Номер провадження: 22-ц/813/5711/20
Номер справи місцевого суду: 519/1275/19
Головуючий у першій інстанції Барановська З. І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Южного міського суду Одеської області від 02 січня 2020 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», за участю третьої особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовною заявою до ПАТ «Перший український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 02 січня 2020 року зазначену позовну заяву повернуто позивачу; роз`яснено наслідки повернення; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Южного міського суду Одеської області від 30.12.2019 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Южного міського суду Одеської області від 02 січня 2020 року та справу направити до Южного міського суду Одеської області для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач з посиланням на ч. 12 ст. 28 ЦПК України та ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що оскільки виконавчі дії щодо звернення стягнення за спірним виконавчим написом проводяться за місцем роботи позивача, а саме Південна філія Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту Південний) (Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 11), позовна заява за підсудністю подана до Южного міського суду Одеської області. Позивач також зазначає, що місцевий суд прийшов до хибного висновку щодо ототожнення поняття здійснення виконавчих дій з поняттям винесення процесуального документа у виконавчому провадженні з метою проведення виконавчих дій, та, як наслідок, не розкрито поняття місця виконання рішення. Позивач наголошує, що постанова приватного виконавця від 21.10.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату є підставою для проведення виконавчих дій, яка вказує на місце виконання нотаріального напису - Південна філія ДП «АМПУ» (адміністрація МП Південний), що знаходиться за адресою: м. Южне Одеської області, вул. Берегова, 11. Позивач не погоджується з висновком суду щодо відсутності у позивача підстав для звернення до Южного міського суду Одеської області з підстав того, що позивач зареєстрований на адміністративно-територіальній одиниці, на яку не поширюється юрисдикція Южного міського суду Одеської області. Також позивач зазначає, що він не мав на меті зловживання процесуальними правами та змінити підсудність справи.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повертаючи позовну заяву позивачу, міський суд посилався на порушення ОСОБА_1 правил територіальної підсудності за вибором позивача в даній справі, в чому суд вбачає зловживання позивачем процесуальними правами з метою зміни підсудності справи.

Проте, погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 1 статті 4 ЦПК України встановлює: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з наступними позовними вимогами:

-зупинити стягнення у виконавчому провадження № 60274110, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною;

-визнати таким, що не відповідає виконанню виконавчий напис за реєстровим № 22334, вчиненний приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 20.09.2019 року;

-вирішити питання розподілу судових витрат.

Тобто, предметом позову є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно роз`яснень, викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Стаття 28 ЦПК України встановлює підсудність справ за вибором позивача.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можуть бути пред`явлені як за місцем знаходженням відповідача (юридичної особи), так і за місцем його виконання.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що є місцем виконання рішення.

Відповідно до частини 1 цієї статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Тобто, законом встановлено, що місцем виконання рішення є проведення виконавчих дій за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

З матеріалів справи встановлено, що за виконавчим написом від 20.09.2019 року, зареєстрованим в реєстрі за № 22334, приватний нотаріус Київського міського нотаріального кругу Хара Н.С. стягнула з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 802 від 19.10.2018 року у розмірі 34525,58 грн. за період з 13.09.2018 року по 13.09.2019 року (а. с. 15).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 10.10.2019 року ВП № 602741 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 22334, виданого 20.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 35025,58 грн. (а. с. 13-14).

З постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 21.10.2019 року ВП № 602741 вбачається, що приватним виконавцем постановлено, зокрема, звернути стягнення на доходи ОСОБА_1 , що отримує дохід від особи, якою є Південна філія ДП «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Південний), адреса місця реєстрації: Одеська область. М. Южне, вул. Берегова, буд. 11. Копію цієї постанови направлено для виконання до Південної філії ДП «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Південний), адреса місця реєстрації: Одеська область. М. Южне, вул. Берегова, буд. 11 (а. с. 19-20).

Тобто, на час подання позову виконавчі дії з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису провадилися за місцем роботи позивача, а саме Південна філія ДП «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Південний), адреса місця реєстрації: Одеська область. М. Южне, вул. Берегова, буд. 11.

Отже, позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, були пред`явлені позивачем саме за місцем виконання вказаного виконавчого напису, згідно з ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Таким чином, суддею місцевого суду, у всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження» помилково ототожнені місце ухвалення постанови приватним виконавцем та місце виконання виконавчого напису нотаріуса.

Також, слід зазначити, що на правильність обрання позивачем підсудності даної справи у альтернативному порядку не впливає посилання судді місцевого суду про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування позивача на адміністративно-територіальній одиниці, на яку не поширюється юрисдикція Юного міського суду Одеської області, оскільки місцем виконання виконавчого документу є не місце проживання боржника, а місце його роботи.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 44 ЦПК України, для визнання зловживанням позивачем процесуальними правами ту обставину, що позивач звернувся з позовною заявою саме до Южного міського суду Одеської області, а тому ухвала Южного міського суду Одеської області від 02 січня 2020 року, відповідно до п. 4 ч. 1 ст.379 ЦПК України, підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Южного міського суду Одеської області від 02 січня 2020 про повернення позовної заяви - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 27.04.2020 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

О.В. Князюк