Єдиний унікальний номер судової справи: 487/5759/19
Провадження № 22-ц/812/843/20 Суддя-доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.
Ухвала

25 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Супруна С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Кузьменка В.В., в залі судового засідання в м. Миколаєві, о 09 год. 15 хв., повний текст якого складений 22 листопада 2019 року, за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ»), про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

30 липня 2019 року ОСОБА_1 пред`явила вищезазначений позов, який обґрунтовувала наступним.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2017 року, залишеним без змін постановою Верховного суду від 15 травня 2019 року, із скасуванням рішення апеляційного суду Миколаївської області від 12 вересня 2017 року, її поновлено на посаді головного лікаря медичного центру Миколаївської філії ДП «АМПУ» з 23 грудня 2016 року та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 82 289,92 грн.

Наказом від 19 липня 2019 року № 239/о скасовано наказ від 23 грудня 2016 року № 1058 про звільнення, її поновлено на посаді головного лікаря медичного центру з 23 грудня 2016 року та доручено централізованій бухгалтерії здійснити виплату середнього заробітку за період з 26 червня 2019 року по 18 липня 2019 року, у зв`язку з затримкою виконання рішення суду з урахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу.

Її вимушений прогул тривав з 23 грудня 2016 року по 19 липня 2019 року.

Проте фактичного вона не була допущена до робочого місця та їй було запропоновано звільнитись з роботи за власним бажанням з погрозами про кримінальне переслідування.

Наказом начальника МФ ДП «АМПУ» № 240/о від 22 липня 2019 року вона була звільнена з посади головного лікаря медичного центру на підставі пункту 2 статті 41 КЗпП України за нібито вчинення «винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні матеріальні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу», на підставі рапорту старшого фахівця відділу аналізу та оцінки економічних ризиків ОСОБА_3 .

Посилаючись на викладене та те, що відповідач звільнив її без отримання попередньої згоди на це профспілкової організації, за відсутності порушень трудової дисципліни та з порушеннями строку та порядку застосування дисциплінарного стягнення, ОСОБА_1 просила:

- скасувати наказ начальника МФ ДП «АМПУ» від 22 липня 2019 року № 240/о та поновити її на посаді головного лікаря медичного центру цієї філії, зобов`язавши виконати рішення в цій частині негайно,

- стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Заперечуючи проти позову, представники відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 посилались на те, що до попереднього звільнення, внаслідок винних дій позивача було придбано ультразвукову систему E-CUBE inno вартістю 741 868, 40 грн. замість обумовленого договором портативного універсального УЗД сканера E-CUBE і7 вартістю 995 900 грн., що призвело до створення можливості спричинення відповідачу збитків на суму 254 031, 60 грн. Ці дії позивача призвели до втрати довіри з боку керівництва філії. З цього приводу триває кримінальне провадження. Наголошували на тому, що за своїми посадовими обов`язками ОСОБА_1 повинна була обслуговувати грошові та товарні цінності, виконувати операції, пов`язані з таким обслуговуванням, здійснювати контроль за правильною та безпечною експлуатацією медичної апаратури, приладів та іншого устаткування. Відносно посилань позивача щодо відсутності згоди профспілкового органу Профспілки працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту про звільнення, зазначали, що відповідач не був обізнаний про членство позивача у цьому профспілковому органі, тому не витребував згоду.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_2 зазначав, що перед виданням оскаржуваного наказу відповідачем не витребувано від позивача письмових пояснень та від профспілкового органу згоди на її звільнення, про членство в якому відповідач знав, в наказі не вказано у чому полягає порушення трудової дисципліни, коли таке порушення відбулося, та не додано копії рапорту старшого фахівця відділу аналізу та оцінки економічних ризиків ОСОБА_3 , який став підставою для винесення наказу про звільнення. Також відповідачем не вірно розраховано середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У запереченнях на відзив представник відповідача ОСОБА_5 наполягала на дотриманні вимог чинного трудового законодавства при звільненні позивача.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2019 року, описку в якому виправлено ухвалою цього ж суду від 28 грудня 2019 року, задоволено позов ОСОБА_1 .

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Миколаївської філії ДП «АМПУ» від 22 липня 2019 року № 240/о про звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря медичного центру Миколаївської філії ДП «АМПУ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного лікаря медичного центру Миколаївської філії ДП «АМПУ».

Стягнуто з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 322 172 грн. 80 коп. та судові витрати у сумі 10 000 гривень.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ДП «АМПУ» звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ненадання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, уточнюючи доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та оскаржуване рішення, колегією суддів встановлено, що матеріали справи не містять згоди профспілкового комітету на звільнення ОСОБА_1 , що було однією з підстав позовної вимоги про поновлення її на роботі.

Між тим, судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до ч.9 ст.43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження по даній справі для здійснення запиту до Професійної спілки працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту щодо надання згоди на звільнення позивача.

Керуючись ст. 367 ЦПК України, ст. 43 КЗпП України, колегія суддів

ухвалила:

Запитати згоду профспілкового комітету Профспілки працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту на звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря медичного центру Миколаївської філії ДП «АМПУ» за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України (втрати довір`я).

Провадження по справі зупинити до отримання відповіді профспілкового комітету з цього приводу.

Головуючий: Н.В. Самчишина

Судді: П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст судового рішення складено 25 травня 2020 року.