ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2549/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Уманець Сергія Григоровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного реєстратора Донського Ярослава Сергійовича, третя особа - Обслуговуючий кооператив «Садівничий кооператив «Вікторія» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на садовий будинок, запису про право власності та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного реєстратора Донського Ярослава Сергійовича, третя особа - Обслуговуючий кооператив «Садівничий кооператив» «Вікторія» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на садовий будинок, запису про право власності та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

До суду 27.07.2020 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Уманець С.Г. подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 , державним реєстраторам та нотаріусам, у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, до вирішення спору по суті.

В обгрунтування заяви посилався на те, що відповідач ОСОБА_2 самовільно захопив земельну ділянку, яка надана Обслуговуючому кооперативу «Садівничий кооператив «Вікторія» в оренду Київською міською радою за договором оренди земельної ділянки від 10.10.2015 року. ОСОБА_2 самовільно захопив земельну дялянку, збудував на ній садовий будинок та протиправно зареєстрував право власності на нього, тим самим вчинивши перешкоди у користуванні земельною діляною, що передана в оренді у ОК «СК» Вікторія» та передана у користуванні члену кооперативу ОСОБА_1 .

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення заявлених позовних вимог про знесення самочинного будівництва, представник позивача вважає за необхідне просити суд заборонити відчуження майна, яке є предметом спору.

Заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Та залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ст. 153 ЦПК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб, забороною вчиняти певні дії (п. 1, 3 ч. 1, ст. 150 ЦПК України).

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, слід зазначити, що статтею 129-1 Конституції України визначено, що основною засадою судочинства є обов`язковість судового рішення, яка з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.( ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Відповідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та матеріали поданого позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, з урахуванням предмету та підстав спору, що виник між сторонами, суддя не знаходить підстав для забезпечення позову, оскільки обраний позивачем вид забезпечення позову є невиправданим, так як предметом вказаного спору є зобов`язання відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою, яка територіально входить до земельної ділянки, що перебуває в оренді Обслуговуючого кооперативу «Садівничий кооператив «Вікторія» та переданої у користування позивачу як члену кооперативу, шляхом знесення відповідачем самочинного будівництва за власний рахунок. Крім того, з обставин справи не встановлено об`єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволенні заявленого позивачем позову.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу Українив бачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За таких обставин, з огляду на зміст позовних вимог, заява позивача про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях, а ініційований представником позивача вид забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами і суперечать змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Уманець Сергія Григоровича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Дарницький районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: