Справа № 431/1695/20
Провадження №2-о/431/601/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Пелиха О.О.,

за участю секретаря с/з Чесалової О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив суд винести рішення, яким визнати акт форми Н-1 «о несчастном случае на производстве» складений 24 липня 1993 року, на шахті ім. «Тюленіна» за наслідками розслідування нещасного випадку на виробництві у відношенні потерпілого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документом що має юридичне значення для призначення та проведення страхових виплат.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що з 24.05.1993 року, він працював пыдземним електрослюсарем на шахті ім.Тюленіна п/о «Краснодонвугілля». 23.07.1993 року о 13 годині 30 хвилин, на роботі з ним стався нещасний випадок від якого він був травмований електропотягом який зійшов з рельсового путі і прижав його до фланцю насосу, про що 24.07.1993 року, був складений акт форми Н-1 №54 про нещасний випадок на виробництві згідно законодавчих актів, що діяли на момент отримання травми. Акт було складено у чотирьох екземплярах. 22.11.1993 був звільнений за ст.40 п.2 КЗОТ України за станом здоров`я, встановленням інвалідності 2-ї групи. В наслідок нещасного випадку, у зв`язку з втратою працездатності, Краснодонським відділом соціального захисту населення, йому була призначена пенсія. Оскільки факт нещасного випадку, який стався з ним в період роботи на шахті ім. Тюленіна п/о «Краснодонвугілля» не заперечувався і був підтвердженим актом форми Н-1 №54 від 24.07.1993р., оригінал якого зберігається на підприємстві. Оформлення акту було здійснено згідно діючого на той час законодавства і зауважень з боку Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України з приводу оформлення акту не було. З початком Антитеррористичної операції з червня 2014 року виплату страхових виплат було припинено, а у зв`язку з хворобою та поганим станом здоров`я не мав змоги перетнути лінію розмежування для переоформлення страхових виплат на території України. Тому з червня 2014 року пенсію за інвалідністю не отримував. 18.12.2019 року звернувся з заявою до Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області для видачі направлення для проходження МСЕК, проте листом від 18.12.2019 року йому було відмовлено у видачі направлення для проходження МСЕК, посилаючись на положення ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Разом з тим, зазначено, що вищевказаний акт форми Н-1 вважається нелегітимним та потребує заміни або його легітимність повинна бути визначена у судовому порядку. Встановлення вищевказаного факту має для нього юридичне значення, оскільки наддасть право на отримання пенсії.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, в заяві просив суд розглянути справу без його участі.

Заінтересована особа представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до суду не з`явився. В своїй письмовій заяві, наданій суду, не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 та просив суд розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, перевіривши наведені в заяві доводи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є громадянином України.

Працюючі з 24.05.1993 року підземним електрослюсарем на шахті ім. Тюленіна п/о «Краснодонвугілля» ОСОБА_1 23.07.1993 року о 13 годині 30 хвилин отримав травму, про що був складений акт форми Н-1 №54 про нещасний випадок. 22.11.1993 року заявника за станом здоров`я було звільнено, встановлено інвалідності 2-ї групи.

З червня 2014 року страхову виплату заявнику було припинено у зв`язку з АТО, він не мав змоги перетнути лінію розмежування для переоформлення страхових виплат на території України пенсію за інвалідністю не отримував.

18.12.2019 року ОСОБА_1 звертався з заявою до Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області для видачі направлення для проходження МСЕК, проте листом від 18.12.2019 року було відмовлено у видачі направлення для проходження МСЕК.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», передбачено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.

Визнання акту форми Н-1 №54 від 24.07.1993р., документом, що має юридичне значення має для заявника юридичне значення, оскільки наддасть йому можливість призначення та проведення страхових виплат.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12-13, 259, 263-265, п.7 ч.1 ст. 315, 317 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Визнати акт форми Н-1 «о несчастном случае на производстве» складений 24 липня 1993 року, на шахті ім. «Тюленіна» за наслідками розслідування нещасного випадку на виробництві у відношенні потерпілого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документом що має юридичне значення для призначення та проведення страхових виплат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старобільський районний суд Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О. Пелих