Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2189/20
Номер провадження2/711/1344/20
РІШЕННЯ
21 травня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді Демчик Р.В.,
при секретарі Бузун Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Заяву мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, з 2015 року проживають окремо, шлюбні відносини припинилися, оскільки сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюбні відносини. Крім того, зазначила, що відповідач зловживає спиртними напоями, з цього приводу постійно виникають сварки, свідком яких стає дитини, а тому вважає, що збереження сім`ї неможливе. Звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу.
26 березня 2020 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.
30 квітня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощенного позовного провадження.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Наполягала на задоволенні позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю. Не заперечував проти їх задоволення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
В судовому засідання встановлено, що сторони 03 серпня 2002 року зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану про що зроблений актовий запис № 10 (а.с. 7).
Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу.
Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.
Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
З урахуванням викладено, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що від позивача не надходило клопотання про відновлення їй дівочого прізвища « ОСОБА_4 », тому суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_5 »
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідач позов визнав повністю, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подані позову.
Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України та ст.ст. 12, 18, 258, 263, 273 ЦПК України, постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), що 03 серпня 2002 року зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану про що зроблений актовий запис № 10.
Після розірвання шлюбу не відновлювати ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .
Рішення суду після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставленням відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р. В. Демчик