ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-6503/11 Номер провадження 22-ц/814/1530/20Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Панченка О.О., Пікуль В.П., при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого апеляційну скаргу подано його представником адвокатом Марченко Галиною Іванівною на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2020 року у справі за заявою адвоката Марченко Галини Іванівни в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій прохала скасувати арешт, накладений на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.11.2011 р. №2-6503/11, накладеного в якості забезпечення позову по вказаній цивільній справі.

В обґрунтування заяви зазначила, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави у справі №2- 6503/11 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 в якості забезпечення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 22 798,81 грн. На момент звернення із позовом ОСОБА_1 виїхав за межі України (виїзд відбувся у 2009 році) та до цього часу в Україну не повертався. У подальшому дружина ОСОБА_1 ОСОБА_4 борг чоловіка сплатила, а виконавчий документ про стягнення боргу до примусового виконання не пред`являвся. Виконавче провадження стосовно ухвали про забезпечення позову закрите та у подальшому знищене.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

З вказаною ухвалою суду не погодився ОСОБА_1 в інтересах якого апеляційну скаргу подано його представником адвокатом Марченко Галиною Іванівною, в якій остання прохала скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати забезпечення позову по справі №2-6503/11 накладене ухвалою від 14.10.2011 року у формі накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_1 .

Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права. Зокрема вказує, що виконавчий лист стосовно ОСОБА_1 по справі №2-6503/11 не видавався, за видачею такого виконавчого листа ПАТ КБ «Приватбанк» ніколи не звертався, що свідчить про повне виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк». Вказує, що з Інформдовідки з реєстру прав власності на нерухоме вбачається, що за ОСОБА_1 обліковується дві трикімнатні квартири. Ціна позову ПАТ КБ «Приватбанк» складала 27900,00 грн., що значно менше, чим вартість майна, належного ОСОБА_1 . Тому вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно боржника є надмірним та явно не співмірним забезпеченням із ціною заявленого позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін та інших осіб по справі. На моменту розгляду справи був присутній представник апелянта, інші сторони по справі будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що в провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувала на розгляді цивільна справа №2-6503/11 (провадження №2/1622/18787/11) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № SAMDN0109 від 08.02.2006 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.10.2011 р. забезпечено позов шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми заявлених позовних вимог 22798,81 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.10.2011 р. забезпечено позов шляхом обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07.12.2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено повністю, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22698,81 грн., державне мито 227,99 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 100,00 грн. Вказане рішення суду набрало законної 06.03.2012 року.

05.02.2020 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій прохала скасувати арешт, накладений на все майно відповідача ОСОБА_1 в якості забезпечення позову у справі.

Необхідність скасування арешту обґрунтована відсутністю відкритого на виконання вказаного рішення суду виконавчого провадження з примусового виконання, а також повним погашенням боргу по кредиту перед Банком, про що надано Гарантійний лист АТ КБ «ПриватБанк» від 14.02.2020 року та копію квитанції до Гарантійного листа.

Відмовляючи у задоволенні заяви адвоката Марченко Г.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження виконання рішення суду та відсутності заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» по кредиту №SAMDN0109, а тому відсутні підстави вважати, що відпала необхідність в накладенні арешту, як заходу забезпечення позову АТ КБ «ПриватБанк», вжитого на виконання рішення суду про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу за кредитом № SAMDN0109.

Разом з цим, місцевий суд зазначив, що довідку про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» по кредиту № SAMDN0109 суду не надано, тому підстав для скасування арешту, вжитого судом в якості забезпечення позову по вказаній цивільній справі відсутні, отже в задоволенні заяви слід відмовити.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону.

Відповідно дост. 158 ЦПК Українисуд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотання учасника справи.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Згідно з ч. ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України(в редакції, що діяла на момент подачі заяви) у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Слід зауважити, що заходи забезпечення позову накладені судом до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства Українита інших законодавчих актів»№ 2147-VIIIвід 03.10.2017року (15 грудня 2017 року), котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України провадження уцивільних справах здійснюється відповіднодо законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Так, надаючи оцінку доказам, наданим стороною заявника на підтвердження факту відсутності заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № SAMDN0109 від 08.02.2006 року, судом встановлено наступне.

Гарантійний лист АТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») наданий ОСОБА_1 , як позичальнику (клієнту Банку) визначає, що станом на 14.02.2020 рік останній має заборгованість перед банком за кредитним договором №SAMDN0109 у розмірі 49237,42 грн., а також наявна заборгованість зі сплати штрафу 18199,06 грн.

Вказаним гарантійним листом надано право ОСОБА_1 погасити до 13.06.2020 р. тільки суму 4983,00 грн. по кредиту № SAMDN0109 (карта універсальна) та 4803,00 грн. по штрафу, а всього 9786,00 грн. на транзитний рахунок банку НОМЕР_1 , відкритий на його ім`я, з щомісячною виплатою починаючи з лютого 2020 року. Також, у вказаному гарантійному листі зазначено, що по внесенню суми у розмірі 9786,00 грн. на вказаний транзитний рахунок банку НОМЕР_1 до вказаної дати (до 13.06.2020 року) Банком буде списана вся сума заборгованості, яка залишилася по вищевказаним активам.

Однак, гарантійний лист Банку не є безумовним доказом відсутності заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» по кредиту № SAMDN0109. Тому, на підставі цього листа не можна стверджувати, що за відсутності боргу необхідність в арешті, як заході забезпечення позову, вжитого на виконання вищевказаного рішення суду, відпала потреба.

Так, надана заявником до гарантійного листа копія чека про здійснення оплати 14.02.2020 року, платником зазначено: ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_1 , Банк отримувача: АТ КБ «ПриватБанк»; дебет: НОМЕР_2 *** *** 1409, кредит: 2909 НОМЕР_3 ***5893 ; сума платежу: 9786,00 грн.; призначення платежу: надходження готівки за платіжними картками. Тобто, встановити достовірно, що оплата здійснена за вищевказаним гарантійним листом не вбачається за можливе (серед іншого, рахунок оплати, вказаний у гарантійному листі та рахунок оплати згідно з чеком не збігається).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження відсутності заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» по кредиту №SAMDN0109, а тому відсутні підстави вважати, що відпала необхідність в накладенні арешту, як заходу забезпечення позову АТ КБ «ПриватБанк», вжитого на виконання рішення суду про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу за кредитом № SAMDN0109.

Довідку про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» по кредиту № SAMDN0109 суду не надано.

Доводи апелянта про те,що виконавчий лист стосовно ОСОБА_1 по справі №2-6503/11 не видавався, за видачею такого виконавчого листа ПАТ КБ «Приватбанк» ніколи не звертався, що свідчить про повне виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк», є необгрунтованими, оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів, тому правових підстав для скасування заходів забезпечення позову немає.

Разом з цим слід зазначити, що ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 14.10.2011 р. якою забезпечено позов шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми заявлених позовних вимог 22798,81 грн, ОСОБА_1 не оскаржувалась, а тому доводи апелянта про те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно боржника є не співмірним із ціною заявленого позову є необгрунтованими.

З огляду на викладене, зокрема вбачаючи вказані вище приписи норм права, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що підстав для скасування арешту, вжитого судом в якості забезпечення позову по вказаній цивільній справі відсутні, отже суд дійшов до правильного висновку відмовивши заявнику у задоволенні заяви.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.375, ст.ст.381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого апеляційну скаргу подано його представником адвокатом Марченко Галиною Іванівною - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови суду виготовлено 28 липня 2020 року.

Головуючий: _____________ Г.Л. Карпушин

Судді: ______________ О.О. Панченко _____________ В.П. Пікуль