBLO д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, в сумі 144741 (сто сорок чотири тисячі сімсот сорок одна) грн., 00 коп.

На вказане рішення 25.03.2020 представником ОСОБА_1 адвокатом Лозовим І.О. подана апеляційна скарга.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15.04.2020 при вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат та не зазначив в резолютивній частині рішення висновок суду про відмову в задоволенні іншої частини позовних вимог. Справа повернута до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для ухвалення додаткового рішення у місячний строк.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких міркувань.

Пунктами 1,3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачена можливість суду з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно певної позовної вимоги не ухвалено рішення, не вирішено питання про судові витрати.

Зі змісту резолютивної частини рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 185/6247/17 від 12.02.2020 вбачається, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат та не зазначено про відмову в задоволенні іншої частини позовних вимог. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити у даній справі додаткове рішення.

При пред`явленні первісного позову позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 2894,82 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.820342823.1 від 03.08.2018 (а.с. 1). Сплачуючи такий розмір судового збору позивач виходив з зазначеної ним ціни позову 289482 грн. вартість спірного автомобіля, який позивач просив залишити у його власності. Тобто, позивачем не вірно була зазначена та розрахована ціна позову, так як позовні вимоги включали в себе поділ як автомобіля так і домоволодіння, яке позивач просив залишити у власності відповідача. Тому ціна позову складала Ѕ частину загальної вартості спільного майна, яке позивач просив поділити - 435028 грн=(289482 грн.(вартість авто)+580574 грн. (вартість домоволодіння))/2. Тобто, позивачем не доплачено судовий збір на суму 1455,46 (4350,28-2894,82) грн.(частина судового збору від вартості домоволодіння).

Після скасування заочного рішення, до пред`явлення зустрічного позову ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення позову та сплачено судовий збір в сумі 352,40 грн., що підтверджується квитанцією № 41 від 19.11.2018 (а.с. 104)

16.05.2019 ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву щодо поділу спірного майна та зазначена ціна позову 144741 грн., що складає Ѕ частину вартості спірного автомобіля. В позові ОСОБА_2 зазначила про необхідність поділу домоволодіння, та зазначила, що пізніше шляхом уточнення позовних вимог зазначить порядок його поділу, але в судовому засідання зазначила, що не буде уточнювати позовні вимоги.

Ухвалою від 03.06.2019 при пред`явленні зустрічного позову ОСОБА_2 була звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 136 ЦПК України та п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» .

Відповідно до ч. 4 ст. 136 ЦПК України у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову.

Таким чином, сума судового збору від сплати якого була звільнена ОСОБА_2 зменшилась на суму вже сплаченого нею раніше судового збору 1447,41 грн 352,40 грн грн=1095,01 грн.

Згідно з вимогами ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 10, 35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

Тобто майнові позовні вимоги за первісною та зустрічною позовними заявами є окремими об`єктами справляння судового збору.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору, тому витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору за подання первісного позову пропорційно до задоволеної та відхиленої частини первісних позовних вимог розподіляються наступним чином: суму сплаченого судового збору за задоволену позовну вимогу щодо спірного автомобіля в сумі 1447,41 грн. - слід компенсувати за рахунок держави, також необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь держави недоплачену суму судового збору в розмірі 1455,46 грн., таким чином, шляхом взаємозаліку, стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає різниця в сумі 8,05 грн = 1455,46-1447,41.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору, та до звільнення нею було сплачено судовий збір на суму 352,40 грн., тому витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позовупропорційно до задоволеної та відхиленої частини зустрічних позовних вимог розподіляються наступним чином: стягнути з ОСОБА_1 за задоволену позовну вимогу щодо спірного автомобіля на користь держави суму судового збору в розмірі 1095,01 грн. = 1447,41 352,40 грн., та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 352,40 грн.

Керуючись ст. 136, 141, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Доповнити рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 в цивільній справі №185/6247/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, таким змістом:

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1103,06 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко