Номер провадження: 22-ц/813/5386/20
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

20.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2019 року вцивільній справі за позовною заявою Міністерства інфраструктури України до ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Зілковської Катерини Леонідівни, треті особи: Громадська організація «Причал №193 «Ярморочна», Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2018 року міністерство інфраструктури України звернулось з позовом до ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Зілковської Катерини Леонідівни, треті особи: Громадська організація «Причал №193 «Ярмарочна», Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» про витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини (т.1, а.с 1-93).

23 грудня 2019 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Кисельова В.К.) позовні вимоги Міністерства інфраструктури України до ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Зілковської Катерини Леонідівни, треті особи: Громадська організація «Причал №193 «Ярморочна», Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено частково. Витребувано з володіння ОСОБА_1 на користь Держави Україна в особі Міністерства інфраструктури України нерухоме майно у вигляді у вигляді 23/10000 часток нежитлових будівель спортивно-човнової станції Причал № 193 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , розташованих на земельній ділянці площею 1,1443 га, кадастровий номер земельної ділянки: :35:012:0006, що складаються з боксу № НОМЕР_2 у літ. «Ж» у складі приміщень: І поверх - 27 - основне площею 7,6 кв.м, загальною площею - 7,6 кв.м, основною площею - 7,6 кв. м. шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16 жовтня 2015 року з індексним номером 25338652, прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Зілковською Катериною Леонідівною щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 у вигляді 23/10000 часток нежитлових будівель спортивно-човнової станції Причал № 193 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , розташованих на земельній ділянці площею 1,1443 га, кадастровий номер земельної ділянки: :35:012:0006, що складаються з боксу № НОМЕР_2 у літ. «Ж» у складі приміщень: І поверх - 27 - основне площею 7,6 кв.м, загальною площею - 7,6 кв.м, основною площею - 7,6 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави Україна в особі Міністерства інфраструктури України судовий збір у розмірі 1762 гривні (т.2, а.с 161-174).

03 лютого 2020 року через канцелярію Одеського апеляційного суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2019 року. Апелянт не погоджується з даним рішенням суду першої інстанції, оскільки воно прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки доводам та доказам відповідача, зокрема судовим рішенням у справі №15/158-09-5429 про визнання за державою в особі Міністерства транспорту та зв`язку України права власності на об`єкти нерухомості, розташовані за адресою АДРЕСА_2 . Одеська міська рада відмовила в оформленні свідоцтва на право власності державної власності на спірні об`єкти, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про визнання за державою в особі позивача права власності. Апелянт пояснює, що судноремонтним заводом в 1976 році за рахунок державних коштів ніякого будівництва на земельній ділянці площею 0,6 га по АДРЕСА_2 не здійснювалося, що було встановлено судовим рішенням господарського суду Одеської області від 24 лютого 2010 року. Натомість оскаржуване рішення взагалі не містить оцінки доводам Відповідача та встановленим обставинам по справі №15/158-09-5429. Судом не було мотивовано, чому даний доказ Відповідача не був прийнятий до уваги, чому відхиляється судом, що свідчить про порушення принципу повноти, об`єктивності розгляду справи та порушення принципу змагальності сторін. Натомість позивач не надав до суду доказів будівництва, введення в експлуатацію, проведення державної реєстрації судноремонтним заводом і відповідно до цього набуття права власності судноремонтним заводом або Міністерством інфраструктури України. Із наявних у матеріалах доказів вбачається, що позивач може бути лише власником матеріалів, обладнання тощо, як були використані в процес будівництва майна, що не було введено в експлуатацію, за умови підтвердження самого факту будівництва. На думку апелянта, позовна заява не містить будь-якого обґрунтування та доказів того, що бокс відповідача №17 входить до складу майна, який належить позивачу на праві власності, оскільки технічні характеристики об`єктів нерухомості не дають змоги встановити їх тотожність, що виключає можливість його витребування. На момент відчуження майна відповідачу, позивач не мав права власності на нерухоме майно, натомість ГО «Причал №193 Ярмарочна» мала всі підтверджуючі документи, про право власності на відчужуваний об`єкт нерухомості і це право було зареєстроване належним чином. Отже особу не може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і змагальним принципами міжнародного права, а при вирішення питання ро можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. У даному випадку відсутні інтереси суспільства, які дозволяли б позбавити права власності осіб, які набули спірні об`єкти нерухомості за дійсним договором купівлі - продажу, а ні позивач, а ні суд їх не обґрунтували. Апелянт просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2019 року, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст рішення Суворовського районного суду м. Одеси було складено 02 січня 2020 року. Апеляційну скаргу було подано до Одеського апеляційного суду м. Одеси 03 лютого 2020 року. Отже строк на апеляційне оскарження спливає 01 лютого 2020 року. Оскільки 01 лютого 2020 року є вихідний день (субота), тому строк на апеляційне оскарження не є пропущеним.

06 лютого 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (суддя Дрішлюк А.І.) вказану апеляційну скаргу було залишено без руху, у зв`язку з несплатою апелянтом судового збору.

Відповідно до заяви від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до якої додається квитанція про сплату судового збору, апелянтом було усунуто недоліки які були вказані в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Так, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні та на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, суд вважає за необхідне відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2019 року.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2019 року вцивільній справі за позовною заявою Міністерства інфраструктури України до ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Зілковської Катерини Леонідівни, треті особи: Громадська організація «Причал №193 «Ярморочна», Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк