Справа № 460/4307/16-ц
Провадження №2/944/905/20
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Карпин І.М.
з участю секретаря судових засідань Мельник Є.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства оборони України про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відносно нього був складений адміністративний протокол від 25 жовтня 2012 року, відповідно до якого він 25.10.2012 о 14 год. 00 хв. в порушення вимог п.п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, на автодорозі Львів-Краковець керуючи автомобілем марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно виявив, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або об`їзду, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ГАЗ 66» д.н.з. НОМЕР_2 . під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений його транспортний засіб марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 . Однак постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 09.12.2013 адміністративну справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП провадженням закрито, із-за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №1920 від 14 жовтня 2013 року, водій автомобіля марки «ГАЗ-66» ОСОБА_2 розпочавши виконання розвороту з правого (по напрямку його руху) узбіччя, не дав дороги попутному автомобілю марки «Шевроле», його дії не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР і ці невідповідності перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП. В добровільному порядку відповідач відшкодувати завдані збитки та усунути заподіяну шкоду відмовляється, а тому він просить стягнути з відповідача матеріальні збитки, заподіяні його автомобілю в розмірі 8 460 грн. 79 коп., витрати на оплату здійснення судової автотехнічної експертизи № 1920 від 14 жовтня 2013 року в розмірі 400 грн. та судові витрати.
18.06.2019 заочним рішенням Яворівського районного суду Львівської області позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено. Стягнено з Міністерства оборони України, 03168, м.Київ проспект Повітрофлотський, 6 в користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 8 460 (вісім тисяч чотириста шістдесят) грн. 79 коп. Стягнено з Міністерства оборони України, 03168, м.Київ проспект Повітрофлотський, 6 в користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 витрати на оплату судової автотехнічної експертизи в розмірі 400 (чотириста) грн. Стягнено з Міністерства оборони України, 03168, м.Київ проспект Повітрофлотський, 6 в користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 судові витрати в розмірі 551 (п?ятсот п?ятдесят одну) грн.21 коп.
08.08.2019 представник відповідача ОСОБА_3 звернувсь до Яворівського районного суду Львівської області з заявою про перегляд заочного рішення від 18.06.2019. В обгрунтування заяви посилається на те, що відповідача не було повідомлено належним чином про час і місце розгляду справи, який відбувся 18.06.2019, повісток про виклик до суду не отримував. Заочне рішення суду від 18.06.2019 отримано представником Міністерства оборони України лише 01.08.2019. При винесенні заочного рішення, Яворівським районним судом не повно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2012 відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини військовослужбовця, військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 , яка виразилась у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю Шевроле Авео НОМЕР_1 . Частиною 5 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» передбачено, що за шкоду і збитки, заподіяні правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі, військова частина, яка є суб`єктом господарської діяльності, несе відповідальність, передбачену законом та договором. Військова частина НОМЕР_3 , в якій проходив військову службу на момент вчинення ДТП ОСОБА_2 , володіє на праві оперативного управління, закріпленим за нею Міністерством оборони України, військовим майном, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, тому вона несе відповідальність згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, а тому належним відповідачем у даній справі є військова частина НОМЕР_3 , яка на момент вчинення ДТП володіла автомобілем «ГАЗ 66» на праві оперативного управління, а також враховуючи те, що вона є юридичною особою, тому несе юридичну відповідальність за джерело підвищеної небезпеки.
12.08.2019 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області прийнято до розгляду заяву представника відповідача Міністерства оборони України про перегляд заочного рішення.
17.10.2019 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області скасовано заочне рішення суду від 18.06.2019 та призначено судове засідання.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак його представник - адвокат Комар М.В. скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позовні вимоги підримує та просить його задовольнити.
Представник відповідача Міністерства оборони України будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав.
Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.10.2012 о 14 год. 00 хв. на автодорозі Львів-Краковець відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі позивача ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 та третьої особи ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «ГАЗ 66» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений транспортний засіб марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 1920 від 14 жовтня 2013 року, водій автомобіля марки «ГАЗ-66» ОСОБА_2 розпочав виконання розвороту з правого (по напрямку його руху) узбіччя. Дії водія автомобіля марки «ГАЗ-66» ОСОБА_2 , який розпочав виконання розвороту з правого узбіччя, не дав дороги попутному автомобілю марки «Шевроле», не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР і ці невідповідності перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП.
Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 09.12.2013, яка апеляційним судом Львівської області залишена без змін, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП провадженням закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18.02.2016 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_3 м. Дрогобич Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в позові ОСОБА_1 відмовлено, оскільки даний позов поданий до неналежного відповідача, адже належним відповідачем у даному спорі є Міністерство оборони України, а не Військова частина НОМЕР_3 , на яке відповідно до вимог чинного законодавства покладено обов`язок держави відшкодувати шкоду, завдану майну інших осіб, яку заподіяно внаслідок незаконних дій та бездіяльності військовослужбовців при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до висновку №369 експертного автотоварознавчого дослідження від 19 грудня 2013 року вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля марки «Шевроле Авео ТС 58 Y» д.р.н. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у ДТП 25.10.2012, з врахуванням цих пошкоджень, що виявлені на момент огляду 13.12.2013 становить 8 460 грн. 79 коп.
Згідно з квитанцією №8171 від 16.12.2013 витрати за проведення експертизи №1920 від 14 жовтня 2013 року становлять 400 грн.
За ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ч.ч. 1, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право тощо) володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Згідно з п.п. 54, 55 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №243/10982/15-ц від 05.06.2018 зазначено, що вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні з`ясувати, який суб`єкт і на якій правовій підставі володіє відповідним транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, заподіяна об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і який був закріплений Міністерством оборони України на праві оперативного управління за військовою частиною, що має статус юридичної особи, відшкодовується цією військовою частиною.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 5 ст.81 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Представник відповідача у заяві про перегляд заочного рішення, посилається на те, що військова частина НОМЕР_3 , на момент вчинення ДТП володіла автомобілем «ГАЗ 66» на праві оперативного управління, однак до заяви не долучив правовстановлюючих документів щодо належності автомобіля «ГАЗ 66» на момент вчинення ДТП військовій частині НОМЕР_3 . Судовий розгляд неодноразово відкладався через неявку представника відповідача, який належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, доказів на підтвердження обставин, зазначених в заяві про перегляд заочного рішення сторона відповідача не подала.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення в повному обсязі, а тому з відповідача Міністерства оборони України в користь ОСОБА_1 слід стягнути завдану майнову шкоду, розміром 8 460 грн. 79 коп.
Згідно з ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп. та витрати на проведення судової автотехнічної експертизи № 1920 від 14 жовтня 2013 року в розмірі 400 грн.
Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.
Стягнути з Міністерства оборони України, 03168, м.Київ проспект Повітрофлотський, 6 в користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 8 460 (вісім тисяч чотириста шістдесят) грн 79 коп.
Стягнути з Міністерства оборони України, 03168, м.Київ проспект Повітрофлотський, 6 в користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 витрати на оплату судової автотехнічної експертизи в розмірі 400 (чотириста) грн.
Стягнути з Міністерства оборони України, 03168, м.Київ проспект Повітрофлотський, 6 в користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 судові витрати в розмірі 551 (п?ятсот п?ятдесят одну) грн.21 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення Цивільного процесуального кодексу України редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.
Повний текст рішення виготовлено 13.04.2020.
Позивач: ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1
житель
АДРЕСА_1
ІПН НОМЕР_4 .
Відповідач: Міністерство оборони України
м.Київ, проспект Повітрофлотський, 6,
.

Суддя І.М.Карпин