Справа № 204/3000/20
Провадження № 2/204/1131/20
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20 травня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., ознайомившись з матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ Агро» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Новофарм» про визнання права користування, -

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2020 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ Агро» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Новофарм» про визнання права користування. Вказана позовна заява була передана судді канцелярією суду 20 травня 2020 року.

У позовній заяві позивач просить визнати за ним право на користування приміщенням площею 1228,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, у позовній заяві позивачем відповідачами зазначені дві особи: фізична особа - ОСОБА_1 та юридична особа - Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Новофарм».

З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська як до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства, оскільки одним з відповідачів ним зазначена фізична особа - ОСОБА_1 .

Однак, при цьому, з позовної заяви вбачається, що до відповідача ОСОБА_1 , який є фізичною особою, будь-яких позовних вимог не пред`явлено.

Більш того, зі змісту позовної заяви вбачається, що правовідносини щодо оренди нерухомого майна вникли виключно між юридичними особами, а саме - Товариством з обмеженою відповідальністю «НФМ Агро» та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Новофарм», як орендарями з однієї сторони, та АТ КБ «Приватбанк» як орендодавцем з іншої, а тому спір про визнання права користування орендованим майном згідно приписів ст. 20 ГПК України має розглядатись господарським судом в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Оскільки позовні вимоги до ОСОБА_1 позивачем у позовній заяві не пред`явлені, а з предмету позову вбачається, що спір щодо нерухомого майна виник між юридичними особами - Товариством з обмеженою відповідальністю «НФМ Агро» та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Новофарм», та повинен розглядатися господарським судом, вважаю, що залучення фізичної особи - ОСОБА_1 у якості співвідповідача по справі вчинене позивачем з метою зміни підсудності даної справи, що з урахуванням обставин справи визнається зловживанням процесуальними правами позивачем.

Також вважаю за необхідне зазначити, що про зловживання позивачем процесуальними правами додатково свідчить той факт, що ним до позовної заяви не долучено та не зазначено у якості додатку відповідних документів про сплату судового збору, хоча у тексті позовної заяви підтверджено, що судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. станом на дату звернення до суду вже сплачено.

Вчинення вказаних дій у сукупності з іншими обставинами дають підстави дійти висновку, що позивачем вчинюються дії, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, що у відповідності до приписів ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України також визнається зловживанням процесуальними правами.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи наведене, оскільки дії позивача щодо безпідставного залучення у якості співвідповідача по справі ОСОБА_1 з метою зміни підсудності даної справи у сукупності з іншими діями вчиненими з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, визнані зловживанням процесуальними правами, приходжу до переконання щодо необхідності повернення позовної заяви позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 44 ЦПК України, -

У х в а л и В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ Агро» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Новофарм» про визнання права користування повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали суду разом із позовною заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Д.Л. Черкез