Справа № 204/4557/20
Провадження № 2/204/1430/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дубіжанська Т.О., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

17 липня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2020 року головуючим суддею обрано суддю Дубіжанську Тетяну Олександрівну.

Дослідивши матеріали справи, головуючий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дубіжанська Т.О. вважає за потрібне заявити самовідвід, оскільки це є обов`язком судді у випадку наявності для того передбачених законом підстав.

Виключний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді визначений ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Зокрема п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 3 Європейського статуту судді передбачено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й сприйматись будь-ким як неупереджений.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Аналогічні висновки містяться в рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», в рішенні від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в яких зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Як вбачається з поданого позову та матеріалів до нього, позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ житлового будинку АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, яке постановлене у складі суду суддею Дубіжанською Т.О. від 27 жовтня 2014 року, по справі за позовом ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, було задоволено позовні вимоги, та за ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_6 , було визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року, скасовано.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, суддя Дубіжанська Т.О. вже висловлювала свою правову позицію з приводу даного предмету спору, ухваливши рішення, яке було скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною 1 ст. 40 ЦПК України, визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Норма про самовідвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, попереджає можливість скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, або заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід або самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За таких обставин, з метою забезпечення неупередженого, справедливого й об`єктивного розгляду справи, а також виключення сумнівів сторін в об`єктивності та неупередженості судді Дубіжанської Т.О., вважаю самовідвід обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 37, 39, 40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Задовольнити самовідвід судді Дубіжанської Т.О. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Справу передати до канцелярії суду для автоматичного визначення іншого судді, в порядку передбаченому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Дубіжанська