УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:

головуючого суддi Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

з участю представника скаржника Пінчук В.В.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про скасування постанови про арешт коштів боржника,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника, винесену головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Іл`юк Наталії Валеріївни від 26.11.2019 року по виконавчому провадженню №59890083.

Скаржник покликається в скарзі на те, що про наявність оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника від 26.11.2019 року йому стало відомо після ознайомлення його представника з матеріалами виконавчого провадження 05.12.2019 року. Зазначає, що арешт на майно накладається не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення, виключно для забезпечення виконання рішення суду. З моменту відкриття провадження і до моменту оскаржуваної постанови майновий стан боржника не змінювався. У державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про арешт коштів боржника.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримала, просила задоволити.

Представник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, Постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Іл`юк Наталії Валеріївни від 27.08.2019 року відкрито виконавче провадження №ВП 59890083 за виконавчим листом № 2-4847/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 522665,66 грн, та 3961,39 судового збору.

Постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Іл`юк Наталії Валеріївни від 26.11.2019 року про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч.6 ст.48 Закону №1404-VIII).

Згідно ч.1, 2 ст.56 Закону №1404-VIII, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

За змістом частини третьої цієї статті, арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Суд звертає увагу на те, що при винесенні постанови про арешт коштів боржника державний виконавець повинен враховувати певні законодавчі обмеження, зокрема: перелік майна, на яке не може бути звернено стягнення чи накладено арешт на кошти, суму стягнення, в межах якої такий арешт може бути накладений, а також державний виконавець наділений правом накладати арешт на все майно боржника чи окремо визначене, виходячи з наявної у нього інформації щодо майнового стану боржника в кожному конкретному випадку.

При цьому, накладення арешту на кошти боржника має бути співрозмірним із сумою, яка підлягає стягненню.

При вирішенні даного спору суд вважає за доцільне дати оцінку спірній постанові, виходячи з принципу пропорційності, який є загальноправовим принципом, спрямованим на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються та дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу, та засобами їх досягнення.

Отже, принцип пропорційності являє собою загальний, універсальний принцип права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця доводяться виконавцем до відома сторін виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим відправленням або доставляються кур`єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, постанов передбачених п.п1-4 ч. 9 ст. 71 цього закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Разом з тим, доказів надсилання рекомендованим поштовим повідомленням відправленням або простим відправленням постанов та документів за матеріалами даного виконавчого провадження суду надано не було.

У постанові Верховного Суду від 04.07.2019 року по справі № 826/7561/16 в п.45 зроблено висновок, що, законодавством, на момент виникнення спірних правовідносин, покладено обов`язок на державного виконавця надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Це зумовлено тим, що сторона виконавчого провадження має право знати про дії, що вчиняються державним виконавцем під час виконання функцій покладених Законом на останніх. Така вимога Закону обумовлена, зокрема, тим, що для вчинення добровільного виконання рішення суду боржнику необхідно знати про строки протягом яких він може виконати своє зобов`язання добровільно, не чекаючи при цьому вжиття виконавцем заходів щодо стягнення у примусовому порядку.

Дана позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №810/5107/14 від 10.05.2018 року у справі № 826/4030/16.

В постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 816/463/15-а в п.16 зазначається, що до початку примусового виконання рішення державний виконавець повинен пересвідчитися чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі відсутності підтверджуючого факту отримання боржником копії цієї постанови державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії, що спрямовані на примусове виконання рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що на час ухвалення державним виконавцем постанови від 26.11.2019 року про арешт коштів боржника, боржник ОСОБА_1 була не повідомлена про відкриття виконавчого провадження, а отже не була обізнана про початок обов`язку сплати боргу на підставі рішення Рівненського міського суду.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватись положеннями Конституції України, п. 6ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Законами України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Приймаючи до уваги зазначене, а також ту обставину, що державний виконавець не надав жодних доказів, які б підтвердили правоту його дій, як державного виконавця, суд приходить до висновку про задоволення скарги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-268, 273, 354, 355,450,451ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Іл`юк Наталії Валеріївни про скасування постанови про арешт коштів боржника від 26.11.2019 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Іл`юк Наталії Валеріївни про арешт коштів боржника від 26.11.2019 року у ВП №59890083.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним Кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Суб`єкт оскарження старший державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), місце знаходження: 33028, м.Рівне, вул.. Замкова,22А, .

Суддя І.О. Гордійчук