Справа № 296/5418/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" січня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Четвертухи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулось ПАТ КБ «ПриватБанк» із вказаним позовом в якому, його представник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.10.2010 у загальному розмірі 62 103,32 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача вказує, що відповідно до зазначеного договору ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом - 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов`язання за договором не виконала.

Ухвалою суду від 02.07.2018 відкрито провадження у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк», призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

За клопотанням представника відповідача, 20 лютого 2019 року ухвалою суду було визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явились.

ПАТ КБ «ПриватБанк» одночасно з поданням позову до суду надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому позивач підтримує свої позовні вимоги повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.43)

Відповідач в судове засідання не з"явилась, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та заява про застосування строків позовної давності, де представник відповідача просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позову на підставі спливу строків позовної давності на час звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

10.10.2010 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір укладено шляхом підписання Анкети-заяви позичальника.

Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов`язалась щомісяця в строки, визначеними правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, відповідач станом на 07.05.2018 має борг перед позивачем у загальному розмірі 62 103,32 грн., яка складається з: 14 433,82 грн. заборгованість за кредитом; 41 409,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 826,79 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2933,49 грн. штраф (процентна складова).

Представником відповідача подано письмову заяву про застосування строків позовної давності.

Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду із заявою про захист свого цивільного права або інтересу.

Вказана норма також закріплена у ст.257 ЦК України, де загальна позовна давність встановлена у три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 4 ст.267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із Розрахунку заборгованості (а.с.58), остання сплата відповідачем грошових коштів за кредитним договором відбулася 12.06.2014 в сумі 23,21 грн., у зв`язку з чим, з наступного місяця, коли мав бути внесений черговий платіж, виникло право кредитора на звернення до суду із вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно відомостей поштового відділення про відправлення позивачем позовної заяви (а.с.44), ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 03.06.2018 про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, тобто з пропуском строку позовної давності в три роки, що визначено ст.257 ЦК України.

Дана обставина є підставою, відповідно до ст.267 ЦК України, для відмови у позові в зв"язку із спливом строків позовної давності.

На підставі викладеного та керуючись ст.76-81, 89, 95, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити, у зв`язку із спливом строків позовної давності.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О. П. Сингаївський