Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2020 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Панасюка І.В.,

з участю секретаря судового засідання - Зеленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку житлового будинку в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку житлового будинку в порядку спадкування за заповітом.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з побутово-господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем за заповітом. Крім позивача, за цим же заповітом, спадкоємцем є його сестра ОСОБА_4 , яка заяви про прийняття спадщини не подавала, на час відкриття спадщини зі спадкодавцем не проживала, на частку спадкового майна не претендує. Крім позивача та ОСОБА_4 , спадкоємців за заповітом, є спадкоємець за законом відповідач по справі ОСОБА_2 .

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

Вищезазначений житловий будинок належав ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва на право власності. Спадкоємцями померлого ОСОБА_5 були його діти: син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_6 , які за життя не оформили спадкове майно на своє ім`я. Спадкоємець за законом, дружина ОСОБА_5 , ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_5 , його син, спадкодавець ОСОБА_3 спадщину прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, однак не оформив спадкове майно на своє ім`я і ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. На день смерті спадкодавець ОСОБА_3 постійно проживав в спадковому будинку.

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки був постійно прописаний в спадковому будинку.

Позивач оформити спадкове майно не може, оскільки нотаріус своєю постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому змушений звертатись до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити, судові витрати залишити по фактично понесеним.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що і він і позивач мають право на спадкове домоволодіння в рівних частинах.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що до відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

З матеріалів справи вбачається, що спірний будинок АДРЕСА_1 , фактично належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5). Зазначене підтверджується архівною довідкою КП «БМБТІ» № 201 від 10.05.2019 року (а.с. 19).

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , вбачається, що загальна площа будинку становить 39,90 м.кв. (а.с. 12-15).

Згідно копії висновку про вартість домоволодіння АДРЕСА_1 , вартість житлового будинку становить 47160,00 грн. (а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_5 , його син, спадкодавець ОСОБА_3 спадщину прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном та наявністю оригіналів документів спадковадця (а.с. 17), однак не оформив спадкове майно на своє ім`я і ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с. 6). Спадкоємець за законом, дружина ОСОБА_5 , ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) встановлено, що будь-яка інформація на померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 відсутня.

Судом встановлено, що покійний ОСОБА_3 , залишив заповіт від 21.03.1992 року, яким позивачу та ОСОБА_4 заповів все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день його смерті в рівних долях(а.с. 11). Судом в судовому засіданні досліджено оригінал вказаного заповіту. Спадкові справи після смерті ОСОБА_3 не заводились, що встановлено з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину).

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки був прописаний в спадковому будинку, що вбачається з копії домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 20-33).

Відповідно до ст. 549 ЦК (1963 року) дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Інших спадкоємців, які матимуть право на обов`язкову частку у спадщині судом не встановлено та до нотаріальної контори не звертались.

Постановою № 158/02-31 від 30.05.2019 року державний нотаріус Гайворонської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 18).

Ця постанова є обґрунтованою, тому відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», позивач може звернутися до суду з вимогами про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за ним права власності на Ѕ частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись: ст.ст. 141, 263, 265 ЦПК України, ст. 549 ЦК УРСР, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку житлового будинку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за заповітом Ѕ частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 22.05.2020