Справа № 344/3330/17
Провадження № 22-ц/4808/504/20
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.,

секретаря Бойчука Л.М.

за участю представника апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 11 квітня 2017 року у складі судді Пастернак І.А., ухвалене у м. Івано-Франківськ, по справі за заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А., заінтересовані особи: Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 про видачу та поновлення строку для пред`явлення до виконання дублікатів виконавчих листів, -

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А., заінтересовані особи: Івано-Франківський міський відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 звернулася із заявою про видачу дубліката виконавчого листата поновлення строку для пред`явлення їх до виконання.

Заяву обґрунтовувала тим, що на виконання судового рішення Івано-Франківським міським судом було видано виконавчі листи 0907/2-4566/2011.

15 липня 2016 року та 28 лютого 2017 року стягувач направив до відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ запити про хід виконавчого провадження, однак жодної відповіді на вказані запити так і не отримав. Проте, станом на даний час у ПАТ «ВіЕйБі Банк» відсутні оригінали виконавчих листів, виданих Івано-Франківським міським судом по справі №0907/2-4566/2011, про що комісією банку складено відповідний акт. Причиною втрати виконавчих листів є їх втрата під час поштової пересилки.

Наведені вище обставини також стали причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У зв`язку з вищенаведеним просила видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі №2-4566/2011 за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 2/08/12-05 від 13 травня 2008 року в розмірі 414 576,43 грн, в частині боржника ОСОБА_2 . Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11 квітня 2017 року заяву задоволено.

Видано дублікати виконавчих листів по цивільній справі № 0907/2-4566/2011 року про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість у розмірі 414 576,43 гривень за кредитним договором №2/08/12-05 від 13 травня 2008 року та щодо стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1 700,00 грн витрат по оплаті судового збору - щодо боржника ОСОБА_2 .

Виконавчі листи по справі №0907/2-4566/2011 року щодо боржника ОСОБА_2 , видані раніше визнано недійсними.

Поновлено ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.А. строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів №0907/2-4566/2011 виданих 08 листопада 2011 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі 414 576,43 гривень за кредитним договором №2/08/12-05 від 13 травня 2008 року - щодо боржника ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1 700,00 грн. витрат по оплаті судового збору - щодо боржника ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі на дану ухвалу ОСОБА_2 посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі документи, що виконавчі листи у частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором та судовим збором видавалися.

Крім того, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження втрати виконавчих листів до поданої стягувачем заяви не додано.

Вказує, що заявник жодних обставин, які могли б розглядатися в якості поважних причин пропуску строку на пред`явлення виконавчих листів до викання не навів, а суд першої інстанції безпідставного його поновив.

Крім того, банк, достовірно знаючи ще у листопаді 2015 року про те, що виконавчі листи у нього відсутні, і строк пред`явлення їх до виконання на той момент уже сплив, оскільки звертався із аналогічною заявою про видачу дублікатів виконавчих листів у частині солідарного боржника ОСОБА_3 , звернувся до суду за видачею дублікатів виконавчих листів стосовно нього лише у березня 2017 року.

У зв`язку з вищенаведеним, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України сторонами не подавався.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 адвокат Романюк А.Б. апеляційну скаргу підтримав з вищенаведених підстав.

Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлялися, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у їх відсутності на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідача, пояснення сторони, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що суд за заявою стягувача має право замість втраченого оригіналу виконавчого листа видати його дублікат. Крім того, суд дійшов висновку, що заявником пропущено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання з поважних причин, а тому такий строк підлягає поновленню.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду з наступних підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Так, згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 вересня 2011 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість у розмірі 414 576,43 гривень за кредитним договором №2/08/12-05 від 13 травня 2008 року Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1 700,00 грн. витрат по сплаті судового збору (а.с. 32).

28 вересня 2011 року представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів.

08 листопада 2011 року на виконання вищевказаного рішення Івано-Франківським міським судом було видано виконавчі листи, зокрема щодо боржника ОСОБА_2 (а.с. 82-83).

11 січня 2012 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження №30617076 (а.с. 82-83).

21 березня 2013 року постановою державного виконавця на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувану у зв`язку з відсутністю майна боржника (а.с. 82-83).

15 липня 2016 року та 28 лютого 2017 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» направляло до відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ запити про хід виконавчого провадження, однак вказані запити залишились без відповіді (а.с. 55-57).

Згідно витягу з Акту до Протоколу №1 від 31 жовтня 2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» постійно діючою робочою комісією встановлено втрату оригіналів виконавчих документів, зокрема, щодо поручителя ОСОБА_2 по кредитному договору № 2/08/12-05 від 13 травня 2008 року (а.с. 36).

Як вбачається із листа Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби №02-19/В-20 від 25 березня 2020 року надати суду засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №30617076 неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено, у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 81).

Згідно частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час подання заяви) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до частини першої статті 371 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви) стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Відповідно до статті 370 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви), замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Встановлено, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ«ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором був повернутий на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного станом на 21 березня 2013 року).

Статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент завершення виконавчого провадження) врегульовано порядок повернення виконавчого документу стягувачу. Зокрема, пунктом 2 частиною першою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року, чинній на момент завершення виконавчого провадження), встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. При цьому, частиною 5 вищезазначеної статті передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону, тобто протягом одного року.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року, чинній на момент повернення виконавчого листа), встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Аналогічне положення міститься також і в частині п`ятій статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючій редакції Закону.

Отже, ПАТ «ВіЕйБі Банк» вправі був повторно пред`явити виконавчий документ про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості до виконання протягом одного року з дня його повернення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та об`єктивні докази того, що копії будь-яких документів виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 , зокрема постанова державного виконавця про повернення виконавчого листа та власне виконавчий лист, були вручені ПАТ «ВіЕйБі Банк».

За правилами частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року, чинній на момент завершення виконавчого провадження), копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, які відповідно до статті 47 цього Закону надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Такі ж правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012 (провадження № 61-2884св18), від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц (провадження № 61-894св17), від 21 березня 2018 року № 6-676/10 (провадження № 61-5166св18), від 24 квітня 2018 року № 161/1441/14-ц (провадження № 61-835св18), від 15 серпня 2018 року № 2-1976/10 (провадження № 61-22036св18).

В матеріалах справи відсутні докази вручення ПАТ «ВіЕйБі Банк» поштового відправлення, а саме постанови про повернення виконавчого листа та оригіналу виконавчого листа. А тому немає підстав стверджувати те, що вони отримані стягувачем, і що ним не втрачено виконавчі листи.

Зважаючи на вищенаведене, а також враховуючи відсутність у матеріалах справи зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ПАТ «ВіЕйБі Банк» про видачу дублікату виконавчого листа, оскільки відсутні відомості про отримання банком згаданих виконавчих документів.

З огляду на встановлені обставини, виконавчий документ був втрачений не з вини стягувача, у зв`язку з чим ПАТ «ВіЕйБі Банк» було позбавлене можливості пред`явити вказаний документ до примусового виконання у передбачений законом строк.

Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним, суд першої інстанції, вірно застосувавши норми матеріального та процесуального права, прийшов до правильного висновку про видачу та поновлення строку для пред`явлення до виконання дублікатів виконавчих листів.

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі документи, що виконавчі листи у частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та судовим збором видавалися, на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються витягом зі спецрозділу ВП30617076. З даної інформаційної довідки вбачається, що на виконанні у ДВС перебував виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 141 476,43 грн заборгованості.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що банк ще у 2015 році знав про відсутність у нього виконавчих листів і строк до пред`явлення яких уже сплив, оскільки такі доводи не підкріпленні належними та допустимими доказами.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи також на увагу не заслуговують і висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, правильна по суті, тому підстав для її скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 травня 2020 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта