Справа № 487/7921/19
Провадження № 2/487/1381/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючий суддяНікітін Д.Г.,
при секретаріОцабера М.С.

за участю:

позивач ОСОБА_1
представник відповідачаОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 24.10.2019 року звернулась з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки 67008,08 гривень, в тому числі 17008,08 гривень завданих збитків та 50000 гривень моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.08.2019 р. за місцем роботи Позивачки на парковці біля будинку №12-Б по вул. Соборна у м. Миколаєві Відповідач на лобовому склі автомобілю Ford Kuga, 2017 року випуску, д/н НОМЕР_1 , який належить матері ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , і знаходиться у користуванні та управлінні Позивачки, розмістив плакат змістом якого були вимоги побачень з сином.

14.08.2019 р. дані дії повторились, так за місцем роботи Позивачки на парковці біля будинку №12-Б по вул. Соборна у м. Миколаєві Відповідач на лобовому склі автомобіля Ford Kuga, 2017 року випуску, д/н НОМЕР_1 , розмістив плакат, змістом якого були вимоги зустрічі з сином. За даним фактом до Центрального відділу поліції ГУ ГП в Миколаївській області 14.08.2019 р. Позивачкою подана заява, зареєстрована в Журналі єдиного обліку за №20664. Згідно відповіді Центрального ВП від 12.09.2019 р., не вбачається ознак вчинення адміністративного або кримінального правопорушення.

21.08.2019 р. за місцем робота Позивачки на парковці біля будинку АДРЕСА_1 вул. Соборна у м. Миколаєві на лобовому склі автомобілю Відповідач розмістив плакат, змістом якого були вимоги побачень з сином. Цього разу крім закріплення плакату на склі, Відповідач навмисно пошкодив механізм склоочисника, яким і закріплював плакат на лобовому склі. Залишив після себе вивернутий склоочисник. Після включення автомобілю склоочисник не працював, не рухався. За даним фактом до Центрального відділу поліції ГУ ГП в Миколаївській області 21.08.2019 р. подана заява, зареєстрована в Журналі єдиного обліку за №21340. Згідно відповіді Центрального ВП від 12.09.2019 р., було встановлено, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини, які вирішуються у судовому порядку.

30.08.2019 р. о 18 год. 02 хв. Відповідач зайшов до під`їзду № АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , в якому Позивачці належить квартира АДРЕСА_4 , за цією ж адресою Позивачка зареєстрована та проживає разом з дитиною, та на вхідній двері невстановленим предметом наніс текст звернення того саме змісту, як і на лобовому склі автомобілю, але під час його нанесення двері зазнали пошкоджень, пошкоджено лакофарбове покриття, здерті краска та захисний шар, частково двері були продавлені та деформовані. Підтвердженням того, що дані дії вчинені Відповідачем також слугують записи камер відео спостереження, які розташовані в під`їзді. За даним фактом до Центрального відділу поліції ГУ ГП в Миколаївській області 30.08.2019 р. подана заява, зареєстрована в Журналі єдиного обліку за №22292. Та згідно відповіді Центрального ВП від 12.09.2019 р., формально в діях Відповідача вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, але через малозначність відсутні підстави для внесення вказаної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

02.09.2019 р. Відповідач очікував Позивачку біля Загальноосвітньої школи №59, в якій навчається ОСОБА_6 , намагався застосувати силу до ОСОБА_5 , погрожував їй фізичною розправою, вигукував образи, нецензурну лайку. Дії Відповідача були обмежені пересічними прохожими, які захистили Позивачку. Після зазначених дій Позивачка звернулась до Центрального відділу поліції ГУ ГП в Миколаївській області із заявою, яка була зареєстрована в Журналі єдиного обліку за №22564 від 02.09.2019 р. Згідно до відповіді від 13.09.2019 р. Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській обл., ознак адміністративного або кримінального правопорушення в діях Відповідача не виявлено.

Таким чином, у зв`язку із пошкодженням автомобілю та вхідних дверей Позивачки органами поліції активних та дієвих заходів не вжито звернулась, а з метою захисту прав та інтересів Позивачки, їй запропоновано звернутися до суду в цивільно-правовому порядку. Для ремонту механізму склоочисника Позивачка звернулась до Сервісного Центру Ford «Терра Моторс», та сплатила за виконання даних робіт 1508,10 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт №ТОВ-50759 від 21.08.2019 р., квитанціями про оплату від 21.08.2019 р..

Вартість заміни пошкоджених дверей становить 15499,98 грн., що підтверджується Рахунком №Счт/МУ-0087399 від 03.09.2019 р., Замовленням товару покупцем №Кзк/МУ- 0004206 від 03.09.2019 р.

Крім того, позивач вважає що розмір заподіяної Позивачці моральної шкоди, враховуючи обставини справи, за яких завдано шкоду, характер та обсяг душевних страждань, які вона терпить від Відповідача та переживає і зараз, виходячи з принципів розумності та справедливості, Позивачка оцінює у 50000,00 гривень.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні.

Третя особа, повідомлялася належним чином про слухання справи, та подала заяву про слухання справи за її відсутності.

Судом встановлено, що 21.08.2019 р. за місцем робота Позивачки на парковці біля будинку АДРЕСА_1 вул. Соборна у м. Миколаєві на лобовому склі автомобілю Відповідач розмістив плакат, змістом якого були вимоги побачень з сином. Цього разу крім закріплення плакату на склі, Відповідач навмисно пошкодив механізм склоочисника, яким і закріплював плакат на лобовому склі. Залишив після себе вивернутий склоочисник. Після включення автомобілю склоочисник не працював, не рухався. За даним фактом до Центрального відділу поліції ГУ ГП в Миколаївській області 21.08.2019 р. подана заява, зареєстрована в Журналі єдиного обліку за №21340. Згідно відповіді Центрального ВП від 12.09.2019 р., було встановлено, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини, які вирішуються у судовому порядку.

30.08.2019 р. о 18 год. 02 хв. Відповідач зайшов до під`їзду № АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , в якому Позивачці належить квартира АДРЕСА_4 , за цією ж адресою Позивачка зареєстрована та проживає разом з дитиною, та на вхідній двері невстановленим предметом наніс текст звернення того саме змісту, як і на лобовому склі автомобілю, але під час його нанесення двері зазнали пошкоджень, пошкоджено лакофарбове покриття, здерті краска та захисний шар, частково двері були продавлені та деформовані. Підтвердженням того, що дані дії вчинені Відповідачем також слугують записи камер відео спостереження, які розташовані в під`їзді. За даним фактом до Центрального відділу поліції ГУ ГП в Миколаївській області 30.08.2019 р. подана заява, зареєстрована в Журналі єдиного обліку за №22292. Та згідно відповіді Центрального ВП від 12.09.2019 р., формально в діях Відповідача вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, але через малозначність відсутні підстави для внесення вказаної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Для ремонту механізму склоочисника Позивачка звернулась до Сервісного Центру Ford «Терра Моторс», та сплатила за виконання даних робіт 1508,10 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт №ТОВ-50759 від 21.08.2019 р., квитанціями про оплату від 21.08.2019 р..

У статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 користувалася транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, що вона правомірно володіла цим майном, а тому має право на відшкодування завданої шкоди.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Встановивши, що майну, яким правомірно володіє позивач, з вини відповідача завдано шкоди, суд приходить доходить до висновку про задоволення позову в частині шкоди завданої автомобілю Ford Kuga, 2017 року випуску, д/н НОМЕР_1 у розмірі 1508,10 грн. і відшкодування цієї шкоди за рахунок відповідача.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача вартості заміни пошкоджених дверей у розмірі 15499,98 гривень суд виходить з наступного.

У судовому засіданні судом було роз`яснено право позивачу, призначити експертизу для визначення вартості пошкоджень, але позивач відмовився від призначення експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Судом були надані рівні можливості сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимоги позивача про стягнення вартості заміни пошкоджених дверей, а тому у суду нема підстав для задоволення таких вимог.

Достатніх доказів на підтвердження своїх доводів, що обґрунтовують позовні вимоги в частині стягнення вартості заміни пошкоджених дверей, позивачем не надано, а тому, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та об`єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає у задоволенні позовних вимог в частині стягнення вартості заміни пошкоджених дверей, слід відмовити.

Згідно ч.ч. 1, п. 3 2, 3, 4 та 5ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд вважає, що в наслідок пошкодження майна, була нанесена моральна шкода, але її розмір, враховуючи надане суду обґрунтування характеру та обсягу страждань позивача, характеру правопорушення, глибини душевних страждань, її душевні хвилювання, характер майнових і немайнових втрат, потрібно зменшити до 1 000 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі - 28,82 грн., що були понесені позивачем у справі.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 48, 81, 141, 259, 263-264 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення збитків та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1508,10 гривень матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 28 грн. 82 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідно до положень п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України, в редакції Закону України від 30.03.2020 року, №540-ІХ, який набрав чинності 02.04.2020 року, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, але не пізніше закінчення строку дії карантину.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Г. Нікітін