Справа № 311/31/20
Провадження № 2/311/350/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що 22 червня 2005 року Василівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист №2-241, відповідно до якого з нього на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного виконавчого листа в подальшому було відкрито виконавче провадження.

29 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області зареєстровано другий шлюб позивача з ОСОБА_5 , про що зроблено актовий запис №27. Від вказаного шлюбу позивач має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якими позивач проживає однією родиною.

25 листопада 2019 року між позивачем та ПП ОСОБА_3 укладено трудовий договір.

Позивач зазначає, що розмір аліментів, визначений судом, значно порушує та обмежує не лише його права, а й членів його сім`ї.

На сьогоднішній день у позивача на утримані знаходиться три особи: дружина та діти.

Враховуючи викладене, позивач просить зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі, з ј частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття на 1/8 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з часу звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач надала суду відзив, зміст якого зводиться до наступного.

Відповідач ОСОБА_2 не визнала позовні вимоги та зазначила, що укладення позивачем трудового договору з його новою дружиною не є підставою для зменшення розміру аліментів за відсутності судових рішень про стягнення аліментів з позивача на утримання інших дітей. Крім того, відповідач зазначає, що на теперішній час відчуває погіршення матеріального становища, оскільки проживає разом з дітьми та матір`ю-інвалідом у будинку з пічним опаленням, має у користуванні земельну ділянку 0,15 га., субсидією не користується, будь-якої державної допомоги не отримує, на обліку у Центрі зайнятості не перебуває. Відповідач, в свою чергу, має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 13 122,22 грн. Спільна донька, ОСОБА_4 , перебуває на «Д» обліку у лікаря через поганий зір та постійно хворіє, у зв`язку з чим відповідач витрачає додаткові кошти, позивач будь-якої допомоги на лікування доньки не надає.

В судове засідання позивач не з`явився, проте до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, проте до суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справи за відсутності.

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Предметом позову в справі є зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача на користь відповідача, з ј частини до 1/8 частини з усіх видів доходу.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають спільну доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі виконавчого листа, виданого 22 червня 2005 року Василівським районним судом Запорізької області, Василівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 22 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП №60386523, відповідно до якого з позивача на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

29 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області зареєстровано другий шлюб позивача з ОСОБА_5 , про що зроблено актовий запис №27, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, що знаходиться в матеріалах справи (а.с.9). Від вказаного шлюбу народились діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.10, 11).

Згідно довідки №3405 від 18 грудня 2019 року, виданої Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним за вказаною адресою проживають: дружина, ОСОБА_3 , та діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.12).

25 листопада 2019 року між позивачем та ПП ОСОБА_3 укладено трудовий договір (а.с.13).

Згідно довідки про склад сім`ї №511 від 06 лютого 2020 року, виданої Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з нею проживають: чоловік ОСОБА_8 , донька ОСОБА_4 , донька ОСОБА_9 , мати ОСОБА_10 (а.с.31).

Відповідно до довідки №508 від 06 лютого 2020 року, виданої Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області, ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та члени її родини дійсно за субсидією не звертались (а.с.35).

Згідно довідки №01-19 від 10 лютого 2020 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Василівської РДА Запорізької області ОСОБА_2 яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 не перебуває на обліку в управління соціального захисту населення (а.с.36).

Згідно довідки №178 від 10 лютого 2020 року, виданої Василівською районною філією Запорізького обласного центру зайнятості ОСОБА_2 яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 не перебуває на обліку як безробітна та їй матеріальна допомога по безробіттю не проводиться (а.с.37).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 30 січня 2020 року за виконавчим провадженням №60386523 з примусового виконання виконавчого листа №2-241 від 22 червня 2005 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 30 січня 2020 року заборгованість з аліментів складає 13 122,22 грн. (а.с.40).

Згідно довідки від 07 лютого 2020 року, виданої Приморською амбулаторією загальної практики сімейної медицини КНП «Василівський центр ПМСД» ВРР ЗО, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на «Д» обліку з захворюванням з 28 травня 2019 року з діагнозом вегето-судинна дистонія змішаного типу прогресуюча міопія середньої тяжкості обох очей (а.с.41).

Спірні правовідносини врегульовано Конституцією України, Сімейним кодексом України.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ВСУ від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З огляду на викладене та враховуючи, що з часу винесення рішення про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів, змінився майновий стан позивача ОСОБА_1 , як платника аліментів, зокрема, у зв`язку з укладенням ним повторного шлюбу та народженням у вказаному шлюбі двох дітей, які перебувають на його утриманні, що свідчить про зміну сімейного та матеріального стану позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Одночасно, враховуючи обставини справи, суд зазначає, що зміна сімейного та матеріального стану позивача не звільняє його від обов`язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, батьком яких він є, а розмір стягуваних аліментів, на думку суду, повинен бути таким, щоб забезпечував необхідну участь батька в утримання дитини, яка проживає разом із відповідачем, і бути достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, який, на думку суду, має становити 1/6 частину з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Посилання відповідача щодо понесення нею додаткових витрат на дитину у зв`язку із захворюванням на вирішення спору по суті не впливають, оскільки вказане питання може бути вирішене шляхом подання відповідачем позову в порядку, визначеному статтею 185 Сімейного кодексу України.

Наявність заборгованості позивача від сплати аліментів також не може свідчити про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки захист прав ОСОБА_2 , в даному випадку, може відбуватися шляхом звернення до суду в порядку, передбаченому ст..ст. 194-196 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 263-268, 273 ЦПК України, суд

В И Р И Ш І В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню відповідно до виконавчого листа Василівського районного суду Запорізької області № 2-241 від 22 червня 2005 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову до суду, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Повний текст рішення суду складено 05 травня 2020 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко