22.05.2020 Суддя Глібко О. В..
Справа № 644/1761/20
Провадження № 2-к/644/5/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі головуючого - судді Глібко О.В., за участю секретаря Книшенко А.С., розглянув матеріали клопотання інспекції Міністерства податків та зборів Республіки Білорусь по місту Бобруйськ про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,-

УСТАНОВИВ:

Начальник інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по місту Бобруйськ подав до суду клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Бобруйського району та міста Бобруйськ, Могильовської області від 25.07.2017 року про позбавлення батьківських прав в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що рішенням суду Бобруйського району та міста Бобруйська, Могилевської області Республіки Білорусь від 25.07.2017 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави стягнуто державне мито в розмірі 69 (шістдесят дев`ять) рублів Національного банку Республіки Білорусь та видано виконавчий лист № 2-2594/2017.

Заочне рішення суду Бобруйського району та міста Бобруйська, Могилевської області, Республіки Білорусь від 25 липня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав набрало законної сили 15 серпня 2017 року та на території Республіки Білорусь не виконувалося.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином та своєчасно, шляхом направлення судового виклику, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В силу ч. 5 ст. 467 ЦПК України, суд вважає можливим здійснити розгляд клопотання без участі ОСОБА_1 , оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 467 ЦПК України, розгляд клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду проводиться суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні встановлено, що 25.07.2017 року заочним рішенням суду Бобруйського району та міста Бобруйська Могилевської області було позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та громадянина України, батьківських прав у відношенні неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Харкова, Харківської області, України, передавши дитину матері- ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави державне мито в розмірі 69 (шістдесят дев`ять) рублів.

Процедура визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні регламентована Розділом 9 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно зі ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Україна та Республіка Білорусь є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, яка ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 року № 240/94-ВР (далі - Мінська Конвенція).

Згідно зі статтею 51 Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, проходження процедури визнання та виконання рішення іноземного суду на території України відноситься до компетенції суду.

Згідно ст. 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Пунктом 10 вищевказаної Постанови Верховного Суду України визначено, що під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому, при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об`єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

В ході судового розгляду встановлено, що рішення суду від 25.07.2017 року Бобруйського району та міста Бобруйська Могилевської області набрало законної сили 15.08.2017 року та в частині стягнення державного мита в дохід держави на території республіки Білорусь не виконувалося, про що свідчать довідки за підписом судді Бобруйського району та міста Бобруйська Могилевської області Сафонової В.О.

Відповідач ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду у відповідності з нормами Цивільного процесуального кодексу Республіки Білорусь та йому була вручена копія позовної заяви.

Перевіривши зміст клопотання та додані до нього документи, встановивши відповідність вимогам чинного законодавства України, суд приходить до переконання, що будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачених ст. 468 ЦПК України, судом не встановлено, строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, порядок подання відповідного клопотання дотримані, тобто відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на примусове виконання зазначеного рішення іноземного суду, тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Таким чином, стягувана з боржника в рублях сума підлягає перерахунку в гривню за курсом Національного Банку України на день ухвалення рішення суду.

За курсом Національного банку України станом на 22.05.2020 року 1 білоруський рубль дорівнює 11, 2116 грн. Таким чином, суд визначає суму державного мита, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 в загальному розмірі 773,60 грн. (69 х 11,2116= 773,60) Національного Банку Республіки Білорусь, в національну валюту України.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про міжнародне приватне право», Законом України «Про міжнародні договори України», Законом України «Про виконавче провадження», Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року та ст. ст. 258-261, 353-355, ст. ст. 462-469 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання інспекції Міністерства податків та зборів Республіки Білорусь по місту Бобруйськ про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - задовольнити.

Визнати на території України та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення судді Бобруйського району та міста Бобруйськ, Могильовської області від 25.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави ( орган уповноважений на стягнення інспекція Міністерства податків та зборів Республіки Білорусь по місту Бобруйськ) державного мита у розмірі 69 руб. Національного Банку Республіки Білорусь, що в перерахунку на національну валюту України за курсом НБУ станом на 22.05.2020 року складає 773 грн. 60 коп. (сімсот сімдесят три) грн. 60 коп.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: О.В. Глібко