Справа №639/4467/18
Провадження №6/639/51/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Труханович В.В.,

за участю секретаря - Панікарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові подання Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи у цивільній справі №639/4467/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович із поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи у цивільній справі №639/4467/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Своє подання приватний виконавець обґрунтовує наступним.

На виконанні Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича перебуває виконавче провадження № 61537475 на загальну суму стягнення з урахуванням розміру суми стягнення, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця, всього 737 242,74 грн. з примусового виконання виконавчого листа № 639/4467/18 виданий 03.02.2020 року Жовтневим районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 22.06.2018 р. суму боргу - 150 000 грн., за договором позики від 23.07.2018 р. суму боргу 20 000 доларів США, що еквівалентно 558 363,24 грн., а також понесені витрати - 7 740 грн. 68 коп., а всього 716 103 грн. 92 коп. (АСВП № 61537475 постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2020 р.).

Постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення боржник особисто отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 14.03.2020 року.

На вимогу приватного виконавця, протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження, в порушення п. 3 ч. 5 ст. 19 до Закону України «Про виконавче провадження», боржником декларацію про доходи та майно не надано.

За відомостями Державної фіскальної служби України, на ім`я боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки в банківських установах.

Відповідно до відповіді МВС України, на ім`я боржника відсутні зареєстровані транспортні засоби.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на ім`я боржника наявне право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

На вимогу виконавця від 03.04.2020 року за вих. № 2553 з`явитися 27.04.2020 року до офісу приватного виконавця для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій, боржник направив на електронну пошту виконавця заяву про перенесення зустрічі на 12.05.2020 року в зв`язку з продовженням карантину.

12.05.2020 року боржник до виконавця не з`явився, на телефонний дзвінок виконавця на телефон боржника, номер НОМЕР_1 не відповів, про що виконавцем складено відповідний акт.

Боржник не надав виконавцю допуск до житлового приміщення для проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 , про що 15.05.2020 року складено відповідний акт приватного виконавця, що є перешкодою для примусового виконання виконавчого провадження.

Приватний виконавець вказує, що на час звернення до суду існують обставини, що ускладнюють виконання виконавчого документу або роблять його неможливим, у зв`язку з чим він і звернувся до суду з даним поданням.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович, в судове засідання не з`явився, в своєму поданні просив суд розглянути справу у його відсутність.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 439 ЦПК України подання підлягає негайному розгляду, суд вважає за можливе розглянути вказане подання за відсутності приватного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні було встановлено, що на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича перебуває виконавче провадження № 61537475 на загальну суму стягнення з урахуванням розміру суми стягнення, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця, всього 737 242,74 грн. з примусового виконання виконавчого листа № 639/4467/18 виданий 03.02.2020 року Жовтневим районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 22.06.2018 р. суму боргу - 150 000 грн., за договором позики від 23.07.2018 р. суму боргу 20 000 доларів США, що еквівалентно 558 363,24 грн., а також понесені витрати - 7 740 грн. 68 коп., а всього 716 103 грн. 92 коп. (а.с. 76)

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. від 12 березня 2020 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа (ВП № 61537475). (а.с. 78)

Копія вказаної постанови була направлена боржнику за виконавчим провадженням та булу отримана ним 14.03.2020 року. (а.с. 77, 79)

За відомостями Державної фіскальної служби України, на ім`я боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки в банківських установах. (а.с. 80)

Відповідно до відповіді МВС України, на ім`я боржника відсутні зареєстровані транспортні засоби. (а.с. 81)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на ім`я боржника наявне право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 82-83)

Як вбачається з Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 08.04.2020 року боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 86)

03 квітня 2020 року на адресу боржника приватним виконавцем було направлено вимогу про явку 27.04.2020 року до приватного виконавця. (а.с. 87, 88)

На вимогу виконавця від 03.04.2020 року за вих. № 2553 з`явитися 27.04.2020 року до офісу приватного виконавця для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій, боржник направив на електронну пошту виконавця заяву про перенесення зустрічі на 12.05.2020 року в зв`язку з продовженням карантину. (а.с. 89)

12.05.2020 року боржник до виконавця не з`явився, на телефонний дзвінок виконавця на телефон боржника, номер НОМЕР_1 не відповів, про що виконавцем складено відповідний акт. (а.с. 90)

Приватний виконавець зазначає, що боржник не надав виконавцю допуск до житлового приміщення, для проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 , про що 15.05.2020 року складено відповідний акт приватного виконавця, що є перешкодою для примусового виконання виконавчого провадження. (а.с. 91)

Так, державний виконавець, у порядку, визначеному законом, звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, оскільки єдиним можливим засобом виконання рішень судів є примусове проникнення до приміщення боржника для опису майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з ч. 1, п.п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, приватним виконавцем не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів того, що боржник дійсно ухиляється від виконання свого обов`язку, виконавче провадження було відкрито 12.03.2020 року, перша вимога про виклик була направлена боржнику 03.04.2020 року, тоді як виконавець звернувся до суду із поданням 19.05.2020 року. Окрім того, матеріали подання не містять доказів, що боржник знав про те, що йому необхідно з`явитися до приватного виконавця 12.05.2020 року, що на його адресу направлялася вимога з повідомленням про дату та місце зустрічі.

Враховуючи вказані обставини, а також те, що відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 439 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи у цивільній справі №639/4467/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

В силу пункту 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 354 (строки апеляційного оскарження) продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 20.05.2020 року.

Суддя В.В. Труханович