Номер провадження 2/243/1236/2020
Номер справи 243/2275/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м.Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мінаєва І.М.,

за участю секретаря судового засідання Малиновської І.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадженняцивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп,

вимоги позивача: про визнання відмови неправомірною та стягнення страхового відшкодування, пені та судових витрат,

учасники справи: не з?явилися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача.

1. 10.03.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до страхової компанії УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп, про визнання відмови неправомірною та стягнення страхового відшкодування, пені та судових витрат.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 28.11.2018 р. у м.Сватове Луганської області належний позивачеві автомобіль марки ЗАЗ-Daewoo, державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. 28.11.2018 р. позивач звернувся до страхової компанії УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп з заявою про настання страхового випадку. 30.11.2018 р. електронною поштою позивач направив заяву про виплату страхового відшкодування, право на яке він отримав у зв`язку з тим, що відбулася ДТП, внаслідок якої йому заподіяно матеріальних збитків - пошкоджено його автомобіль. 30.11.2018 р. відповідач надіслав йому листа з пропозицією надати документи, необхідні для розгляду заяви позивача. 0312.2018 р. позивач спрямував всі запитувані документи, після чого відповідач відкрив страхову справу № 13 від 03.12.2018 р. Однак, суми страхового відшкодування позивач так і не отримав, тому 22.01.2020 р. спрямував відповідачеві вимогу, за змістом якої просив виплатити йому належні страхові суми або надати вмотивоване рішення про відмову у страховому відшкодуванні. 07.02.2020 р. на адресу позивача надійшов лист, за змістом якого відповідач зазначив, що виплати не були здійснені, оскільки позивач не подав заяву про виплату страхового відшкодування, та додано копію листа від 26.12.2019 р., в якому прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, за змістом якого позивач надав не повний пакет документів, а саме не надав довідку з банку про відкриття рахунку.

Посилаючись на положення ст.ст.35-37 Закону України Про ообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, представник позивача зазначає, що відповідач у своєму рішенні не навів жодної з передбаченої законом підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, тому просить визнати відмову у виплаті страхового відшкодування неправомірною.

Оскільки відповідачем в порушення ст.34 Закону України Про ообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не визначено розмір спричиненої позивачеві шкоди, позивач звернувся до експерта, згідно звітів якого ринкова вартість автомобілю становить 66861,00 грн., а вартість залишків автомобіля - 5050,60 грн. Таким чином, оскільки під час ДТП автомобіль було повністю знищено і він не підлягає відновленню, на думку позивача сума страхового відшкодування становить 61810,40 грн., яка обчислюється шляхом зменшення ринкової вартості автомобіля на вартість залишків автомобіля, яку і просить стягнути з відповідача. Окрім того, у відповідності до ст.34 вищенаведеного закону просить стягнути з відповідача вартість послуг експерта у сумі 1450 грн.

Оскільки положенням ст.36 вищевказаного закону на відповідача покладено обов`язок сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час затримки страхового відшкодування, позивач, зауважуючи, що 90-денний строк з дати подачі заяви про настання страхового випадку сплинув 04.03.2019 р., обчислює розмір пені саме з зазначеної дати, та зазначає, що її розмір станом на 31.01.2020 р. становить 19913,48 грн. Зазначений розмір пені представник позивача просить стягнути з відповідача.

2. 06.04.2020 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та /або майну потерпілого. Додатки до позову не містять відомостей на підтвердження настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого ТЗ. Так, 03.12.2018 р. ОСОБА_2 звернувся до страховика із заявою про виплату матеріального збитку, яка містить суб`єктивну оцінку щодо особи, винної у ДТП, та не містить відомостей щодо банківських реквізитів для перерахування страхового відшкодування. Страховик листами від 15.12.2018 та 28.12.2018 проінформував ОСОБА_4 про необхідність надання заяви про виплату страхового відшкодування та чинний вирок суду щодо особи, винної у ДТП. Однак, зазначені документи надані не були. Листом від 26.12.2019 р. страховик відмовив у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п.37.1.4 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки позивачем не було подано заяву про страхове відшкодування протягом одного року з моменту скоєння ДТП. Таким чином відповідачем жодним чином не порушені права позивача, оскільки саме бездіяльність позивача призвела до неотримання ним суми страхового відшкодування, неподання ним відомостей про реквізити банківського рахунку унеможливило б виплату страхового відшкодування, яке здійснюється шляхом безготівкового розрахунку у відповідності до п.36.4 вищенаведеного закону. Тобто, оскільки ані заява про виплату матеріального збитку, ані позовна заява не містять відомостей про банківські реквізити позивача, страховик позбавлений можливості перерахувати грошові кошти. В діях страховика відсутня вина у неотриманні позивачем страхового відшкодування, тому вимога про стягнення пені є безпідставною. Також відповідач не погоджується з визначеним позивачем розміром страхового відшкодування, зауважуючи, що вартість матеріального збитку власнику становить 66891 грн., яку слід зменшити на розмір утилізаційної вартості пошкодженого автомобіля (5050,60 грн.) та на розмір франшизи (2000 грн.). таким чином, розмір страхового відшкодування складатиме 59840,40 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3.Представник позивача адвокат Статіва О.В. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

4.Представник відповідача ОСОБА_5 просив здійснювати судовий розгляд у відсутність представника відповідача, про що зазначив у відзиві.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

5. Ухвалою суду від 11.03.2020 р. по справі відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до судового розгляду.

6. Ухвалою суду від 21.04.2020 р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

7.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв?язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

8. 30.11.2018 р. відповідачем на електронну адресу позивача було надіслано лист, за змістом якого викладено прохання заповнити бланк пояснень, та скановані документи разом з копією техпаспорту, водійського посвідчення, паспорту та коду власника та водія, страхового полісу та відомостями по полісу винуватця відправити на електронну поштову скриньку відповідача (а.с.9).

9. 03.12.2018 р. позивачем на електронну адресу відповідача було надіслано запитувані документи, а саме заяву, копію паспорта та РНОКПП, пояснення, водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10-13). Зі змісту заяви ОСОБА_2 про виплату матеріального збитку, датованої 03.12.2018 р., вбачається, що він просить виплатити матеріальний збиток у зв`язку з ДТП, яка сталася 28.11.2018 р. в м.Сватове по вул.1-го Травня з його автомобілем Daewoo, державний номер НОМЕР_1 , та вантажним транспортним засобом НОМЕР_2 НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , який забезпечений полісом АК/7854065, який діє на момент скоєння ДТП (а.с.8).

10. 03.12.2018 р. позивач надіслав на електронну адресу відповідача фотографії з місця ДТП (а.с.14-17), та повідомив, що орієнтовні показники одометру автомобіля становлять 00 (а.с.18). 06.12.2018 р. позивач надіслав на адресу електронної пошти відповідача витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань та розгорнуті довідки ДТП (а.с.19).

11. 10.01.2020 р. позивачем надіслано відповідачеві копію вироку суду від 20.12.2019 р. щодо ДТП, яке відбулося 28.11.2018 р. в м.Сватове Луганської області (а.с.20) та повторно спрямував відповідачеві документи щодо ДТП, виклавши прохання переглянути справу, оскільки всі документи були надані протягом 1 року, з заявою про виплату матеріального збитку (а.с.21).

12. 21.01.2020 р. позивачем надіслано відповідачеві вимогу, за змістом якої зазначив, що 03.12.2018 р. він звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування, надавши перелік запитуваних документів. Зазначив, що він не надав банківські реквізити, але їх подання у відповідності до ст.35 не є обов`язковим, вони подаються за наявності. В подальшому він направляв всі документи, однак відповідач, незважаючи на отримання всіх документів, не прийняв відповідного рішення щодо розгляду заяви, та не узгодив з ним розмір страхового відшкодування. За змістом наведеного позивач просив прийняти рішення та узгодити з ним суму страхового відшкодування або надати вмотивоване рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування (а.с.22).

13. 30.01.2020 позивачеві надано відповідь на його вимогу, за змістом якої зазначено, що попереднє прийняте страховиком рішення, викладене в листі № 10496 від 26.12.2019 р. залишається без змін, оскільки позивачем не подано заяву на виплату страхового відшкодування, яка б відповідала вимогам ст.35 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.23).

14. Згідно з квитанцією від 13.02.2020 р. ОСОБА_2 сплатив вартість послуг за експертизу транспортного засобу Daewoo, державний номер НОМЕР_1 , у сумі 1450,00 грн. (а.с.24).

15. Як вбачається зі звіту вартості утилізації КТЗ після ДТП № 29-1/20 від 17.02.2020 р., складеного судовим експертом ОСОБА_6 , утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля ЗАЗ-Daewoo Т НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням припущень, прийнятих у цьому звіті, на момент оцінки становить 5050 грн. 60 коп. (а.с.25).

16. Згідно зі звітом експертного автотоварознавчого дослідження № 29/20 від 15.02.2020 р., складеним судовим експертом ОСОБА_6 , вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля ЗАЗ-Daewoo Т НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_1 , складе 128991,02 грн., ринкова вартість цього автомобіля складе 66861,00 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля ЗАЗ-Daewoo Т НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_1 , становить 66861,00 грн. (а.с.26-27).

17. Як вбачаєтсья з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7854065 страховою компанією УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп застраховано цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу FAW CA3252 державний номер НОМЕР_4 , у період часу з 09.02.2018 р. до 08.02.2019 р. Страхова сума (ліміт відповідальності) становить 100000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну, розмір франшизи становить 2000,00 грн. (а.с.52).

18. З пояснень водія транспортного засобу FAW НОМЕР_6 , державний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_7 вбачається, що 28.11.2018 р. в АДРЕСА_1 .Сватове по вул.1 Травня о 13-55 год. Відбулася ДТП за участю цього транспортного засобу, оскільки водій ОСОБА_7 не впорався з керуванням та скоїв наїзд на чотири легкових автомобілі, що мало наслідком людські жертви. Транспортний засіб відновленню не підлягає (а.с.53-54).

19. З пояснень водія ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo Т НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , вбачається, що він надав детальні пояснення щодо механізму ДТП за участю транспортного засобу FAW НОМЕР_6 , державний номер НОМЕР_4 , що мала місце 28.11.2018 р. у м.Сватове. Автомобіль відновленню не підлягає (а.с.55-56).

20. Згідно з листом страхової компанії УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп від 15.12.2018 р. на ім`я ОСОБА_2 у зв`язку із розглядом справи № 18-191613 від 03.12.2018 р. пропонується надати можливість проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, заяву-погодження суми страхового відшкодування із страховиком від підприємства власника пошкодженого транспортного засобу, заяву на виплату із вказаними картковими банківськими реквізитами безпосередньо від власника транспортного засобу потерпілого та чинно завірений вирок суду або рішення слідчого відділу. До отримання цих документів справу № 13 від 03.12.2018 р. призупинено (а.с.58). Аналогічний за змістом лист було надіслано ОСОБА_2 28.12.2018 р. (а.с.59).

21. Як вбачається з листа страхової компанії УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп на ім`я ОСОБА_2 від 26.12.2019 р. за № 10496, страховою компанією розглянуто матеріали стосовно дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 28.11.2018 р. за участю забезпеченого транспортного засобу FAW CA3252, державний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_8 та транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo НОМЕР_7 , державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 . На час ДТП цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу FAW CA3252, державний номер НОМЕР_4 , було застраховано у ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп за полісом № АК-7854065 від 06.02.2018 р. Згідно п.37.1.4 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Станом на 24.12.2019 р. страхова компанія не отримала від ОСОБА_2 заяву про виплату страхового відшкодування, отже оскільки ОСОБА_2 не було вжито заходів щодо вчасного подання страховику документів, у ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп відсутні законні підстави для виплати страхового відшкодування по даному випадку (а.с.60).

22. Як вбачається з вироку Кремінського районного суду Луганської області від 20.12.2019 р., ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, зокрема в тому, що він 28.11.2018 р. приблизно о 13-40 год., керуючи вантажним самоскидом FAW, модель НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , порушив Правила дорожнього руху, та після з`їзду з мосту виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із зустрічним автомобілем ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Зазначений вирок суду набрав законної сили 04.03.2020 р., що вбачається з ухвали Луганського апеляційного суду у справі № 426/1311/19 (а.с.71).

V. Оцінка Суду.

23.Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

24.Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом. Таким актом є Закон України Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Закон), який містить спеціальні норми щодо врегулювання спірних правовідносин.

25.Цей Закон регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

26.Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У Законі детально регламентовано дії як водія транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, так і страховика.

27.З наданих суду сторонами доказів вбачається, що 28 листопада 2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу НОМЕР_2 НОМЕР_6 , державний номер НОМЕР_4 , відповідальність водія якого була застрахована у ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп за полісом № АК-7854065 від 06.02.2018 р., та транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo НОМЕР_7 , державний номер НОМЕР_1 , який належить позивачеві. Зазначені обставини сторонами не оспорюються. Отже, 28.11.2018 р. настав страховий випадок.

28.У пункті 33.1.4 статті 33 Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

29.Заява про страхове відшкодування має містити найменування страховика, якому подається заява, прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформацію про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дату подання заяви (п.35.1 ст.35 Закону). Згідно з нормативно закріпленим переліком документів, які мають бути додані до заяви, що закріплений у пункті 35.2 ст.35 Закону, на заявника покладається обов`язок надати страховику разом із поданням заяви про страхове відшкодування шкоди, заподіяної майну, паспорт громадянина України, довідку про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номеру платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа, документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння ДТП, та відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

30.З матеріалів справи вбачається, що заява про страхове відшкодування була подана ОСОБА_2 03 грудня 2018 року, за своїм змістом вона в повному обсязі відповідає встановленим Законом вимогам. Того ж дня позивачем було надіслано відповідачеві і всі необхідні додатки до заяви, перелік яких був визначений самим відповідачем, в тому числі законодавчо визначені обов`язкові документи в даному випадку - паспорт та ідентифікаційний код платника податків, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, якому заподіяно шкоду під час ДТП. Отже, із заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача 03.12.2018 р. Ненадання позивачем відомостей про його банківські реквізити жодним чином не може свідчити про неподання ним заяви, оскільки відомості про такі реквізити мають подаватися разом із заявою лише у разі їх наявності. Окрім того, відповідачем не було зазначено про необхідність надання відомостей про банківські реквізити серед переліку документів, які мав подати позивач.

31.Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

32.Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону строк є присічним і поновленню не підлягає.

33.Із аналізу наведених норм спеціального Закону можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. Тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

34. У системному зв`язку зі статтею 36 вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації, тобто не звертався з вимогами про відшкодування матеріальних збитків. Якщо ж особа впродовж цих строків подала заяву про виплату страхового відшкодування страховику, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права. За наведених обставин, враховуючи, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування протягом одного року з моменту настання ДТП (подія ДТП мала місце 28.11.2018 р., а звернення позивача із відповідною заявою - 03.12.2018 р.), за зверненням позивача відповідачем заведено страхову справу № 13 від 03.12.2018 р., рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування № 10496 від 26.12.2019 р., постановлене у відповідності до п.37.1.4 ст.37 Закону є таким, що не відповідає фактичних обставинам та вимогам чинного законодавства. Отже, позовні вимоги в частині визнання відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування неправомірною є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

35. Розмірковуючи над позовними вимогами про стягнення суми страхового відшкодування, суд зазначає наступне. Так, пунктом 22.1 ст.22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 28 Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу.

36. Положенням ст.30 Закону передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди . Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

37. Статтею 34 Закону визначено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

38. З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позивачем було своєчасно повідомлено відповідачеві про настання страхового випадку та надано всі необхідні документи, а відповідачем, в свою чергу, не було вжито належних заходів для своєчасного встановлення розміру збитків. За встановлених обставин у позивача виникло право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. Так, згідно зі звітом № 29/20 від 15.02.2020 р. вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля ЗАЗ-Daewoo, державний номер НОМЕР_1 , складе 128991,02 грн., в той час як ринкова вартість автомобіля становить 66861,00 грн. Отже, ремонт пошкодженого транспортного засобу є економічно необґрунтованим, оскільки вдвічі перевищує вартість автомобіля, з урахуванням чого транспортний засіб ЗАЗ-Daewoo, державний номер НОМЕР_1 , вважається знищеним.

39. Розраховуючи розмір збитків, заподіяних позивачеві, суд враховує положення п.30.2 ст.30 Закону та вважає встановленим вартість транспортного засобу до ДТП (66861,00 грн.), яка встановлена звітом № 29/20 від 15.02.2020 р. та не оспорюється відповідачем, та вартість транспортного засобу після ДТП (5050,60 грн.), яка встановлена звітом №29/1 від 17.02.2020 р. Таким чином розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, становитиме 61810,40 грн. (66861,00 грн. - 5050,60 грн.).

40. Положенням п.12.1 ст.12 Закону передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

41. Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7854065, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 200000,00 грн., розмір франшизи становить 2000,00 грн.

42. Таким чином, слушними є доводи представника відповідача у частині необхідності зменшення суми страхового відшкодування на розмір франшизи. Отже, розмір страхового відшкодування, який має бути сплачений позивачеві становить 61810,40 грн. - 2000,00 грн. = 59810,40 грн. Зазначену суму а також на підставі п.34.3 ст.34 Закону документально підтверджені витрати на проведення експертного дослідження пошкодженого транспортного засобу у сумі 1450,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

43. Розмірковуючи над доводами позивача щодо необхідності стягнення пені з відповідача, суд враховує наступне. Так, пунктом 36.2 ст.36 Закону передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

44. Пунктом 36.5 ст.36 Закону передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

45. За змістом наведених норм можливо дійти висновку, що обов`язок з прийняття рішення щодо сплати страхового відшкодування або відмову у його виплаті настає у страховика не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування. Однак, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в кримінальній справі, перебіг зазначеного строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

46. Позивачем надано суду відомості про надсилання копії вироку суду від 20.12.2019 р. у кримінальному провадженні по зазначеній ДТП 10.01.2020 р. Однак, з матеріалів справи вбачається, що зазначений вирок Кремінського районного суду Луганської області від 20.12.2019 р. відносно ОСОБА_8 за ч.3 ст.286 КК України набрав законної сили 04 березня 2020 р. В той же час за змістом відзиву відповідача вбачається, що відповідачеві не надано доказів, відповідно до яких настала цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу.

47. Підсумовуючи вищенаведене, слід зазначити, що вирок суду, яким встановлено винуватість ОСОБА_8 у дорожньо-транспортній пригоді, набрав законної сили 04.03.2020 р., отже обов`язок страховика з виплати страхового відшкодування у строк не пізніше 90 днів станом на момент звернення із позовом до суду не настав. З урахуванням наведеного, підстави для обчислення та стягнення пені відсутні, оскільки прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика не настало. Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

48. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

49. Позивач при зверненні до суду із зазначеним позовом був звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір. З огляду на часткове задоволення судом позовних вимог у сумі 61260,40 грн. з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81,141,258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.1, 3, 5, 6, 12, 22, 30, 33, 35-37 Закону України Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до страхової компанії УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп, про визнання відмови неправомірною та стягнення страхового відшкодування, пені та судових витрат задовольнити частково.

2. Визнати відмову приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс груп № 10496 від 26.12.2019 у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_2 неправомірною.

3. Стягнути з приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс груп, ідентифікаційний код юридичної особи 24175269, місцезнаходження юридичної особи: вул.Глибочицька, 44, Шевченківський район, м.Київ, 04050, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , суму страхового відшкодування за шкоду, спричинену майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 59810 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот десять) грн. 40 коп. та витрати на послуги експерта у сумі 1450 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп., а в загальній сумі 61260 (шістдесят одну тисячу двісті шістдесят) грн. 40 коп.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути з приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс груп, ідентифікаційний код юридичної особи 24175269, місцезнаходження юридичної особи: вул.Глибочицька, 44, Шевченківський район, м.Київ, 04050, на користь держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Перебіг процесуального строку на оскарження рішення починається у день, наступний після закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв