Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/499/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12.05.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., серетар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить будинок АДРЕСА_1 . У будинку зареєстровані відповідачі, які не проживають у даному житловому приміщенні більше п`яти років, комунальні послуги не сплачують, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають. Сам факт реєстрації відповідачів у будинку порушує право позивачки на вільне розпорядження і користування майном, вона прзбавлена можливості оформити соціальну допомогу. Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представником позивача - адвокатом Кобрин М.М., подано до суду письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі. Вимоги заяви підтримує повністю та просить суд такі задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-281 ЦПК України за відсутності відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які повідомлені у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали своїх заперечень проти позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

Позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами у АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №197607176 від 24.01.2020 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Вилоцької селищної ради від 18.02.2020 року №209 у житловому будинку АДРЕСА_1 проживає одна особа, а саме ОСОБА_1 , 1959 р.н.

Крім того, довідками виконавчого комітету Вилоцької селищної ради №№210, 211 від 18.02.2020 року стверджується той факт, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно зареєстровані у спірному будинку, однак вже більше п`яти років не проживають за вказаною адресою.

Відповідачі не проживають в даному будинку, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей у будинку не мають і взагалі житлом вони не цікавляться.

Наразі у позивача постало питання про оформлення субсидії та розпорядження власністю.

Згідно частини другої статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до змісту ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

За ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця перебування та місця проживання осіб здійснюється органом реєстрації. Відповідно до ст. 7 цього ж Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви самої особи; судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням; інших документів які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

При таких обставинах справи, суд вважає, що є правові підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , оскільки вони мають тільки формальну реєстрацію у вказаному будинку, не проживають в ньому значний період часу, що значно перевищує встановлений законом шестимісячний строк.

У ст.29 ЦК України визначено поняття «місця проживання», а саме, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово.

Згідно ст.383 ЦК України, власник квартири (будинку) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.316 ЖК України право власності - це право особи на майно, яке він здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складають три правомочність - володіння, користування і розпорядження. Володіння майном - має на увазі юридично закріплену можливість фактично володіти майном, впливати на нього у будь-який момент, здійснювати відносно такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, отримувати з цього користь, вигоду. Розпорядження майном - це можливість власника встановлювати, змінювати, припиняти юридичне існування майна.

Відповідно до частини 1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена, або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості.

Разом з тим, розглядаючи вимогу позивачки про зняття відповідачів з реєстраційного обліку суд враховує, що питання зняття з реєстрації місця проживання/перебування вирішується та така процедура здійснюється органом реєстрації, яким визначено виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-1V "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином рішення суду щодо права користування особи житловим приміщенням, що набрало законної сили, є підставою для порушення питання зняття її з реєстрації перед органами реєстрації.

Відтак позов у частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає.

Отже, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 77, 78, 141, 263, 265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної іннстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийГ. І. Рішко