Справа №265/2713/20
Провадження №2/265/1087/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області

у складі головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідачі зареєстровані в її квартирі, однак фактично не проживають в ній.

Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання.

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково зазначила, що відповідач ОСОБА_2 є її сином, ОСОБА_3 невісткою, а ОСОБА_4 сином невістки від першого шлюбу. Вони ніколи не проживали в її квартирі, прописка була формальною. Відповідачі попросили прописати їх на місяць, поки вони не куплять житло. А потім вона дізналася, що вони поїхали до АРК, перед від`їздом її не повідомили про це. Згодом за телефоном зазначили, що не заперечують, щоб вона їх виписала із квартири, про що передали перевізчиком відповідну заяву. Просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі, будучи у встановленому порядку повідомлені про час і місце розгляду справи за місцем їх реєстрації, у судове засідання не прибули, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв по суті справи не надали. Разом із позовною заявою до суду надана заява від відповідачів про розгляд справи в їх відсутності та про згоду із позовом у повному обсязі. Крім того, надані копії російських паспортів на ім`я відповідачів із зазначенням реєстрації: АДРЕСА_2 , проведеної 05 червня 2019 року.

З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення у відсутності відповдічів.

Вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві особистої приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 27 листопада 2012 року, зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя 28 листопада 2012 року, належить позивачці ОСОБА_1 , про що свідчать витяг з Державного реєстру правочинів та витяг з МКП «МБТІ» (а.с. 4,5).

З копії особового рахунку № НОМЕР_1 від 16.03.2020 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (квартиронаймач), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (невістка), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (онук) (а.с. 6).

З копій паспортів Російської Федерації відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що вони зареєстровані з 05 червня 2019 року за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 7, 8, 9).

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є донькою позивачки та сестрою відповідача ОСОБА_2 Брат із сім`єю ніколи не проживали в квартирі матері, попросили позивачку їх прописати до себе на час пошуку житла. Потім поїхали на постійне місце проживання до АРК, а із квартири не виписалися.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона є сусідкою позивачки. Відповідачів вона не знає, вони ніколи у квартирі позивачки не проживали. Зазначила, що вона навіть не знала, що ОСОБА_7 ОСОБА_8 є син.

Відповідачі у заяві, доданої до позову, визнають позовні вимоги у повному обсязі.

Отже, враховуючи, що відповідачі понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред`явлений позов по суті.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 840,80 гривень, по 280,30 з кожного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути зі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок, по 280 гривень 30 копійок з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін у справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлено 25 травня 2020 року.

Суддя Адамова Т.С.