ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року

м. Харків

Справа № 638/15327/16

Провадження № 22-ц/818/2713/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.

Суддів Бурлака І.В., Бровченка І.О.

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Товариство з обмеженою відповідальістю «Спецгазбуд»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2020 року постановлену суддею Грищенко І.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецгазбуд» про визнання частково недійсним акту №1 від 25 вересня 2013 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 16 вересня 2013 року від 24.09.2013 року та протоколу №1 засідання комісії, з охорони праці ТОВ «СПЕГАЗБУД» від 04.06.2014 року, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому після уточнень просив визнати недійсним акт №1 від 25.09.2013 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом; визнати недійсним акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 16 вересня 2013 року від 24.09.2013 року; визнати недійсним протокол №1 засідання комісії, з охорони праці ТОВ «СПЕГАЗБУД» від 04.06.2014 року в частині посилань на самовільні і незаконні виробничі дії, стягнути щомісячно з ТОВ «Спецгазбуд» 8000,00 грн у рахунок відшкодування заробітку, втраченого в наслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності; стягнути моральну шкоду у сумі 300000,00 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як постановлену з порушенням норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга містить посилання на те, що вказаною ухвалою суд залишив без розгляду вищевказану справу на підставі ч.5 ст. 223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, посилаючись на неодноразову неявку позивача у судове засідання. Ухвала суду вмотивована тим, що у судове засідання, призначене на 01.11.2018р. та 06.02.2019 позивач не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення сторін, в тому числі і позивача, про призначене судове засідання на 06.02.2019 р.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що в судове засідання призначене на 01.11.2018 та 06.02.2019 позивач був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, проте не з`явився. Судом було визнано, що позивач не з`явився до суду без поважних причин та застосовано наслідки п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, за правилами якої у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду.

Проте з таким висновком судова колегія погодитись не може.

Відповідно до п.3 ч.1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 вересня 2018 року в зв`язку з находженням судді у нарадчій кімнаті за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 у справі оголошено перерву до 01.11.2018, (а.с.129), в явочному листі представник позивача ОСОБА_2 розписався про те, що повідомлений про судове засідання призначене на 01.11.2018 року (а.с. 130).

01.11.2018 року згідно довідки секретаря судового засідання в судове засідання ніхто не з`явився тому розгляд справи перенесено на 12.12.2019 року (а.с.132).

Згідно довідки секретаря судового засідання в зв`язку з перебуванням судді у колегіальному складі по кримінальній справі розгляд справи не відбувався, судове засідання призначене на 06.02.2019 (а.с.133), в явочному листі представник позивача ОСОБА_2 розписався про те, що повідомлений про судове засідання призначене на 06.02.2019 року (а.с. 134).

На аркушах справи 130, 135 містяться розписки з повідомленням про судове засідання підписана лише представником відповідача.

Доказів належного повідомлення позивача про судове засідання 01.11.2018, 12.12.2018, та 06.02.2019 року матеріали справи не містять.

Пунктом 1 ч.2 ст. 223 ЦПК України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Цивільним процесуальним законом можливість залишення позову без розгляду внаслідок неявки позивача в судове засідання пов`язується передусім із належним повідомленням позивача про час і місце розгляду справи та неподанням ним заяви про розгляд справи за його відсутності, що є обов`язковими умовами законності відповідного судового рішення. При цьому, у разі надходження від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення в судове засідання розгляд справи по суті може мати місце лише якщо остання обставина не перешкоджає розгляду справи.

Поряд із цим, цивільний процесуальний закон вказує на необхідність врахування й такої обставини, як повідомлення чи неповідомлення позивачем суду про причини неявки в судове засідання, а також не виключає врахування за наявності для того підстав поважності чи неповажності причини неявки відповідача в судове засідання (ст. 223 ч. 5, ст. 257ч. 1 п. 3 ЦПК України).

Оскільки позивача не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, у суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257, ч.5 ст. 223 ЦПК України не було підстав для залишення позову без розгляду, - в залежності від оцінки причини неявки сторони суд мав продовжити розгляд справи за його відсутності або ж відкласти розгляд справи.

Вирішуючи питання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, суд помилково не врахував того, що позивач не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, - що унеможливлює застосування положень п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч.1ст. 379 ЦПК Українипідставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.367,368,374,379,381,382,383,384 ЦПК Українисуд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2019 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

І.О. Бровченка

Повний текст постанови складено 28 квітня 2020 року.