РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м. Кремінна

Справа № 414/1188/20

Провадження № 2/414/289/2020

Кремінський районний суд Луганської області в складі

головуючої судді Тесленко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Горбаньової Ю.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Шашкової О .О. , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , до Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про зняття арешту з майна,

встановив:

ОСОБА_5 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 16.09.1999 року Кремінським районним судом Луганської області було видано виконавчий лист про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. В кінці травня 2020 року позивачу стало відомо, що відповідачем арештовано рахунок в банківській установі, куди перераховується заробітна плата, саме: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, р/р НОМЕР_2 . Позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту з зазначеного банківського рахунку, однак отримав відмову. З огляду на зазначене просить зняти арешт з приналежного йому, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківського рахунку: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, р/р НОМЕР_2 , накладений заступником начальника відділу Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Барабаш Ганною Іванівною, згідно постанови про арешт коштів боржника ВП № 48038753 від 08.05.2020 року.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача вимоги підтримала в повному обсязі, повідомила суду, що виконавчий документ перебуває на виконанні на цей час за місцем роботи позивача, з заробітної плати будуть здійснюються відповідні відрахування для погашення наявної заборгованості. Також зазначила, що на рахунок в АТ КБ «Приватбанк» здійснюється надходження виключно грошових коштів, що є заробітною платою позивача, інших доходів (окрім пенсії) позивач не має, тож внаслідок арешту банківського рахунку він фактично позбавлений засобів для існування.

Відповідач в своїх запереченнях на позовну заяву зазначив, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 24945,48 грн. Державним виконавцем було накладено арешт на всі розрахункові рахунки, окрім тих, звернення на які заборонено законом. Оскільки державний виконавець не отримав підтвердження спеціального режиму використання рахунку, то підстав знімати арешт з такого рахунку немає. Боржник отримує ще один вид доходу - пенсію, ухиляється від виконання рішення суду, знаходиться в розшуку. З огляду на зазначене просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засідання позицію, викладену у запереченнях підтримала.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Відповідно до виконавчого листа б/н від 16.09.1999 року, стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1 / 4 від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини (а.с. 11,12). За вказаним виконавчим документом було відкрито виконавче провадження, про що свідчить постанова ВП №48038753 (а.с. 12-13).

08 травня 2020 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, які містяться на рахунках, окрім коштів, звернення на які заборонено законом (а.с. 14).

Відповідно до довідки №OHOR0TRRTEGDK3R7 від 29.05.2020 року, ОСОБА_5 має рахунки №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , які відкриті для зарахування, у тому числі заробітної плати (а.с. 15).

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_5 , заборгованість станом на квітень 2020 року складає 27563,72 грн. (а.с. 16-18).

Згідно з відповіддю № від 21.05.2020 року, ОСОБА_5 перебуває на обліку у Броварському об`єднаному управлінні ПФУ (а.с. 54).

Також встановлено, що ОСОБА_5 працює в ТОВ «Тарасівський млин» , що підтверджується відповіддю № НОМЕР_4 від 21.05.2020 року (а.с. 55).

Згідно відповіді №13599/111/37-2020 від 12.06.2020 року, ОСОБА_5 перебуває у розшуку за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (а.с. 56).

Актом державного виконавця від 10.06.2020 року підтверджується відсутність ОСОБА_5 за місцем реєстрації більше 10 років (а.с. 57).

ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК №00093646 (а.с. 58).

Як вбачається з довідки №NP6UN63OH3J7NRC4 від 30.07.2020 року, 04.05.2020 року ОСОБА_5 на рахунок НОМЕР_5 надійшла зарплата від Тарасівський млин у сумі 2922,95 грн. (а.с. 59).

Предметом даного судового розгляду є питання захисту права власності позивача та захисту права на розпорядження заробітною платою, що врегульовано положеннями Конституції України, Цивільного кодексу України, Законом України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР та деякими положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII.

Так, згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гроші є особливою категорією об`єктів цивільного права, відповідно до положень ЦК України - є власністю фізичної особи.

Відповідно до положень ст.25 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР, забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Розділом ІХ Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII, встановлений порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків;із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Накладення арешту на грошові кошти на рахунку боржника (позивача у справі), який призначений для виплати заробітної плати, привів до порушення конституційних прав позивача, як працівника.

Суд звертає увагу, що заробітна плата позивача є джерелом доходу позивача, що не спростовано з боку відповідача при розгляді даного позову, та вона надходить на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий позивачем в АТ КБ «Приватбанк». Таким чином, накладення арешту на зараховану заробітну плату на розрахунковий рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» заробітну плату позивача у повному обсязі суперечить вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 04.08.1961 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також, згідно ст.ст. 2, ст. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 р. №95, ратифікованої Україною 04.08.1961 р., встановлено, що ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Згідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року № 2121-III, арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, в ч. 5 цієї ж статті вказано, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту.

З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позивач сплатив судовий збір, хоча він є інвалідом ІІ групи та така інформація стала відома суду лише під час розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_5 сплачений ним судовий збір відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, а судовий збір віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_5 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , до Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з належного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківського рахунку в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299, р/р НОМЕР_2 , накладений заступником начальника відділу Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегонального управління юстиції (м. Харків) Барабаш Ганною Іванівною, згідно постанови про арешт коштів боржника ВП №48038753 від 08.05.2020 року.

Повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачений ним 05.06.2020 року через АТ КБ "Приватбанк" судовий збір у сумі 840,80 грн., квитанція №0.0..1, сплачений на розрахунковий рахунок суду - отримувач: УК у Кремін.р-ні/КРЕМІНС.Р-Н/22030101, код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 37796309, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0012151; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 серпня 2020 року.

Суддя І.О. Тесленко