ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1101/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Кримчук Я.Р., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві в порядку спущеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивачів: ОСОБА_4 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , позивачі) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - до ОСОБА_3 , відповідач) про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в розмірі 96 945 грн., інфляційних збитків в розмірі 9 112,83 грн., трьох процентів річних в розмірі 3 976,07 грн. - в рівних частках на користь кожного з позивачів, та моральної шкоди в сумі 12 031,04 грн. на користь ОСОБА_1 і 5 000 грн. на користь ОСОБА_2 .

Позов обґрунтований такими обставинами. Позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . 19.12.2017 квартиру позивачів було залито гарячою водою. Причиною залиття став розрив радіатора системи теплоспоживання у розташованій двома поверхами вище квартирі № 432 , у якій проживає ОСОБА_3 . В процесі ліквідації наслідків залиття позивачі понесли витрати на ремонт кондиціонера в сумі 380 грн., на оренду двох осушувачів повітря в сумі 1800 грн. та на придбання електричного устаткування в сумі 592,83 грн. Відповідно до Акту оцінювача вартість матеріального збитку, завданого позивачам через пошкодження майна внаслідок залиття, становить 85 681 грн. Вартість оцінки склала 1 500 грн. Позивачі повідомили відповідача про суму матеріального збитку та запропонували її відшкодувати, на що відповідач відповіла відмовою. У травні 2018 позивачі подали позов до суду. За зверненням позивачів судовим експертом проведено будівельно-технічну експертизу та складено висновок, відповідно до якого розмір завданого їм збитку становить 85 265 грн. Витрати позивачів на проведення експертизи склали 8 000 грн. Отже внаслідок залиття позивачам завдано майнової шкоди в загальному розмірі 96 945 грн.

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України відповідач на вимогу позивачів зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Окрім майнової шкоди, позивачам завдано моральну шкоду, яка виявилась у довготривалому знаходженні у стані стресу, моральних стражданнях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушеннях стосунків з членами родини, необхідності докладання величезних зусиль протягом декількох місяців для збору води, бруду, вологи, витратах часу та коштів для організації проведення ремонту і необхідність взяття для

цього позивачем 1 вимушеної відпустки за рахунок щорічної відпустки, під час якої він планував відпочивати.

Ухвалою від 20.09.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачі подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, пояснення щодо позову не подав.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача двічі направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою: «адресат відсутній».

Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України.

У зв`язку з нез`явленням сторін суд розглянув справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Двокімнатна квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 05.11.2008 (а.с. 15-16, 17).

19.12.2017 мав місце факт залиття квартири позивачів водою, внаслідок чого було пошкоджено опоряджувальні покриття стелі, стін та підлоги коридору, двох житлових кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, лоджії та в усіх приміщеннях порушено електропостачання, що підтверджується актом від 20.12.2017, підписаним позивачем ОСОБА_1 та мешканцями будинку ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с. 18), актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (холодного водопостачання) від 22.12.2017, складеним комісією житлово-експлуатаційної дільниці № 202 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (далі - ЖЕД-202, а.с. 20); дефектним актом від 14.01.2018 та фототаблицею до нього, складеними оцінювачем ОСОБА_10 (а.с. 38-39, 76-83).

Згідно з даними акту ЖЕД-202 залиття сталося внаслідок пошкодження (пориву) радіатора опалення в кухонному приміщенні квартири № 432 , яка розташована на 18 поверсі. В акті зазначено, що радіатор, який передбачено проектним рішенням, було самостійно замінено власниками квартири № 432 .

За інформацією Київського міського бюро технічної інвентаризації вищевказана квартира зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 .

Згідно з положеннями статей 12, 76-82 ЦПК України, які визначають загальні правила доказування у цивільному процесі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення і щодо яких у учасників справи виникає спір.

За приписами статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За нормою статті 319 ЦК України власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Системний аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підстави для висновку, що вина заподіювача шкоди у деліктних зобов`язаннях презюмується, а відтак саме відповідач, якщо він заперечує проти позову, повинен довести відсутність вини у завданні шкоди.

У наданому позивачами акті про залиття від 22.12.2017, складеному комісією ЖЕД- 202, зафіксовано факт пошкодження квартири позивачів водою, зазначено причину залиття та особу, яка у ньому винна, і жодних доказів, які б спростовували зафіксовані у ньому обставини, суду не не надано, а відтак цей акт є належним доказом протиправності поведінки відповідача та його вини у заподіянні шкоди.

Таким чином суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_3 своєю бездіяльністю, яка полягає у самовільному переплануванні належної їй квартири та нездійсненні контролю за станом інженерних мереж, допустила аварію в системі теплопостачання, чим завдала позивачам майнової шкоди.

Відповідно до статті 1192 ЦК України суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підтвердження розміру майнової шкоди позивачами надано висновок експерта № 05.11.18 судової будівельно-технічної експертизи від 30.11.2018, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , становить 85 265 грн. (а.с. 93-150).

Дослідженням даного висновку встановлено, що за формою та змістом він відповідає вимогам статі 102 ЦПК України.

Висновок експерта складений з врахуванням даних, отриманих під час огляду квартири позивачів оцінювачем ОСОБА_10 , що зафіксовано у відповідному дефектному акті.

Про дату та час огляду квартири позивачів оцінювач повідомляв відповідача, що підтверджується письмовим повідомленням (а.с. 34, 35). Дане повідомлення відповідач отримала, проте своїм правом на участь в огляді пошкодженого з її вини майна не скористалась.

У висновку експерт Лиценко М.В. , який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення будівельно-технічної експертизи, стаж експертної роботи з 2012 р., керуючись Методикою по визначенню причин залиття з урахуванням нових технологій та визначенню матеріальної шкоди за його наслідками, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, СОУ ЖКГ 75.11-35077234. 0015:2009 «Правила визначення фізичного зносу житлових будинків», ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», ДСТУ Б Д. 1.1-2:2013 «Настанова щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва» та низкою інших діючих ДСТУ, провів ідентифікацію об`єкта дослідження, встановив характер та обсяг ушкоджень, коефіцієнт фізичного зносу будівельних матеріалів, обсяг і номенклатуру робіт з відновлювального ремонту квартири, перелік необхідних складових та матеріалів та визначив розмір матеріального збитку, який відповідає вартості відновлювального ремонту (91 013 грн.) за вирахуванням фізичного зносу (5 748 грн.).

Жодних доказів, які б дали підстави поставити під сумнів висновок експерта, суду не надано, а тому суд вважає його належним. допустимим та достовірним доказом розміру завданої позивачам майнової шкоди та покладає в обґрунтування свого рішення.

Судом також встановлено, що внаслідок винних протиправних дій відповідача позивачі понесли витрати на оплату послуг оцінювача в сумі 1 500 грн. (а.с. 36-37, 40, 41), за ремонт кондиціонера в сумі 380 грн. (а.с. 23-24), за оренду двох осушувачів повітря в сумі 1800 грн. (а.с. 25-30) та на придбання електричного устаткування в сумі 592,83 грн. (а.с. 31).

Відтак на підставі оцінки наведених позивачами аргументів і наданих ними доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність їх вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в загальному розмірі 89 537,83 грн.

Згідно заявлених вимог вказана сума підлягає стягненню відповідно розміру часток позивачів у праві спільної часткової власності на квартиру, тобто в рівних частках.

Водночас підстав для задоволення вимог позивачів про стягнення майнової шкоди з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних суд не вбачає, оскільки стаття 625 ЦК України визначає умови відповідальності боржника за порушення ним грошового зобов`язання і на деліктні правовідносини не поширюється.

При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується статтею 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, та статті 1167 цього Кодексу, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що винні неправомірні дії відповідача дійсно спричинили позивачам душевні страждання, викликані пошкодженням належного їм майна, та зумовили зміни у звичному способі їх життя, оскільки вони змушені були витрачати зусилля, час та власні кошти на усунення наслідків залиття, на збирання необхідних документів, звернення до, оцінювача, експерта, адвокатів та до суду, щоб довести порушення своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 , мотивуючи розмір компенсації завданої йому моральної шкоди, вказує, що для усунення негативних наслідків залиття він змушений був витратити шість днів своєї щорічної відпустки, у зв`язку з чим вважає, що окрім 5 000 грн., в які кожен з позивачів оцінює свої душевні страждання, викликані пошкодженням майна, відповідач повинен додатково компенсувати йому середній заробіток за використані не за призначенням дні відпустки, що становить 7 031,04 грн.

Погоджуючись з доводами позивача 1 про те, що істотне порушення його життєвих планів щодо використання відпустки свідчить про більшу глибину його моральних страждань у порівнянні зі стражданнями іншого позивача, між тим суд не вбачає підстав для розрахунку розміру компенсації завданої йому моральної шкоди виходячи з його середнього заробітку, оскільки такий розрахунок не ґрунтується на законі і судовій практиці.

Отже з урахуванням сукупності встановлених обставин та значного розміру завданої позивачам майнової шкоди суд визнає обґрунтованою компенсацію завданої ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 10 000 грн., а ОСОБА_12 - 5 000 грн., вважаючи такий розмір моральної шкоди цілком розумним і справедливим.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з розглядом цієї справи позивачі понесли судові витрати на загальну суму 15 178,40 грн., що включає судовий збір в розмірі 2 118,40 грн. (а.с. 5, 89), витрати на проведення експертизи в розмірі 8 000 грн. (а.с. 90-92) та витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 5 060 грн., що підтверджується наданими суду доказами, а саме: договором про надання правової допомоги від 12.12.2018, розрахунковою квитанцією серії АА № 00001 від 14.12.2018, актом виконаних робіт № 1 від 28.01.2020 та прибутковими касовими ордерами від 22.10.2019 та від 28.01.2020 (а.с. 154-155, 158, 186, 187).

Загальний розмір заявлених позивачами вимог становив 119 064,94 грн. (різниця між зазначеною у позовній заяві ціною позову (127 064,94 грн.) і безпідставно включеними до ціни позову витратами на проведення експертизи (8 000 грн.).

Отже ураховуючи, що позов задоволений на 104 537,83 грн. (89 537,83 грн.+10 000 грн.+5 000 грн.), тобто на 88% (104 537,83х100/119 064,94), на відповідача слід покласти 88% понесених позивачами судових витрат, що становить 13 357 грн. (15 178,40х88%).

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 44 768,92 грн., компенсацію моральної шкоди в сумі 10 000 гривень та судові витрати в сумі 6 678,50 грн., а усього 61 447 гривень 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 44 768,92 грн., компенсацію моральної шкоди в сумі 5 000 гривень та судові витрати в сумі 6 678,50 грн., а усього 56 447 гривень 42 копійки.

Позивач 1: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: