Номер провадження: 22-ц/813/2237/20
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М., Погорєлової С. О.,

за участю секретаря - Віцько А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи Четверта одеська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Луняченко Нана Володимирівна, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання права власності, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання недійсним договору дарування, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

ОСОБА_2 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення. ОСОБА_1 пред`явив зустрічний позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Четверта одеська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Луняченко Нана Володимирівна, комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання недійсним договору дарування.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року було залишено без розгляду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Четверта одеська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Луняченко Нана Володимирівна, комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, про визнання права власності, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання недійсним договору дарування .

Ухвалу суду першої інстанції вмотивовано тим, що у судове засідання 17.01.2019р. та 04.03.2019р. двічі не з`явилися позивачі за первісним та зустрічним позовом , хоча вони були повідомлені про час слухання справи належним чином, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не подали.

22 березня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року, відповідно до якої просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, апелянт вказує, що висновки суду щодо належного повідомлення ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи.

Сторони не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

Зважуючи на положення ст.ст.371, 372 ЦПК України та предмет оскарження, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутністю нез`явившихся осіб на підставі наявних у справі матеріалів.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, що розцінюється судом як втрата зацікавленості до розгляду справи.

Однак, Одеський апеляційний суд вважає, що такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України - суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції посилався на те, що у судові засідання, призначені на 17.01.2019р. та 04.03.2019р., позивачі за первинним та зустрічним позовом не з`явилися, при цьому позивачі були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

ОСОБА_2 ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року в частині про залишення його позову без розгляду не оскаржувалась.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутнє поштове повідомлення про отримання ОСОБА_1 судової повістки з викликом на 17.01.2019 року.

Щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи на 04.03.2019 року, в матеріалах справи наявне поштове повідомлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 92).

Згідно п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Матеріали справи свідчать, що такої сукупності умов для залишення позовної заяви без розгляду, як це передбачено п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, немає.

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду.

Разом з тим, колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, апелянт ОСОБА_1 (позивач за зустрічним позовом) просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи Четверта одеська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Луняченко Нана Володимирівна, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання права власності, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання недійсним договору дарування у повному обсязі.

Однак, ОСОБА_2 (позивач за первинним позовом) вказану ухвалу в частині залишення без розгляду його позовних вимог не оскаржує.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи Четверта одеська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Луняченко Нана Володимирівна, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання права власності, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання недійсним договору дарування.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року в частині залишення позову без розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи Четверта одеська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Луняченко Нана Володимирівна, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання права власності, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання недійсним договору дарування - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи Четверта одеська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Луняченко Нана Володимирівна, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання права власності, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання недійсним договору дарування направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2020 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе