КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1374/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Гуля В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П., Сліпченка О.І.

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

встановив:

Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу до боржника про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2019 року у прийнятті позовної заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що заява про видачу судового наказу відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, тому підстав для відмови у прийнятті заяви не було і ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в прийнятті заяви суд виходив з того, що в порушення п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу, заявником не додано доказів щодо показників лічильників обігу електроенергії боржника, з якими він був ознайомлений та показники якого б відповідали наявній заборгованості боржника. Розмір та підстави виникнення такої заборгованості повинні встановлюватись судом в позовному провадженні, а тому суд вбачав спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Заявник в заяві про видачу судового наказу просить стягнути з боржника борг за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а не заборгованість за електроенергію як помилково встановлено судом першої інстанції.

До заяви про видачу судового наказу на виконання вимог ч. 3 ст. 163 ЦПК України заявником додано, в тому числі копія договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 13.05.2011 року (а.с. 10-13), розрахунок боргу за житлово-комунальні послуги з посиланням на діючи тарифи та розрахунок збитків від інфляції та трьох відсотків річних.

У матеріалах справи відсутні відомості з яких би вбачався спір про право або про його наявність відомо заявнику.

Отже подана заява відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Таким чином суд неправильно визначився з характером спірних правовідносин, неповно з`ясував обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення помилкової ухвали та відповідно до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,379,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченко