Справа № 347/571/18
Провадження № 22-з/4808/33/20
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач Василишин
У Х В А Л А

21 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Максюти І.О., Горейко М.Д.

секретаря Маслей А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за позовом ОСОБА_2 , поданого в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховинського районного суду від 18 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23.04.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено,ухвалу Верховинського районного суду від 18 лютого 2020 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

08.05.2020 року на адресу Івано-Франківського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови про вирішення питання судових витрат. Клопотання обгрунтовано тим, що при ухваленні постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23.04.2020 року судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а саме про повернення апелянтці 420 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Статтею 264, 265 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат та зазначає про це у резолютивній частині рішення суду.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що апеляційний суд не здійснював перегляд справи за позовом ОСОБА_2 , поданого в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності по суті, а переглядав судове рішення суду першої інстанції з процесуальних підстав, зокрема, щодо залишено позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Оскільки апеляційний суд справу направив на новий розгляд, а не розглядав спір по суті, підстав для застосування ч.3 ст. 259 ЦПК України немає.

Слід зазначити, що розподіл коштів, сплачених за подання апеляційної скарги, здійснює суд після вирішення спору у справі по суті відповідно до його результатів, а тому звернення заявника за постановленням додаткового рішення для розподілу судових витрат на даній стадії є передчасним.

Керуючись ст.ст. 270, 389 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за позовом ОСОБА_2 , поданого в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховинського районного суду від 18 лютого 2020 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О.

Горейко М.Д.