Справа №442/2154/20
Провадження №2/442/761/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З а о ч н е

25 травня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Курус Р.І.,

з участю секретаря судового засідання - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

08.04.2020 позивач звернулась до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову покликаються на те, що вона є власником вказаної квартири, в якій окрім неї числиться зареєстрованим її колишній чоловік ОСОБА_2 . Зазначає, що шлюб між ними розірвано згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.12.2019. Окрім того, 19.09.2019 на момент подання нею позовної заяви про розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 вже більше року проживав окремо. На даний час відповідач продовжує проживати за іншою адресою, має іншу сім`ю та її прохання добровільно знятись з реєстрації місця проживання у належній їй квартирі ігнорує. Враховуючи те, що факт реєстрації відповідача в її будинку створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, витраті додаткових коштів на оплату комунальних послуг, а тому змушена звернутись з даним позовом до суду.

08.04.2020 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 , що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 07.05.2020.

Ухвалою від 08.04.2020 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання на 07.05.2020 року. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

07.05.2020 розгляд даної справи відкладено на 25.05.2020, у зв`язку з неотриманням відповідачем ухвали про відкриття провадження.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 подала суду заяву, у якій відзначила, що просить розгляд даної справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечивши проти ухвалення заочного рішення, просить суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 двічі був повідомлений за встановленою згідно вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а.с. 26, 34.

Крім того, відповідачу ОСОБА_2 двічі повідомлявся про слухання справи шляхом надсилання судових повісток за адресою фактичного місця проживання зазначеною у позовній заяві - АДРЕСА_2 , однак поштові конверти були повернені до суду з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання (адресат відсутній за вказаною адресю)» а.с. 22, 36.

Також, відповідача ОСОБА_2 було повідомлено про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду, а.с. 21, 37.

Однак, на розгляд справи не з`явився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подав. При таких обставинах суд визнав його неявку неповажною та розглянув справу у його відсутності, ухваливши про заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Вимогами ст. ст. 13,81 ЦПК Українивизначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 26.12.1996 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1 від 18.03.2003 а.с. 5, 7.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.12.2019 зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, а.с. 10.

Відповідно до розділу IV «Прописка», будинкової книги на квартиру АДРЕСА_1 та довідки виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку « АДРЕСА_1» за № 198 від 18.09.2019 вбачається, що в такій числиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 а.с. 8, 9, 11.

Згідно зі ст. 317 ЦКУкраїни власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Частиною 1 ст. 156 ЖК України визначено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Як роз`яснив Верховний Суд України, право члена сім`ї власника жилого будинку (квартири), який не є співвласником, на користування цим будинком (квартирою) згідно зі ст. 156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку (квартирі). Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному власникові жилому будинку (квартирі), якщо вона вийшла зі складу сім`ї останнього і перейшла проживати в інше місце.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Відповідно до акту від 15.10.2019, виданого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку « АДРЕСА_3 » вбачається, що на день перевірки в квартирі АДРЕСА_1 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в даній квартирі з 2018 року по день обстеження, а.с. 12.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідача ОСОБА_2 у квартирі, що належить на праві приватної власності позивачу.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає у житлі позивача понад встановлені законом строки, добровільно це житло залишив, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн. понесених судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10,12,13,81,258,263-265,268,280 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень) понесених судових витрат.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, але не пізніше закінчення строку карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 25 травня 2020 року.

Головуюча суддя Курус Р.І.