Номер провадження: 22-ц/813/990/20
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеда С.М.,Цюра Т.В.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2019 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості Одеської області» Шкоди Тетяни Миколаївни , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Юргруп»

- про скасування державної реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст вимог заяви і судового рішення суду першої інстанції:

В червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м Одеси з позовними вимогами про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна; Ѕ частики нежитлової будівлі салону-магазину, що знаходиться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 від 23.07.2018 року та скасувати рішення про державну реєстрацію цього нерухомого майна від 25.07.2018 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду( а.с.40-42).

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду та винести постанову про відмову у відкритті провадження по справі посилаючись на прушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заявник в апеляційній скарзі поситлається на те, що спірні правовідносини не поширюються на юрисдикцію загального суду так як предметом спору є правомірність дій та індивідуального акта державного реєстратора, а тому розглядається в порядку адміністративного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення

Зазначає, що вимоги випливають із відносин, які мають приватноправовий характер, а оскаржувані дії державного реєстратора щодо внесення запису у єдиний державний реєстр речових прав та їх обмежень,якими ОСОБА_2 фактично було позбавлено права власності на вищезазначені нежитлові приміщення, є лише наслідком реалізації сторонами по справі прав на спірне нерухоме майно, а тому така справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Сторони в судове засідання не з`явились,про час та місце розгляду споави сповіщені належним чином.

Представник позивача та № 3-ї особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Юргруп» -адвокат Шахновський О.О. просить справу слухати за їх відсутності.

В силу частини 2 статті 372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст.ст. 268 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

У зв`язку з цим, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З цих підстав, датою складення цього судового рішення є 05.05.2020 року.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного

Згідно з частиною 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів,чинних на час вчинення окремих процесуальних дій,розгляду і вирішення справи.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

3гідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) під доступом до правосуддя розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Частиною 2 ст. 352 ЦПК України встановлено, що окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в статті 353 ЦПК України.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 353 ЦПК України, котра діяла на час відкриття провадження у справі, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

З аналізу вказаної норми вбачається, що процесуальним законодавством передбачено можливість апеляційного оскарження лише ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Можливості оскарження окремо від рішення суду ухвал про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) положення процесуального законодавства не містять.

Однак, як убачається з апеляційної скарги, представник відповідача оскаржує ухвалу не з підстав недотримання правил територіальної підсудності, що визначені параграфом 3 главою ІІ розділу І ЦПК України для розгляду цивільних справ, а з підстав недотримання правил юрисдикції (підвідомчості), і вважає неможливим розгляд справи в порядку цивільного судочинства, посилаючись на необхідність розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 3 ст.3 ЦПК провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пред`явлення позову (заяви) - це процесуальна дія, яка здійснюється у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку.

Визначення конкретного суду, повноважного розглядати відповідний позов, здійснюється згідно з закріпленими цивільним процесуальним законодавством правилами підсудності.

Тобто підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Питання цивільної юрисдикції врегульовані у главі 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України, якою визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію (параграф 1); інстанційну юрисдикцію (параграф 2) та територіальну юрисдикцію або підсудність (параграф 3).

Тобто ЦПК України розмежовує поняття підсудності та юрисдикції. Так, цивільна юрисдикція або юрисдикція загальних судів визначає загальну компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ та коло справ, які суди мають право розглядати і вирішувати в порядку цивільного судочинства (предметна та суб`єктна юрисдикція, визначена у параграфі 1 глави 2 ЦПК України), тоді як правила підсудності розмежовують підсудність справ судам цивільної юрисдикції за територіальною ознакою (територіальна юрисдикція, визначена у параграфі 3 глави 2 ЦПК України).

З назви параграфу 3 глави 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України вбачається, що процесуальний закон ототожнює поняття «територіальна юрисдикція» та «підсудність».

Таким чином, пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України слід було розуміти як такий, що передбачає можливість оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі лише з підстав порушення цим судом правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 442/4490/18.

За таких обставин доводи заявників щодо віднесення цього спору до юрисдикції адміністративних судів не мають правового значення, оскільки з вказаних підстав ухвала про відкриття провадження у справі та прийнята за наслідками її перегляду постанова апеляційного суду оскарженню не підлягають, а відповідні заперечення можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарг на судове рішення по суті справи.

Статтями 353, 358 ЦПК України визначено, що заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Оскільки апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції переглядається в апеляційному порядку окремо від рішення суду виключно у встановлених цивільним процесуальним законодавством випадках, розгляд по суті апеляційної скарги на таку ухвалу, обґрунтованої порушенням правил предметної юрисдикції, а не правил підсудності, суперечить ЦПК України і свідчить про помилкове відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Встановивши, що заявник оскаржує ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження з інших підстав, ніж порушення правил підсудності, що виключає розгляд такої апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про закриття апеляційного провадження , як помилково відкритого.

Керуючись ст.358,367,368,381,389,390 ЦПК України, судова колегія,- УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2019 закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 05.05.2020 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра