Справа № 357/8242/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

за участі представника позивача адвоката Цоя Д.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства « Сидори» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства « Пролісок», Фермерського господарства « Дари ланів», державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року позивач Приватне орендне сільськогосподарське підприємство « Сидори» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 11 грудня 2013 року ПОСП « Сидори» уклало із відповідачем ОСОБА_1 договір оренди належної відповідачу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,838 га, розташованої у межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер :04:011:0036. Договір оренди був укладений строком на десять років та у встановленому законом порядку зареєстрований державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Набок В.М. на підставі рішення від 28.01. 2016 року за № 27981514.

Протягом усього часу дії договору оренди позивач користується земельною ділянкою у своїй господарській діяльності і належним чином сплачує орендну плату. Проте, починаючи з лютого 2018 року відповідач ОСОБА_1 вчиняє дії, спрямовані на позбавлення ПАСП « Сидори» права користування за договором оренди.

За скаргою, поданою ОСОБА_1 на іншими особами до Міністерства юстиції України 28.02.2018 року, Міністерство наказом № 728/5 від 15.03.2018 року скасувало рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :04:011:0036 за ПОСП « Сидори».

05.03.2018 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ « Еліта-2010» договір оренди цієї ж земельної ділянки. ПОСП « Сидори» звернулося до суду з позовом про визнання цього договору недійсним. Після звернення позивача до суду, 04.12.2018 року ОСОБА_1 та ТОВ « Еліта-2010» розірвали договір оренди землі від 05.03.2018 року, після чого ОСОБА_1 здійснив поділ земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0036 на дві - площею по 1,419 га кожна з кадастровими номерами :04:011:0039 та :04:011:0040.

11.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. були прийняті рішення про державну реєстрацію права власності на сформовані внаслідок поділу спірні земельні ділянки за ОСОБА_1 . Продовжуючи діяти недобросовісно, 10 грудня 2018 року ОСОБА_1 уклав договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0040 з Фермерським господарством « Дари ланів» та договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0039 з Фермерським господарством « Пролісок». 14.12.2018 року державний реєстратор Ілюшина М.О. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди за ФГ « Дари ланів» та ФГ « Пролісок».

ПОСП « Сидори» стверджує, що скасування Міністерством юстиції України рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за підприємством права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :04:011:0036, що виникло на підставі договору оренди, не припинило це право і жодним чином не вплинуло на його дійсність, договір оренди є дійсним, а тому права ПОСП « Сидори» як законного орендаря підлягають судовому захисту .

Позивач просив суд визнати недійсними договори оренди земельної ділянки № 23С С від 10 грудня 2018 року, укладені між ОСОБА_1 та ФГ « Дари ланів» і ФГ « Пролісок» щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :04:011:0040 та :04:011:0039 відповідно ; скасувати рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М.О. про державну реєстрацію права оренди ФГ « Дари ланів» та ФГ « Пролісок» на ці земельні ділянки ; витребувати із незаконного володіння ФГ « Дари ланів» та ФГ « Пролісок» на користь ПОСП « Сидори» земельні ділянки з кадастровими номерами :04:011:0040 та :04:011:0039 відповідно ; внести зміни до договору оренди землі б/н від 11.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПОСП « Сидори» шляхом його викладення у повній редакції, як зазначено у позовній заяві, в тому числі акт приймання-передачі об`єкта оренди.

Ухвалою судді від 31.07.2019 року було частково задоволено заяву ПОСП « Сидори» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :04:011:0039 та :04:011:0040/ том 1 а.с.105-108/

Ухвалою судді від 30.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження/ том 1 а.с.113/

З 08.11.2019 року по 27.05.2020 року справа перебувала в Київському апеляційному суді з апеляційними скаргами відповідачів на ухвалу про відкриття провадження.

30.06.2020 року від відповідача ФГ « Пролісок» надійшли письмові пояснення стосовно позовних вимог ПОСП « Сидори», суть яких зводиться до того, що після скасування Міністерством юстиції України 15 .03.2018 року державної реєстрації права оренди ПОСП « Сидори» на земельну ділянку з кадастровим номером :04:011:0036, ПОСП « Сидори» у відповідності до частини другої статті 3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 125 ЗК України вважається таким, що не набуло відповідного речового права на земельну ділянку, свій договір оренди із ОСОБА_1 від 10.12.2018 року вважає дійсним , а право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0039 законним, просив відмовити ПОСП « Сидори» у позові за безпідставністю вимог/ том 1 а.с.208-240/

Ухвалою суду від 30.06.2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті на 17.07.2020 року 11 год.

03.07.2020 року до суду надійшла заява ПОСП « Сидори» про уточнення позовних вимог, направлена поштою до закриття підготовчого засідання 26.06.2020 року. Згідно цієї заяви позовні вимоги доповнено вимогою про припинення права оренди ФГ « Дари ланів» та ФГ « Пролісок» на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:011:0040 та :04:011:0039 відповідно, яка зумовлена набранням з 16.01.2020 року, тобто, після подання позову, Закону України № 340-1Х « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким було внесено зміни до ст.26 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», де зазначено, що такий спосіб захисту є обов`язковим при ухваленні судом рішення про скасування рішення державного реєстратора.

16.07.2020 року до початку розгляду справи по суті від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Червінчика Є.Е. надійшли письмові пояснення по суті спору, які за змістом є аналогічними письмовим поясненням відповідача ФГ « Пролісок».

Суд повно та всебічно дослідив надані сторонами докази та встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належала земельна ділянки площею 2,838 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :04:011:0036, розташована у межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області / том 1 а.с.17-21/

11 грудня 2013 року між ПОСП « Сидори» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_1 передав ПОСП « Сидори» у строкове платне користування для сільськогосподарського використання належну йому земельну ділянку строком на 10 років , зареєстрований державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Набок В.М. на підставі рішення від 28.01. 2016 року за № 27981514 /том 1 а.с.15-16,22/

Згідно п.37 договору оренди цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Також, судом встановлено, що наказом МЮ України № 728/5 від 15 березня 2018 року задоволена колективна скарга громадян, в тому числі ОСОБА_1 , та серед іншого скасовано рішення про державну реєстрацію права оренди за ПОСП « Сидори» на належну ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :04:011:0036, яке було зареєстроване на підставі договору оренди від 11 грудня 2013 року. Підставою для скасування рішення про державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за ПОСП « Сидори» стало звернення власників земельних ділянок до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України із скаргою, яка обґрунтована тим, що договори оренди із ПОСП « Сидори» були зареєстровані за відсутності необхідних на те документів, зокрема, без підписаних власниками земельних ділянок договорів, заяв на вчинення реєстраційних дій, відповідних проплат за вчинення реєстраційних дій та інше / том 1 а.с.25-36/

Скасування іншого речового права ПОСП « Сидори» на вищезазначену земельну ділянку здійснено державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Аврамченко С.С. 15.03.2018 року, індексний номер рішення : 40128149/ том 1 а.с.25/

Суд встановив, що 05.03.2018 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ « Еліта-2010» договір оренди цієї ж земельної ділянки строком до 05.03. 2028 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 40138678 від 15.03.2018, державний реєстратор КП Великодимерської селищної ради « Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю./ том 1 а.с.24/

В серпні 2018 року ПОСП « Сидори» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про визнання цього договору недійсним/ том 1 а.с.37-42/

Суд встановив, що 04.12.2018 року ОСОБА_1 та ТОВ « Еліта-2010» розірвали договір оренди землі від 05.03.2018 року/ том 1 а.с.25/

Встановлено, що 11.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про закриття об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки площею 2,838 га з кадастровим номером :04:011:0036, індексний номер рішення : 44547778, підстава : поділ об`єкта нерухомого майна, заява про розподіл земельної ділянки, серія та номер : 3037, виданий 26.11.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Дуднік І.В./ том 1 а.с.23/

Встановлено, що ОСОБА_1 здійснив поділ земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0036 на дві - площею по 1,419 га кожна з кадастровими номерами :04:011:0039 та :04:011:0040. 12.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. були прийняті рішення про державну реєстрацію права власності на сформовані внаслідок поділу спірні земельні ділянки за ОСОБА_2 / том 1 а.с.45-48/

Встановлено, що 10 грудня 2018 року ОСОБА_1 уклав договір оренди земельної ділянки з кадастровим номерам :04:011:0040 з Фермерським господарством « Дари ланів» та договір оренди земельної ділянки з кадастровим номерам :04:011:0039 з Фермерським господарством « Пролісок». 14.12.2018 року державний реєстратор Ілюшина М.О. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди за ФГ « Дари ланів» та ФГ « Пролісок»/ том 1 а.с.164-169/

В зв`язку зі зміною об`єкта оренди внаслідок поділу ПОСП « Сидори» 06.05.2019 року направило ОСОБА_1 пропозицію / оферту/ на внесення змін до договору оренди від 11.12.2013 року шляхом його викладення у новій редакції, відповіді на яку не отримало/ том 1 а.с.50-56/

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно ч.1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».

Аналогічні положення містить ст.6 Закону України «Про оренду землі», згідно якої орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності, зокрема, громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (ст.124 ЗК України, ст.13 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст.3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

А згідно ч.4 ст.3 цього Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Судом встановлено, що укладений 11 грудня 2013 року між ПОСП « Сидори» та ОСОБА_1 договір оренди землі було у встановленому законом порядку зареєстровано, однак наказом МЮ України № 728/5 від 15 березня 2018 року рішення державного реєстратора № 27981514 від 28 січня 2016 року про реєстрацію права оренди за позивачем скасовано.

Наведене у свою чергу свідчить, про те, що скасувавши рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди, держава офіційно не визнає і не підтверджує факту набуття позивачем права оренди на спірну земельну ділянку, належну відповідачу ОСОБА_1 , оскільки відповідні відомості виключені з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин, поділ земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0036 на дві з кадастровими номерами :04:011:0039 та :04:011:0040 , державна реєстрація цих земельних ділянок за ОСОБА_1 та передача їх в оренду ФГ « Дари ланів» та ФГ « Пролісок» після скасування реєстрації права оренди позивача ПОСП « Сидори» , не порушує прав останнього, оскільки такі права відсутні, бо як вище вказувалося право оренди виникає виключно з моменту державної реєстрації цих прав.

На час розгляду даної справи наказ МЮ України № 728/5 від 15 березня 2018 року про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди за ПОСП « Сидори» на земельну ділянку кадастровий номер :04:011:0036 , є чиним, не змінено, не скасовано, не визнано недійсним.

Слід зазначити, що договір оренди земельної ділянки відповідно до положень ч.1 ст.210 ЦК України, ст.125 ЗК України, ч.5 ст.6, ст.17 Закону України «Про оренду землі», ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є вчиненим з моменту державної реєстрації цих прав, а саме право оренди виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно земельна ділянка за договором оренди вважається переданою орендодавцем орендареві теж з моменту державної реєстрації права оренди (ст.17 Закону України «Про оренду землі»).

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 , де Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права, реалізувати свої суб`єктивні права та обов`язки сторони договору оренди земельної ділянки можуть лише після державної реєстрації такого договору.

Аналогічний правовий висновок міститься і у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 357/8110/18

Таким чином, оскільки державна реєстрація права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0036 за позивачем ПОСП « Сидори» була скасована, це свідчить про відсутність у позивача права оренди і як наслідок відсутність порушення його прав оспорюваними договорами оренди як на момент реєстрації зазначених договорів так і на момент пред`явлення позову.

Крім того, слід зазначити, що в зв`язку з поділом земельної ділянки, яка була предметом оренди ПОСП « Сидори», та формуванням інших земельних ділянок, яким присвоєні кадастрові номери, враховуючи, що заходи щодо поділу спірної земельної ділянки є чинними, об`єктивно відбулася зміна меж земельної ділянки, припинилося існування цієї земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у попередніх межах, що унеможливлює захист прав позивача шляхом внесення змін до договору оренди, укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди тощо.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі № 912/1856/16 та від 20.02.2019 року у справі № 904/792/18.

За таких обставин суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ПОСП « Сидори» у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.202, 210, 638,792 ЦК України, ст.ст.125,126 ЗК України, ст.ст.6,13,17 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст..ст. 4, 12, 76 - 82, 141, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Приватному орендному сільськогосподарському підприємству

« Сидори» у задоволенні позову.

Понесені судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 24.07.2020 р.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби 19/, суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, зокрема, строк на апеляційне оскарження, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином/ пункт 3 розділу Х11 « Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України № 731-1Х від 18.06.2020 року/

СуддяЛ. М. Кошель