Справа № 368/242/20
Рішення 2/368/280/20

Іменем України

"14" травня 2020 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою та просив стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на свою користь заборгованість за договором позики від 30 червня 2019 року у сумі 90000,00 грн. на повернення позики , 39650,00 грн. - процентів, 1350,00 грн. - інфляційних, 1946,96 грн. - 3% річних та судовий збір в розмірі 1329,50 грн.

Мотивував заяву тим, що 30.06.2019 року що між ним та відповідачем було укладено Договір позики грошових коштів, відповідно до якого надав відповідачу кошти в сумі 102000 грн. Позикодавець надав кошти відповідачу під 5% в місяць.

Згідно укладеного Договору строк позики розпочинається з моменту набрання чинності договором і діє до 01 листопада 2019 року.

Згідно п.6.1 Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, тобто 30.06.2019 року.

Згідно із п.5.1 Договору після закінчення строку, визначеного в п.4.1 договору, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику протягом трьох діб, але не пізніше 3 днів - 04 листопада 2019 року крім випадку, передбаченого у п 4.2 договору.

У строк, передбачений Договором, відповідач свій борг не повернув, чим порушив виконання покладених на нього обов`язків.

21.11.2019 року звернувся до відповідача з вимогою щодо перерахування суми заборгованості та відсотків річних. 22.11.2019 року ОСОБА_2 повернув 12000 грн. Таким чином сума основної заборгованості складає 90000 грн.

Проценти за користування позикою відповідачем становлять 39650 грн., а також 3% річних від простроченої суми складають 1946,96 грн, інфляційні - 1350 грн.

Станом на момент подачі заяви до суду ОСОБА_2 борг повернуто не було.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав і доповнив, що 11.03.2019 року відповідач повернув йому ще 20000 грн. основного боргу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що договір на який посилається позивач він підписував але грошей по ньому не отримував . В дійсності він був винен 86000 грн. за товар який брав до підписання договору і який не повернув, а також відсотки на вказану суму .

Судом встановлено, що 30.06.2019 року що між позивачем та відповідачем було укладено Договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач надав відповідачу кошти в сумі 102000 грн. під 5% в місяць.

Згідно укладеного Договору строк позики розпочинається з моменту набрання чинності договором і діє до 01 листопада 2019 року.

Згідно п.6.1 Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, тобто 30.06.2019 року.

Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позивальникові) грошові кошти, а позивальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно із п.5.1 Договору після закінчення строку, визначеного в п.4.1 договору, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику протягом трьох діб, але не пізніше 3 днів - 04 листопада 2019 року крім випадку, передбаченого у п 4.2 договору.

У строк, передбачений Договором, відповідач свій борг не повернув, чим порушив виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

21.11.2019 року позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо перерахування суми заборгованості та відсотків річних.

Згідно ст.. 1048 ч.1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

22.11.2019 року ОСОБА_2 повернув позивачу 12000 грн. та 11.03.2020 року повернув позивачу 20000 грн. Таким чином сума основної заборгованості складає 70000 грн. 0-20000=70000).

Проценти за користування позикою відповідачем з 1.07.2019 року по 31.10.2019 року становлять 20910 грн. з розрахунку 102000Х5%:30Х123 дні =20910 грн., а також 3% річних від простроченої суми за період який просив позивач з 1.07.2019 року по 21.11.2019 року складають 1946,96 грн. з розрахунку 102000Х3%:365дн.Х144 дні =1946,96 грн., інфляційні за період який просив позивач за вересень 2019 року січень 2020 року складають - 1350 грн. з розрахунку 101,5% індекс інфляції за вказаний період на суму боргу 90000 грн.

Позивач при розрахунку процентів за користування позикою відповідачем вказав період з 1.07.2019 року по 21.11.2019 року на суму 102000 грн. і нарахував 24650 грн. і вказав період з 22.11.2019 року по 29.02.2020 року на суму 90000 грн. і нарахував 15000 грн. , а всього нарахував 39650 грн. процентів. Але нарахування процентів за користування позикою після закінчення строку на який надавалась позика не відповідає положенням ст.ст. 1048 ч.1 ЦК України .

Згідно п.3.2 договору позики підписання цього договору позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця позики в розмірі , зазначеному в п.2.1 цього договору в якому зазначено розмір позики 102000 грн. Відповідач підписав договір позики і його посилання на те, що не отримував вказаного розміру позики не підтверджено відповідачем доказами.

Тому стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 30 червня 2019 року у сумі 70000,00 грн. на повернення позики , 20910 грн. - процентів, 1350,00 грн. - інфляційних, 1946,96 грн. - 3% річних .

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просив стягнути з відповідача всього 132946,96 грн. Задоволено позов на суму 94,206,96 грн., тобто на 70,86 відсотка.

А тому слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 942,08 грн. пропорційно суми задоволеного позову від сплаченого судового збору в розмірі 1329,50 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 1046, 1047, ч.1 ст. 1049, 625 ч.2 ЦК України, ст.ст.12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (адреса: АДРЕСА_2 ), РНОКПП: НОМЕР_2 заборгованість за договором позики від 30 червня 2019 року у сумі 70000,00 грн. на повернення позики , 20910 грн. - процентів, 1350,00 грн. - інфляційних, 1946,96 грн. - 3% річних та судовий збір в розмірі 942,08 грн.

В решті позову про стягнення більшої суми на повернення позики та більшої суми процентів - відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 19.05.2020 року.

Суддя: В.І. Кириченко