справа № 165/1210/20
провадження №2/165/439/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Пилипчук М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні суду в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

05.05.2020 позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Місце проживання відповідача ОСОБА_2 , яка є колишньою дружиною онука позивача ОСОБА_3 , зареєстроване в цій же квартирі. Фактично вона не проживає в даному приміщенні з 2016 року. Відповідач не приймає участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг. Речей відповідача у квартирі не має, будь-якого інтересу до житла вона не виявляє, намірів проживати в ньому не має. Відповідач разом з дітьми проживає за іншою адресою. Позивач змушена нести витрати з оплати нарахувань за комунальні послуги, які проводяться через наявність реєстрації відповідача в її житлі. Формальна реєстрація ОСОБА_2 в квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності, обмежує його право власності, перешкоджає в повній мірі користуватися та розпоряджатися цим майном, а тому вважає, що є всі підстави визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

У підготовчму засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову та ухвалення рішення на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, про що подала письмову заяву.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено в ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, в суді встановлено, що ОСОБА_2 понад один рік без поважних причин відсутня по місцю постійного проживання, і не належить до переліку осіб, за якою, у відповідності до ст.71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк.

Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі, а тому суд визнає ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст.405 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що право позивача є порушеним і підлягає судовому захисту шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст. 141, ст. 200, ч.4 ст. 206, ст. 263, ст. 264 ЦПК України, на підставі ст. 405 Цивільного кодексу України, ст. 150 ЖК України - суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп., 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу, всього 2340 (дві тисячі триста сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Нововолинський міський суд Волинської області до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук