Провадження №2/760/6250/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

10 липня 2020 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

Позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, в якому просить:

- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частини квартири за номером АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм чинного ЦПК України, у позовній заяві почергово повинно бути викладено по кожній позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує цю позовну вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин підстави також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше - для визначення предмета доказування по даній справі.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України.

Позовна заява не відповідає вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України, відповідно до яких до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду позивачем заявлено позовні вимоги немайнового та майнового характеру. При цьому, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3573,14 грн, що підтверджується квитанціями.

Згідно Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01.01.2020 № 3674-VI, розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фінансовому розмірі.

Частиною 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102 грн.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 за №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 за №15) передбачено, що вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Дійсну ринкову вартість на час розгляду спору може визначити тільки спеціаліст в цій галузі, ані позивач ані суд не є спеціалістами у визначення вартості нерухомості. Тому належним та допустимим доказом підтвердження дійсної ринкової вартості може бути зокрема звіт про оцінку нерухомого майна. Таким чином, докази про оцінку квартири, а саме фотокартки з Інтернет сторінок щодо продажу квартир, під час визначення суми сплати судового збору є неналежним та недопустимим доказом.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач визначила вартість ј частини квартири за номером АДРЕСА_2 за допомогою сайтів з купівлі-продажу нерухомості, що не може бути належним та допустимим доказом вартості вищевказаної квартири. Тому позивачу необхідно надати суду Звіт про оцінку нерухомого майна та сплатити судовий збір у відповідному розмірі, а саме сплатити 1 відсоток від вартості ј частини вищезазначеної квартири згідно Звіту про оцінку нерухомого майна.

Крім того, до позовної заяви додано окреме клопотання про витребування доказів де позивач просить витребувати ряд доказів.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч.3 ст.116 ЦПК України).

Частиною 2 ст.116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Стаття 84 ЦПК України передбачає процедуру звернення до суду з заявою про витребування доказів та процесуальні аспекти і можливості витребування доказів, в свою чергу способами забезпечення судом доказів є зокрема витребування доказів, допит свідків, що передбачено ст.116 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Однак, позивач не надає суду доказів вжиття вищезазначений заходів та причин неможливості самостійного отримання цих доказів.

Крім того, слід зазначити, що позивач є особою за заявою якої відкрита спадкова справа, тому остання має можливість самостійно ознайомитись з матеріалами нотаріальної справи та звертатися до нотаріуса з відповідними заявами і клопотаннями.

Частина 3 ст.117 ЦПК України, передбачає, що за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01.01.2020 № 3674-VI, розмір ставки судового збору за забезпечення доказів або позову, яка подана фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже позивачу необхідно сплатити за клопотання судовий збір за забезпечення доказів в розмірі 384,20 грн на наступні реквізити: отримувач коштів: УК у Солом`янському районі/Солом`янський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Тобто, позивачу необхідно надати суду докази звернення до установ, в яких просить витребувати докази з вимогою отримання доказів та подальшою відмовою останніх та звернутися до суду з заявою про забезпечення доказів у порядку передбаченому ст.116 ЦПК України, сплативши судовий збір відповідно до ч.3 ст.117 ЦПК України.

Щодо складу осіб визначених позивачем під час подання позовної заяви, слід зазначити наступне.

Прерогативою визначення складу осіб, що беруть участь у справі та є відповідачами, наділений позивач, в цьому контексті слід зазначити наступне.

Враховуючи судову практику та висновки вищестоящих судів, невірно визначений відповідач, тобто неналежний відповідач, може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Позивачем в якості відповідача визначена Київська міська рада, при цьому позивачу достеменно відомо про існування онуків померлого, які також можуть бути спадкоємцями, однак позивач визначив їх процесуальний статус, як третіх осіб.

Також, з матеріалів справи вбачається, що право на спадкування позивача порушено відмовою нотаріуса п`ятої державної нотаріальної контори, шляхом винесення постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Однак позивачем взагалі не визначено процесуальний статус останнього з урахуванням того, що п`ята державна нотаріальна контора не є окремою юридичною особою, а входить до складу Територіального управління юстиції у м. Києві.

Вимоги, що пред`являються до змісту позовної заяви чітко визначені у ст.ст.175.177 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Зазначені недоліки не дають правових підстав для відкриття провадження по справі, оскільки є суттєвими.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

На підставі викладеного вище, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачам строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Недоліки необхідно усунути шляхом виконання всіх вимог зазначених в цій ухвалі суду та поданням позовної заяви в новій редакції у відповідній кількості до осіб, які мають бути залучені для розгляду справи.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачам.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О. Козленко