Справа № 395/1510/19 Провадження № 2/395/28/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Орендовського В.А.,

при секретарі - Понурі Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура» про стягнення заборгованості за договором оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура» про стягнення заборгованості за договором оренди землі, посилаючись на наступні обставини. Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 земельну ділянку, площею 5,0597 га., кадастровий номер :02:000:3702, розташованої на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_2 та ТОВ «Вентура» 01.08.2007 року уклали договір оренди № 30к земельної ділянки № НОМЕР_1 , який було укладено на 10 років та зареєстрований у Новомиргородському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.04.2009 року за № 04.09.377.00090.

13.03.2019 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №159310665 позивачу стало відомо, що 29.06.2017 року було зареєстровано додаткову угоду про зміну і доповнення до договору оренди, серія та номер: 2/19/15К, виданий 23.09.2015 року. Згідно вказаної вище додаткової угоди, орендарем земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:3702, площею 5,0600 га. вказано ТОВ «Вентура», орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі не менше 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За період 2017-2019 роки ТОВ «Вентура» грошові кошти за оренду земельної ділянки не сплачувало. Розрахунок боргу за вищевказаний період становить 23698,92 гривень, крім цього до зазначеного боргу додаються інфляційні збитки в розмірі 1376,45 грн., 3% річних 511 грн., а всього 25586,37 гривень. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з ТОВ «Вентура» на його користь вищезазначений борг разом з інфляційними витратами та 3% річних; покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2019 року виділено в самостійне провадження позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура» про стягнення заборгованості за договором оренди землі з первісного позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура» про стягнення заборгованості за договором оренди землі.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, при цьому представник позивача та позивач повідомлені у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду справи. Представник позивача - адвокат Іванов С.І. та позивач заяв про відкладення судового засідання або залишення позову без розгляду не подавали. Відповідно до ст.223 ч.1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно до ст.223 ч.3 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні докази неявки позивача та його представника з поважної причини, а тому немає законних підстав для відкладення судового засіданні, що свідчить про можливість і необхідність розгляду справи на підставі поданих стороною позивача письмових доказів.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду справи, до суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність та прийняття рішення на підставі наявних доказів. До суду представником відповідача подано відзив на позов, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази сторін, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що оренда землі це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності. Зобов`язання орендодавця і орендаря земельної ділянки виникають на підставі укладеного договору оренди землі умови якого є обов`язковими до виконання сторонами. Договір оренди землі може бути припинений у випадках передбачених законом або договором. Одностороння відмова від договору не допускається.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати (ст. 22 цього ж Закону).

Згідно з положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» одним з головних прав орендодавця є право на отримання ним орендної плати у встановленому розмірі, формі, у визначений строк та у визначеному місці.

Судом встановлено, що 01.08.2007 року між ОСОБА_2 (колишнім власником земельної ділянки) та товариством з обмеженою відповідальністю «Вентура» укладено договір оренди № 30к земельної ділянки № НОМЕР_1 (Договір), загальною площею 5,0597 га, кадастровий номер :02:000:3702 у межах згідно з планом, розташованої на території Коробчинської сільської ради, Новомиргородського району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого у Новомиргородському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.04.2009 року за № 04.09.377.00090, що підтверджується копією вищевказаного договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п.п.5, 9, 10, 11,13 Договору: нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 60515 грн.; орендна плата вноситься у грошовій формі або перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця до 1 січня наступного року; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції; розмір орендної плати переглядається один раз у рік у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законодавством.

Зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п. 36 договору).

23.09.2015 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Вентура» укладено додаткову угоду про зміну і доповнення до договору оренди, серія та номер: 2/19/15К, стосовно вищевказаної земельної ділянки; державна реєстрація права оренди земельної ділянки здійснена 29 червня 2017 року; за умовами договору з урахуванням змін до нього строк дії права оренди становить 10 років, орендна плата вноситься орендарем у розмірі не менше 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

22.01.2018 року позивач успадкував після смерті свого батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 вищевказану земельну ділянку, площею 5,0597 га., кадастровий номер :02:000:3702, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно з фотокопії виписки ПАТ «Креді Агріколь Банк» від 14.05.2018 року позивачу ОСОБА_1 відповідачем виплачено орендну плату за Договором у розмірі 13000 грн. (звор. сторона а.с.98)

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто, відповідні права та обов`язки ОСОБА_2 за вищевказаним договором оренди землі увійшли до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок його смерті.

Правонаступництво у разі зміни власника речі, переданої у найм, передбачено Загальними положеннями про найм Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Таким чином, разом із правом власності на земельну ділянку до позивача як спадкоємця перейшли права та обов`язки за вказаним вище договором оренди землі.

За приписами ст. ст. 610, 612, 614 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

У цивільному праві діє презумпція вини порушника зобов`язання, яка може бути спростована ним шляхом надання відповідних доказів.

Спір щодо належного виконання відповідачем зобов`язання сплачувати орендну плату з часу укладення договору і до 2016 року включно відсутній.

Пред`являючи позов, позивач посилалася на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання у 2017, 2018, 2019 роках. При цьому, позивач вказав, що на час подачі позову розмір простроченої орендної плати за вказаний період складає 23698,92 грн.

Натомість, відповідач заперечив наявність своєї вини, посилаючись на те, що орендна плата у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2017 рік ним виплачена лише у 2018 році з вини позивача, а за 2018 рік орендна плата виплачена авансом 14.05.2018 року. Що стосується 2019 року, то на момент подачі позову кінцевий строк виплати ще не настав. При цьому, судом не встановлено, що сторони уклали угоду щодо збільшення розміру орендної плати.

Виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки у 2017, 2018 роках (197 491,08 грн.), яка зазначена представником відповідача у розрахунку у відзиві і не заперечується стороною позивача, розмір орендної плати за 2017 та 2018 роки становить 6359,59 грн. (без урахування податків) за кожен рік, тобто загальна сума до виплати позивачу за 2017, 2018 роки складає 12719,18 грн. Згідно з наданим представником відповідача розрахунком у відзиві за умовами Договору та фотокопією виписки ПАТ «Креді Агріколь Банк» 14.05.2018 року відповідач сплатив позивачу орендну плату у розмірі 13000 грн., що свідчить про наявність переплати за вказані роки у розмірі 280,82 грн.

Згідно зі ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Тобто виключення з цього правила можуть бути прямо встановлені у договорі, акті цивільного законодавства, звичаях ділового обороту або коли реалізація боржником такого права суперечитиме суті зобов`язання. Аналізуючи вказаний вище Договір, судом не встановлено імперативного припису, який би встановлював заборону для орендаря сплачувати орендну плату авансом. Не передбачено такого обмеженні ні в законодавстві, ні в правилах ділового обороту у сфері користування землями приватної власності. Сплата орендної плати до спливу встановленого договором строку, в рахунок майбутніх періодів користування, але в межах строку дії договору, не суперечить змісту зобов`язання орендаря.

У зв`язку з цим суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою до 1 січня наступного року, який іде після року, у якому здійснюється таке користування, або достроково у будь-який час починаючи з часу набрання договором чинності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що сума коштів, яка сплачена відповідачем на користь позивача у 2018 році як орендна плата за користування земельною ділянкою позивача перевищує відповідний розмір за 2017,2018 роки, передбачений умовами укладеного Договору, та повинен враховуватися сторонами при проведенні розрахунків за цей період.

Що стосується несвоєчасної виплати орендної плати за 2017 рік (виплачена позивачу 14.05.2018р.), то необхідно врахувати наступне.

За приписами ст.1481 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням:кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки;найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника;місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси;платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Проте, позивачем не доведено, що він після отримання свідоцтва про право на спадщину виконав належним чином вимоги ст. 1481 Земельного кодексу України, тобто надав відповідачу всю необхідну інформацію та документи протягом одного місяця з дня набуття права власності на земельну ділянку у спосіб, що передбачений згаданою нормою закону.

У відповідності до ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Представником відповідача надано суду фотокопію виписки ПАТ «Креді Агріколь Банк» від 14.05.2018 року, завірену представником відповідача адвокатом Головатюком С.А., згідно якої позивачу ОСОБА_1 виплачено за умовами Договору орендну плату за 2017, 2018 роки. Таким чином, орендна плата за 2017 рік була виплачена несвоєчасно, але причиною несвоєчасного отримання ОСОБА_1 орендної плати за 2017, 2018 роки, стало не вчинення ним дій, що передбачені ст.1481 Земельного кодексу України (внаслідок прострочення кредитора), відтак прострочення відповідача з виплати ОСОБА_1 орендної плати за даний період відсутнє.

У зв`язку з наведеним суд робить висновок, що в даній справі відсутнє прострочення боржника, тобто відповідача, за 2017, 2018 роки.

Позовні вимоги про стягнення індексу інфляції та 3% річних, які ґрунтуються на нормах ст. 625 ЦК України є похідними від вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі так як за своєю правовою природою є негативним наслідком порушення боржником грошового зобов`язання.

Проте, враховуючи що основна вимога є безпідставною і задоволенню не підлягає, то і в задоволенні вимог про стягнення індексу інфляції та 3% річних необхідно відмовити.

Що стосується виплати орендної плати за 2019 р., то у відповідності до п.11 Договору оренди землі, орендна плата вноситься до 01 січня наступного року, тобто на момент звернення позивача до суду (15.08.2019 р.) строк виплати орендної плати за 2019р. не настав, а це свідчить про відсутність порушеного права позивача на отримання орендної плати за 2019 рік. Аналогічно вище вказаному, оскільки основна вимога є безпідставною і задоволенню не підлягає, то і в задоволенні вимог про стягнення індексу інфляції та 3% річних необхідно відмовити.

При цьому, суд констатує, що під час судового розгляду даної справи представником відповідача суду надано копію фіскального чеку № 0611 від 29.12.2019 року, відповідно до якого позивачу ОСОБА_1 виплачено орендну плату за 2019 р.

Статтями 13, 81, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позивач та його представник не довели належними та допустимими доказами, що його права як власника та орендодавця земельної ділянки були порушені відповідачем, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові судові витрати, понесені позивачем, останньому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура» про стягнення заборгованості за договором оренди землі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлений 08 травня 2020 року.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області В.А. Орендовський