Єдиний унікальний номер 333/799/20
Номер провадження 2/333/1203/20
28 квітня 2020 року місто Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Кравець І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та зміну розміру аліментів, -
21 лютого 2020 року, позивач - ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовною заявою про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та зміну розміру аліментів. В якій представник позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 32 132 гривні 554 копійки. Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 505 прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви та до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з відповідачем у справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка раніше була ОСОБА_4 . Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2011 року у справі № 2/1710/11 з відповідача було стягнуто на мою користь аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, починаючи з 19.11.2010 року.
Відповідач неналежно виконує свій обов`язок та не надає матеріальної допомоги по утриманню дитини, в наслідок чого, утворилась заборгованість за період з 01.09.2015 року по 31.01.2020 року, яка станом на 31.01.2020 року становить 105 478,12 грн. грн., а загальна заборгованість становить 140 456,64 грн.
Період нарахування заборгованості по алементам згідно виконавчого документа (рік, місяць)Розмір заборгованості зі плати аліментів за поточний місяць (грн.)Грошовий вираз 1% аліментів за 1 день прострочення аліментів (грн.)Кількість днів прострочення відповідного місяцяСума пені за відповідний період (грн .)
Донька є інвалідом дитинства з діагнозом Цукровий діабет І тип (інсулинозалежна), важка форма, що підтверджується листом директора КНП «ЦПМСД № В-22 від 18.02.2020, посвідченням серії НОМЕР_1 від 26.09.2017 та іншими медичними документами, копії яких я додаю до своєї позовної заяви. Вона потребує спеціалізованого, дорогого лікування та догляду.
За таких обставин, доцільним в інтересах дитини для забезпечення їй матеріальної підтримки від батька є визначення аліментів Ѕ частці від заробітку відповідача щомісячно, що з урахуванням коштів від матері, сподіваюсь, дасть можливість утримувати дитину на належному гідному рівні.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду призначено судове засідання з розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 38).
У судове засідання позивач не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
У судове засідання відповідач не з`явився, хоча про час, день та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи суду або заперечень стосовно позовних вимог позивача не надав.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалою від 28 квітня 2020 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є: мати - ОСОБА_5 та батько - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 358 від 22.05.2003 року народження, що міститься в матеріалах справи (а.с. 19).
Відповідно до свідоцтва про зміну імені, виданого Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 35, виданого 15 серпня 2017 року народження, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила прізвище ім`я по батькові на ОСОБА_3 (а.с.22).
Відповідно до свідоцтва про зміну імені, виданого Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 33, виданого 27 липня 2017 рокуОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінила прізвище ім`я по батькові на ОСОБА_1 (а.с.18).
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Запоріжжя на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 19.11.2010 року і до повноліття дитини (а.с.12-13).
Рішення суду набрало законної сили 29.03.2011 року.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа.

11.05.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 2-1710/11 з примусового виконання рішення суду від 16 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 19.11.2010 року і до повноліття дитини (а.с. 16).

Заочним рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 18.01.2016 року позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) батьківських прав стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14-15).

Рішення набуло законної сили 29.01.2016 року.

Згідно розрахунку заборгованості від 13.02.2020 року, складеного державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щетинкіною А.С. станом на 31.01.2020 року загальна сума заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-1710/11 складає 140 456 гривень 64 копійок. (а.с. 27).

Заборгованість виникла з вини відповідача, у зв`язку із ненаданням матеріальної допомоги на утримання сина.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно зі ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Таких правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18).

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Позивачем пред`явлені вимоги про стягнення пені за період з 01 вересня 2015 року по 31 січня 2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення про стягнення з нього аліментів, свої зобов`язання у повному обсязі та вчасно не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01 вересня 2015 року по 31 січня 2020 року складає 140 456,654 гривень.

Однак зроблений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає вище зазначеним нормам права та правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року.

Розрахунок заборгованості по пені за прострочення сплати аліментів складається з наступного:

Пеня за прострочення сплати аліментів :

Вересень 2015 року = 1614 днів *1182,38 гривень *1% = 19 083 гривень 61 копійок.

Жовтень 2015 року = 1583 днів *1237,03 гривень *1% = 19582 гривень 18 копійок.

Листопад 2015 року = 1553 днів *1237,03 гривень *1% = 19 211 гривень 07 копійок.

Грудень 2015 року = 1522 днів *1237,03 гривень *1% = 18 827 гривень 59 копійок.

Січень 2016 року = 1491 днів *1217,32 гривень *1% = 18 150 гривень 24 копійок.

Лютий 2016 року = 1462 днів *1217,32 гривень *1% = 17 797 гривень 21 копійок.

Березень 2016 року = 1431 днів *1217,32 гривень *1% = 17 419 гривень 84 копійок.

Квітень 2016 року = 1401 днів *1304,16 гривень *1% = 18 271 гривень 28 копійок.

Травень 2016 року = 1370 днів *1304,16 гривень *1% = 17 866 гривень 99 копійок.

Червень 2016 року = 1340 днів *1304,16 гривень *1% = 17 475 гривень 74 копійок.

Липень 2016 року = 1309 днів *1392,14 гривень *1% = 18 223 гривень 11 копійок.

Серпень 2016 року = 1278 днів *1392,14 гривень *1% = 17 791 гривень 54 копійок.

Вересень 2016 року = 1248 днів *1392,14 гривень *1% = 17 373 гривень 90 копійок.

Жовтень 2016 року = 1217 днів *1470,65 гривень *1% = 17 897 гривень 81 копійок.

Листопад 2016 року = 1187 днів *1470,65 гривень *1% = 17 456 гривень 61 копійок.

Грудень 2016 року = 1156 днів *1470,65 гривень *1% = 17 000 гривень 71 копійок.

Січень 2017 року = 1125 днів *1533,01 гривень *1% = 17 246 гривень 36 копійок.

Лютий 2017 року = 1097 днів *1533,01 гривень *1% = 16 817 гривень 11 копійок.

Березень 2017 року = 1066 днів *1533,01 гривень *1% = 16 341 гривень 88 копійок.

Квітень 2017 року = 1036 днів *1759,35 гривень *1% = 18 226 гривень 86 копійок.

Травень 2017 року = 1005 днів *1759,35 гривень *1% = 17 681 гривень 46 копійок.

Червень 2017 року = 975 днів *1759,35 гривень *1% = 17 153 гривень 66 копійок.

Липень 2017 року = 944 днів *1865,12 гривень *1% = 17 606 гривень 73 копійок.

Серпень 2017 року = 913 днів *1865,12 гривень *1% = 17 028 гривень 54 копійок.

Вересень 2017 року = 883 днів *1865,12 гривень *1% = 16 469 гривень 00 копійок.

Жовтень 2017 року = 852 днів *1991,79 гривень *1% = 16 970 гривень 05 копійок.

Листопад 2017 року = 822 днів *1991,79 гривень *1% = 16 372 гривень 51 копійок.

Грудень 2017 року = 791 днів *1991,79 гривень *1% = 15 755 гривень 05 копійок.

Січень 2018 року = 760 днів*2049,23 гривень *1% = 15 574 гривень 14 копійок.

Лютий 2018 року = 732 днів*2049,23 гривень *1% = 15 000 гривень 36 копійок.

Березень 2018 року = 701 днів*2049,23 гривень *1% = 14 365 гривень 10 копійок.

Квітень 2018 року = 671 днів*2340,01 гривень *1% = 15 701 гривень 46 копійок.

Травень 2018 року = 640 днів*2340,01 гривень *1% = 14 976 гривень 06 копійок.

Червень 2018 року = 610 днів*2340,01 гривень *1% = 14 274 гривень 06 копійок.

Липень 2018 року = 579 днів*2374,20 гривень *1% = 13 746 гривень 61 копійок.

Серпень 2018 року = 548 днів*2374,20 гривень *1% = 13 010 гривень 61копійок.

Вересень 2018 року = 518 днів*2374,20 гривень *1% = 12 298 гривень 35 копійок.

Жовтень 2018 року = 487 днів*2505,40 гривень *1% = 12 201 гривень 29 копійок.

Листопад 2018 року = 457 днів*2505,40 гривень *1% = 11 449 гривень 67 копійок.

Грудень 2018 року = 426 днів*2505,40 гривень *1% = 10 673 гривень 00 копійок.

Січень 2019 року = 395 днів*2493,87 гривень *1% = 9 850 гривень 78 копійок.

Лютий 2019 року = 367 днів*2493,87 гривень *1% = 9 152 гривень 50 копійок.

Березень 2019 року = 336 днів*2493,87 гривень *1% = 8 379 гривень 40 копійок.

Квітень 2019 року = 306 днів*2769,65 гривень *1% = 8 475 гривень 12 копійок.

Травень 2019 року = 275 днів*2769,65 гривень *1% = 7 616 гривень 53 копійок.

Червень 2019 року = 245 днів*2769,65 гривень *1% = 6 785 гривень 64 копійок.

Липень 2019 року = 214 днів*2769,65 гривень *1% = 5 927 гривень 05 копійок.

Серпень 2019 року = 183 днів*2769,65 гривень *1% = 5 067 гривень 36 копійок.

Вересень 2019 року = 153 днів*2769,65 гривень *1% = 4 237 гривень 56 копійок.

Жовтень 2019 року = 122 днів*2769,65 гривень *1% = 3 378 гривень 97 копійок.

Листопад 2019 року = 92 днів*2769,65 гривень *1% = 2 548 гривень 07 копійок.

Грудень 2019 року = 61 днів*2769,65 гривень *1% = 1 689 гривень 48 копійок.

Січень 2020 року = 31 днів*2769,65 гривень*1%= 858 гривень 59 копійок.

Таким чином, загальний розмір заборгованості по пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2015 року по 31 січня 2020 року складає 706 536 гривень 40 копійок.

Разом з тим, здійснюючи розрахунок пені, необхідно враховувати положення ч. 1 ст.196 СК України про те, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня.

Враховуючи, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 31.01.2020 року становить 140 456,64 грн., а позивачем заявлено про стягнення у розмірі 32 132, 54 грн., то підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 32 132, 54 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3ст. 181СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183,192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Як з`ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження,стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З врахуванням встановлених обставин, які сторонами визнанні, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Враховуючи вищевикладене, і те, що відповідачем не надано суду доказів матеріального стану, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, і за такого, слід змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, положення ст. 79 СК України стосуються присудження вперше аліментів на утримання дружини, положення ст. 191 СК України також стосуються присудження аліментів за минулий час вперше. При вирішенні питання щодо зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду, змінений розмір аліментів стягується від дня набрання відповідним судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пп.1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів складало 840,80 грн.

Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору та ним заявлено дві вимоги, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1681,60 грн.

Крім того, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать також і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Згідно положень частин 1 та 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень частин 3-6 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. №23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Судом встановлено, що позивачу по даній цивільній справі ОСОБА_1 , правнича допомога надавалась адвокатом Трифоновим А.В. (а.с. 28-34) на підставі письмового договору №120 про надання професійної правничої від 21 лютого 2020 (а.с.28-28 зворот), відповідно до яких вартість послуг адвоката становить 3500 грн. При цьому, перелік наданих послуг адвокатом, кількість витрачених годин та їх вартість, яка у загальному підсумку становить 3 години та суму у 3500 грн. підтверджується Актом наданих послуг (виконаних робіт) (а.с.30). Оплата послуг наданих адвокатом в розмірі 3500 грн. підтверджується прибутковим касовим ордером № 0002 від 21 лютого 2020 року (а.с.31).

Враховуючи обставини справи, доведення стороною позивача реальності понесення витрат з правничої допомоги адвоката пов`язаних з розглядом справи, відсутність підстав для їх зменшення визначених приписами ст.137 ЦПК України, а також положення ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3500 грн. понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

На підставі вищевикладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст.. 196, 197 СК України, ст.ст. 82, 141, 128, 131, 223, 247, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та зміну розміру аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 вересня 2015 року по 31 січня 2020 року в сумі 32 132 гривень 54 копійки (тридцять дві тисячі сто тридцять дві гривні п`ятдесят чотири копійки).

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 березня 2011 року по справі №2-1710/11.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат у розмірі 3500 гривень (три тисячі п`ятсот гривень нуль-нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1681,60 гривень (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок).

Попередній виконавчий лист № 2-1710/11 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Запоріжжя на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 19.11.2010 року і до повноліття дитини - відкликати після його виконання до дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 Цивільного процесуального кодексу України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП № НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 14.08.2017 органом 2312. Зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП № НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 14.01.1997 Комунарським РВ УМВС в Запорізькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Повний текст судового рішення складено 28 квітня 2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов