Справа № 214/7378/17
2-п/214/40/20
У Х В А Л А

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

22 травня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 22 січня 2020 року ухваленого по цивільній справі за позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням відповідача під час проходження військової служби (навчання),-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.01.2020 року по цивільній справі за позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням відповідача під час проходження військової служби (навчання). В обґрунтування заяви вказав, що вказане заочне рішення відповідач отримав 18.03.2020 року, оскільки він як військовослужбовець постійно перебуває за межами міста. Відповідач не з`явився до судового засідання у якому було ухвалено оскаржуване рішення, оскільки взагалі не знав про існування судового процесу та не був належним чином повідомлений про дату проведення судового засідання. Відповідачу не було направлено жодної судової повістки. Крім того, представник заявника зазначає, що позивач звернувся до суду із позовною заявою, проте позов було подано до іншої особи в позові вказано відповідачем ОСОБА_1 , а заявник - ОСОБА_1 . Вважає, що суд вийшов за межі позовної заяви та виніс рішення про стягнення боргу з ОСОБА_1 . У зв`язку із чим, заочне рішення підлягає скасуванню, а справу належить призначити до розгляду.

Сторони до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу зазначеної правової норми випливає, що необхідними невід`ємними умовами для скасування заочного рішення є:

- встановлення судом тієї обставини, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

- докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Твердження заявника щодо не надіслання на його адресу жодної судової повістки, а відтак і необізнаність останнього про існування судового розгляду за позовом в якому він є відповідачем, суд до уваги не бере, оскільки таке спростовується доказами, наявними в матеріалах справи.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачеві ухвала про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї (згодом також уточнена позовна заява), а також повістки про виклик до суду надсилались рекомендованими листами із повідомленням за адресою реєстрації місця проживання останнього, проте такі повертались до суду із відміткою пошти «по закінченню терміну зберігання». При цьому, суд зауважує, що ОСОБА_1 надсилались на адресу суду відзив на позовну заяву та заява (а.с.56, 61), отже останній був обізнаний щодо існування позову відносно нього. Крім того, відповідач, а також його представник адвокат Антоненко В.А. неодноразово з`являлись до судового засідання (а.с.57,59,62,86).

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як передбачено вимогами ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Так, відповідач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, хоча у суду не було безперечних доказів про повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи належним чином, однак суд уважає, що судом було вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Щодо твердження заявника про те, що позов було подано до іншої особи та суд ухвалюючи рішення вийшов за межі позовних вимог стягнувши з нього суму заборгованості, суд зазначає, що позивачем було надано до суду уточнену позовну заяву (а.с.104-107), яка також надсилалась відповідачеві поштою.

Окрім зазначених вище тверджень заявника, представником заявника не було надано до суду жодного іншого доказу, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи у разі її нового розгляду.

Враховуючи викладене, заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.287 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Попов.