Справа № 694/2024/19
Провадження № 2-о/700/8/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

при секретарі судового засідання Кравець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Лисянка цивільну справу №694/2024/19 (провадження №2-о/700/8/20) за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особа: МАЛЕ ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «РАПІД», Звенигородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , заінтересовані особа: МАЛЕ ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «РАПІД», Звенигородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що 22.11.2016 року Звенигородським районним судом Черкаської області ухвалено рішення по справі №694/543/16-ц за позовом МПП «РАПІД» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, яким суд задовольнив позов у повному обсязі.

Зокрема рішення Звенигородського районного суду Черкаської області ґрунтується на тому, що рішенням арбітражного суду Черкаської області від 04.08.2000 року з ЖБК №5 «Юність» м.Звенигородка Черкаської області стягнуто на користь МПП «РАПІД» 201063 грн 34 коп.

Ухвалою Арбітражного суду Черкаської області від 20.12.2000 року змінено спосіб виконання зазначеного рішення шляхом звернення стягнення на майно ЖБК №5 «Юність» на суму 201063,34 грн.

У зв`язку з відсутністю грошових коштів у Звенигородського житлово-будівельного кооперативу №5 «Юність», загальними зборами членів кооперативу було прийняте рішення про виплату існуючого боргу МПП «РАПІД» за рахунок особистих коштів членів житлово-будівельного кооперативу №5 «Юність». Дане рішення, за прийняття якого проголосувало 58 із 70 членів кооперативу, було оформлене протоколом загальних зборів Звенигородського житлово-будівельного кооперативу №5 «Юність» №331 від 18.08.2004 року. З метою визначення сум грошових зобов`язань перед МП «РАПІД» кожного окремого члена житлово-будівельного кооперативу №5 «Юність», було складено реєстр про сплату боргу, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язана сплатити на користь МП «РАПІД» 2843 грн.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 17.04.2014 року юридична особа житлово-будівельного кооперативу №5 «Юність» припинена 20.05.2013 року на підставі судового рішення.

Кооператив, як юридична особа, не несе відповідальності за зобов`язаннями його членів, а члени кооперативу несуть субсидіарну відповідальність за збитки, вчинені кооперативом в межах внесеного ними паю.

Таким чином, оскільки житлово-будівельний кооператив №5 «Юність» мав невиконані грошові зобов`язання перед МПП «РАПІД» і внаслідок своєї фінансової неспроможності не мав можливості виконати такі зобов`язання в силу ст.27 ЗУ «Про кооперацію» мало бути виконано членами кооперативу у межах їх внесків.

ОСОБА_1 була членом житлово-будівельного кооперативу №5 «Юність» до моменту його припинення.

Однак, заявниця вважає, документи на підставі яких було ухвалене рішення у справі №694/543/16-ц про задоволення позову, а саме протокол ЖБК та реєстр про сплату боргу, неналежними документами для підтвердження боргу ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 у справі неналежним відповідачем.

Зокрема документом, що підтверджує неналежність ОСОБА_1 , як боржника у справі, є рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.10.2004 року по справі №2-893, яким встановлено обставину, що «скаржниця ОСОБА_1 не є боржником».

Крім того, ОСОБА_1 не була присутня на загальних зборах 18.08.2004 року, коли вирішувалося питання про погашення боргу за рахунок особистих коштів членів кооперативу, і підпису свого не ставила під рішенням загальних зборів членів ЖБК та у реєстрі. Пай на той момент вона виплатила та отримала квартиру у свою власність, тобто всі грошові зобов`язання перед ЖБК ОСОБА_1 погодила до засідання загальних зборів від 18.08.2004 року.

Таким чином перекладати на ОСОБА_1 борги ЖБК та зобов`язання, які виникли після виконання всіх грошових зобов`язань ОСОБА_1 перед ЖБК -5 «Юність»- дія неправомірна.

Просить встановити факт відсутності у ОСОБА_1 боргу у сумі 2843 грн, зазначеному в реєстрі ЖБК -5 «Юність», розташованому за адресою: вул.Шмідта,40, м.Звенигородка, Черкаської області, складеному 17.09.2004 року за №1 про сплату за рахунок особистих коштів МАЛОГО ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВОА «РАПІД»та ПП «ОСОБА_2 »; встановити факт, що ОСОБА_1 є неналежним боржником; встановити, що документ ЖБК-5 «Юність», який розташований за адресою: вул.Шмідта,40, м.Звенигородка, Черкаської області, а саме протокол загальних зборів членів ЖБК від 18.09.2004 року та реєстр про сплату боргу від 17.09.2004 року за №1, є неналежними документами для підтвердження боргу ОСОБА_1 у сумі 2843 грн.

16.01.2020 року від заінтересованої особи МПП «РАПІД» надійшло заперечення на заяву.

Згідно заперечення, вони вважають заяву необґрунтованою та безпідставною виходячи з наступного.

У провадженні Звенигородського районного суду Черкаської області перебувала справа №694/543/16-ц за позовом МПП «РАПІД» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.11.2016 року, залишеним без змін ухвалою суду Черкаської області від 26.12.2016 року позов задоволено частково, вирішено стягнути з відповідача на користь позивача, в.т. 2843 грн основного боргу, тобто саме того боргу, який заявниця просить визнати відсутнім.

Постановою Верховного Суду від 31.07.2019 року рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.11.2016 року та ухвалу апеляційного суду від 26.12.2016 року, в тому числі в частині стягнення 2843 грн основного боргу залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що Звенигородський ЖБК №5 «Юність» мав невиконані грошові зобов`язання перед МПП «РАПІД» і внаслідок своєї фінансової неспроможності не мав можливості виконати такі зобов`язання, тому такі зобов`язання у силу ст.27 ЗУ «Про кооперацію» мали бути виконані членами кооперативу, у тому числі ОСОБА_1 , у межах їх внеску.

На підставі вищенаведеного ЗУ «про кооперацію» та рішення загальних зборів Звенигородського ЖБК №5 «Юність», оформленого протоколом від 18.08.2004 року №331 ОСОБА_1 , як член кооперативу несе субсидіарну відповідальність за невиконаними грошовими зобов`язаннями вказаного кооперативу.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.11.2016 року на даний час є чинним.

На його виконання видано виконавчий лист, який позивачем пред`явлено до Звенигородського ВДВС.

Усі доводи заявниці фактично зводяться до переоцінки рішення суду, що набрало законної сили після перегляду в суді апеляційної та касаційної інстанції.

Оскільки вже є рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.11.2016 року у справі №694/543/16-ц за позовом МПП «РАПІД» до ОСОБА_1 про саме ті ж суми, яку просить визнати погашеною ОСОБА_1 у даній справі, то в силу п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України провадження у даній справі підлягає закриттю.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.09.2012 року у справі №2а-671/2011 та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2013 року на даний момент є чинними.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, заявником пропущено строк позовної давності, оскільки про існування оскаржуваних протоколу зборів та Реєстру вона дізналася щонайменше у 2005 році, коли отримала вимогу МП «РАПІД» про погашення боргу, до якого були додані рішення зборів та реєстр.

Подання даної заяви ОСОБА_1 , розцінюють як зловживання правом та ухиленням від виконання рішення та погашення боргу.

Просять закрити провадження у справі, або ж відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності та необґрунтованістю та безпідставністю позову.

24.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із відповіддю на заперечення МП «РАПІД» та пояснила, що заінтересована особа ММП «РАПІД» неналежно викладає свої аргументи. Заперечує проти відкриття позовного провадження, однак заява ОСОБА_1 подана про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які передбачають розгляд справи в порядку окремого провадження, і аргументи, які стосуються позовного провадження, не можуть бути взяті судом до уваги.

Щодо заперечення заінтересованої особи стосовно пропущеного строку позовної давності, то заява подана про встановлення факту, а не позову щодо спору, який передбачає розгляд справи у порядку позовного провадження.

Крім того, 24.01.2020 разом із відповіддю на заперечення ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зміну прохальної частини. Просить доповнити прохальну частину заяви наступним пунктом: встановити факт, що ОСОБА_1 , власник квартири АДРЕСА_1 , не є боржником стосовно боргів житлово-будівельного кооперативу №5 «Юність», розташованого за адресою: вул. Шмідта, 40, м.Звенигородка, Черкаської області, прописаний у рішенні Звенигородського районного суду 04.10.2004 року у справі №2-893 як встановлена неоспорювана обставина.

19.02.2020 року МПП «РАПІД» звернулося до суду із запереченням на заяву ОСОБА_1 від 22.01.2020 року про зміну прохальної частини. Обгрунтовує це тим, що усі доводи заявниці фактично зводяться до переоцінки рішення суду, що набрало законної сили після перегляду у суді апеляційної та касаційної інстанції, що є неприпустимим.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Заінтересована особа: представник МПП «РАПІД» у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку.

Заінтересована особа: представник Звенигородського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Пунктом 4 ч.5 ст. 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Нормою п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зі змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

У судовому порядку підлягають встановленню факти: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

З даної заяви вбачається спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, оскільки спір виник з приводу заборгованості за існує між заявником ОСОБА_1 та МАЛИМ ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «РАПІД» у сумі 2843 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Керуючись ст.293, 294, 315, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особа: Мале Приватне Підприємство «Рапід», Звенигородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що заявлені нею вимоги можуть бути розглянуті у порядку загального або спрощеного позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Г.М. Яценко