Провадження № 2/645/956/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 травня 2020 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Алтухова О.Ю.,

за участі секретаря судових засідань Волкової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28.08.2018 року у сумі 170 776 грн. 06 коп., та судових витрат.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28 серпня 2018 р. між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 36_0175, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у розмірі визначеному кредитним договором, а саме 170 400,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 26 серпня 2023 року, відповідно кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (відсотків) в розмірі 56 процентів річних. Відповідач свої зобов`язання не виконує, в наслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 18 липня 2019 року становить 170 776,06 грн., яка складається з: 146 690,10 грн. сума прострочених чергових платежів за кредитом (основний борг); 21 542,58 грн. сума прострочених відсотків за користування кредитом; 2 824,87 грн. загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів та відсотків; 9,23 грн. загальна сума інфляційних втрат від прострочених відсотків; 140,66 грн. загальна сума 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсоткам. Відповідач добровільно свої зобов`язання не виконує, в зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 30 вересня 2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, по справі призначено судове засідання.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 09 січня 2020 року вказана цивільна справа передана в Фрунзенський районний суд м.Харкова для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20 лютого 2020 року справу прийнято до провадження, призначено судовий розгляд.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача за довіреністю ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі, в якому він підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення (а.с.78, Вх№7588).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного висновку.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 27 серпня 2018 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №36_0175 відповідно до умов якого банк надає кредит позичальнику в загальному розмірі 170 400,00 грн. на строк 60 місяців з терміном повернення кредиту не пізніше 26 серпня 2023 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору (а.с.7-15).

Відповідно п.2.4. кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 відсотків річних. Процентна ставка є фіксованою. Проценти нараховуються банком щомісячно на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником. Починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного цим договором.

Відповідно п.п. 3.3.3. кредитного договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 2840,00 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітнім, починаючи з вересня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором.

Пунктом 8.3 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за несвоєчасне повернення кредиту. Так, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 відсотків суми простроченого платежу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

Згідно ст.530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник що прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за заподіяні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитом.

Станом на 18 липня 2019 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 170 776,06 грн., яка складається з: 146 690,10 грн. сума прострочених чергових платежів за кредитом (основний борг); 21 542,58 грн. сума прострочених відсотків за користування кредитом; 2 824,87 грн. загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів та відсотків; 9,23 грн. загальна сума інфляційних втрат від прострочених відсотків; 140,66 грн. загальна сума 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсоткам. Вказане підтверджується розрахунком, який надано позивачем (а.с.5-6).

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Станом на день розгляду справи доказів, що заборгованість відповідачем погашена суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і стягує з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №36_0175 від 27 серпня 2018р. у загальному розмірі 170 776 грн.06 коп.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 4, 5, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 629, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 263, 264-265, 280-282, 284, 287, 288, 289 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором №36_0175 від 27 серпня 2018 року у сумі 170 776 (сто сімдесят тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 06 коп., яка складається з: 146 690,10 грн. сума прострочених чергових платежів за кредитом (основний борг); 21 542,58 грн. сума прострочених відсотків за користування кредитом; 2 824,87 грн. загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів та відсотків; 9,23 грн. загальна сума інфляційних втрат від прострочених відсотків; 140,66 грн. загальна сума 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1921 грн.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого на підставі постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), строки визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач АТ «Державний ощадний банк України», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд.27.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , вказане в позовній заяві місце проживання: АДРЕСА_1 , -

Повний текст рішення складено 19.05.2020 року.

Суддя -