Номер провадження 6/387/2/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстера І.П.

при секретарі судового засідання Поляруш С.Ю.

представника заявника:

Добровеличківського РВ ДВС

Південно-Східного

Міжрегіонального управління

Міністерства юстиції ( м.Дніпро) Мазур Л.М.

представника стягувача ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Добровеличківка цивільну справу за поданням начальника Добровеличківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,-

В С Т А Н О В И В :

Начальник Добровеличківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у майні, яким вона володіє спільно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Добровеличківському РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області знаходиться зведене виконавче провадження № 58570773 з примусового виконання рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області № 387/893/16-ц від 31.08.2018 про стягнення боргу із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі 104595 гривень 60 копійок та рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області №387/158/18 від 08.05.2018 про стягнення боргу із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в сумі 53222 гривні 03 копійки. Відповідно до довідки від 13.03.2019, виданої Добровеличківським РВ ДРАЦС, встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 з 08.07.1989 по 22.03.2018. Згідно з інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 зареєстроване право власності на будинок АДРЕСА_1 . При виконанні рішення суду встановлено, що коштів та іншого майна у боржника не має, в зв`язку з чим начальник Добровеличківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області вимушена звернутися до суду з відповідним поданням.

В судовому засіданні начальник Добровеличківського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро), подання підтримала у повному обсязі. Пояснила, що виконавче провадження в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 52580, 38 грн та судового збору в сумі 641,65 грн закінчене у зв`язку із погашенням боржником заборгованості. З приводу доводів представника ОСОБА_2 , то виконавчі провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 (ВП№ НОМЕР_1 та 59254553) відповідно до постанов про приєднання до зведеного виконавчого провадження від 03.06.2019, приєднано зазначені виконавчі провадження до зведеного виконавчого провадження за №58570773. Виконавчі провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ВП№ НОМЕР_2 та 58567556), які на підставі постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 07.03.2019 об`єднане у зведене виконавче провадження за №58570773. Також в судове засідання надані постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.03.2020 ВП №59254777, якими закінчено виконавче провадження державного виконавця щодо стягувача Змеула О.В. та постановою від 06.03.2020 закінчено виконавче провадження в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору. Водночас виконавче провадження щодо ОСОБА_1 не виділялося в окреме і залишається за №58570773, а тому просила в цій частині подання задовольнити. Що стосується іпотеки, то відповідно до витягу з реєстру виконавчих проваджень від 12.02.2020 боржник ОСОБА_2 не має жодних зобов`язань перед іпотекодержателем ПАТ "РайфайзенбанкАваль", який не зняв майно з іпотеки, а тому виконавче провадження закінчене у зв`язку із виконанням рішення суду.

Стягувач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду подання повідомлена належним чином, проте до суду з`явився її представник, яка підтримала у повному обсязі подання Добровеличківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Стягувач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився про день час та місце судового розгляду повідомлений вчасно належним чином. До суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 йому сплатила борг, а тому жодних претензій не має.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судової повістки поштою, про причини неявки суд не повідомляв.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду подання повідомлена належним чином. Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив про можливість розгляду подання за її відсутності.

Представники ОСОБА_2 щодо даного клопотання заперечував мотивуючи тим, що вказане подання не підлягає до задоволення так як виконавче зведене провадження після погашення заборгованості ОСОБА_4 не існує, оскільки залишається виконавче провадження щодо стягувача ОСОБА_1 , а тому подання до задоволення не підлягає. Також майно ОСОБА_3 і далі перебуває в іпотеці, а доводи заявника подання щодо закінчення виконавчого провадження ці обставини не спростовують. Також з письмових обґрунтувань, начальник Добровеличківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області зверталася до суду із аналогічним поданням до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області справа № 387/893/16-ц. Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.07.2018 у справі № 387/893/16-ц скасовано ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області справа №387/893/16-ц від 18.05.2018 та у задоволенні подання начальника Добровеличківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області про визначення частки майна боржника відмовлено. Дана постанова набрала законної сили 17.07.2018. Крім того зазначив, що ОСОБА_2 не отримувала жодних документів про розгляд даної справи.

Заінтересована особа ПАТ "РайфайзенбанкАваль" як іпотекодержатель явку свого представника в судове засідання не забезпечив про день час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття провадження у справі, а також про відмову у задоволенні подання начальника ДВС. Також вирішувалось питання щодо залучення ПАТ "РайфайзенбанкАваль" як заінтересовану особу .

Під час судового розгляду справи, судом вчинені такі процесуальні дії: ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 року прийнято справу до свого провадження та призначено справу до судового розгляду; протокольною ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2020 року, залучено заінтересовану особу ПАТ "РайфайзенбанкАваль"; ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_7 А ОСОБА_8 М. про закриття провадження у справі.

Суд, заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали додані до подання та матеріали виконавчого провадження дійшов до висновку, що подання підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Добровеличківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області знаходиться виконавчий лист № 387/893/16-ц від 31.08.2018, виданий Добровеличківським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в загальній сумі 103560,60 гривень.

З постанови про виконавче провадження ВП №58567669 від 07.03.2019 встановлено, що відкрито виконавче провадження по виконавчому листі №387/893/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 103560,00 гривень.

З постанови про виконавче провадження ВП №58567556 від 07.03.2019 встановлено, що відкрито виконавче провадження по виконавчому листі №387/893/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 1035,60 гривень.

З постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП №58567669 від 07.03.2019 встановлено, що виконавчі провадження №58567556, №58567669 об`єднанні у зведене виконавче провадження №58570773.

З постанови про виконавче провадження ВП №59254553 від 03.06.2019 встановлено, що відкрито виконавче провадження по виконавчому листі №387/158/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судового збору в сумі 641,65 гривень.

З постанови про виконавче провадження ВП №59254777 від 03.06.2019 встановлено, що відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №387/158/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 52580,38 гривень.

З постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП №59254777 встановлено, що приєднано виконавче провадження №59254777 з примусового виконання до зведеного виконавчого провадження № 58570773.

З постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП №59254553 встановлено, що приєднано виконавче провадження №59254553 з примусового виконання до зведеного виконавчого провадження № 58570773.

Отже судом з`ясовано, що зведене виконавче провадження в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 52580, 38 грн та судового збору в сумі 641,65 грн закінчене у зв`язку із погашенням боржником заборгованості, що підтверджено постановами державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 06.03.2020. Суд не приймає до уваги доводи представника ОСОБА_2 щодо різних виконавчих проваджень у стягувача ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , оскільки виконавчі провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 (ВП№ НОМЕР_1 та 59254553) відповідно до постанов про приєднання до зведеного виконавчого провадження від 03.06.2019, приєднано зазначені виконавчі провадження до зведеного виконавчого провадження за №58570773. Виконавчі провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ВП№ НОМЕР_2 та 58567556), на підставі постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 07.03.2019, якою об`єднано у зведене виконавче провадження за №58570773. Також в судове засідання надані постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.03.2020 ВП №59254777, якими закінчено виконавче провадження державного виконавця щодо стягувача ОСОБА_4 відносно заборгованості в сумі 52580,38 гривень боргу та судового збору в сумі 641,65 грн та постановою від 06.03.2020 закінчено виконавче провадження в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 1035,60 гривень. Водночас суд з`ясував, що виконавче провадження щодо ОСОБА_1 не виділялося в окреме провадження, а тому залишається за №58570773.

Отже подання в частині визначення частки майна ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 не підлягає задоволенню у зв`язку із виконанням боржником судового рішення та закінченням в цій частині виконавчого провадження, що підтверджується постановами про закінчення виконавчого провадження від 06.03.2020.

Щодо подання в частині виконання судового рішення відносно стягувача ОСОБА_1 то суд також враховує постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.03.2020 на суму 1035,60. Водночас залишається не виконаним виконавчий лист від 31 серпня 2018 року щодо стягнення заборгованості у розмірі 103560 гривень. Суд зазначає, що вказане виконавче провадження відкрито на підставі рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області по справі №387/893/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задоволено повністю. Рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 103560 гривень та судовий збір в сумі 1035 гривень 60 копійок. Рішення суду набрало законної сили 12.11.2018.

Суд також враховує Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 158817440 від 07.03.2019, а також оновленої довідки №207204212 від 21.04.2020 за ОСОБА_3 зареєстроване право власності, житловий будинок АДРЕСА_1 .

Водночас суд погоджується із доводами державного виконавця, що згідно з довідкою з реєстру ВП-спецрозділ від 12.02.2020, підтверджено факт закінчення виконавчого провадження у зв`язку із виконанням рішення суду, а тому боржник ОСОБА_2 не має жодних зобов`язань перед іпотекодержателем ПАТ "РайфайзенбанкАваль", який не зняв майно з іпотеки.

Щодо можливості визначення частки будинку, суд зазначає, що відповідно до довідки Добровеличківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 13.03.2019 №311-14.6-04-04 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 08.07.1989 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Черкаському міському управлінні юстиції за №1497. Шлюб припинено на підставі рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2018 ( справа №387/124/18).

З листа Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області від 15.03.2019 №01-16-50/1 встановлено, що Добровеличківська селищна рада інформацією стосовно реєстрації місця проживання та фактичного місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не володіє. Земельних ділянок на ОСОБА_2 у селищній раді не зареєстровано. Відомості про місце роботи та майновий стан - відсутні.

З довідки, виданої Добровеличківським районним сектором Управління ДМС України в Кіровоградській області від 21.03.2019 № 18/434, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом України для виїзду за кордон, термін дії паспорта до 01.11.2020.

Водночас відповідно до довідки, виданої Добровеличківським районним сектором Управління ДМС України в Кіровоградській області від 21.03.2019, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 05 січня 1996 року за адресою АДРЕСА_2 , тобто з дати будівництва будинку відповідно до домової книги та договору іпотеки від 21.04.2006. Також п.1.2 зазначеного договору визначено, що зазначений будинок є спільною сумісною власністю між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

З довідки, виданої АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 11.06.2019 №81-15-8/71962-БТ встановлено, що накладено арешт на кошти в межах суми 114209,18 гривень, що містяться на п/р № НОМЕР_3 (980) ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805. Залишок коштів на п/р № НОМЕР_3 (980) відсутній для виконання даної постанови.

З довідки, виданої АТ КБ «Приват Банк» від 12.06.2019 №20.1.0.0.0/7-190611/901, встановлено, що на постанову від 29.05.2019 про арешт коштів ОСОБА_2 , арешт накладений в сумі 114209,18 гривень. На рахунках недостатньо коштів для виконання постанови.

Із запиту про зареєстровані за боржником транспортні засоби від 11.05.2019 в МВС, відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно з ст.ст.60, 63, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що відповідно до статей 22, 23, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі КпШС України), чинних на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, відносилося до спільної сумісної власності. Кожен з подружжя мав рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. При укладенні угод одним з подружжя вважалося, що він діє за згодою другого з подружжя. Згода другого з подружжя була обов`язковою лише при укладенні угод по відчуженню спільного майна подружжя, що потребувала обов`язкового нотаріального засвідчення. В разі поділу майна, яке перебувало в спільній сумісній власності подружжя, їх частки визнавалися рівними.

Проте, згідно з ст. 24 КпШС України, зазначені положення не поширювалися на майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, яке визнавалося власністю кожного з них.

Також абз. 2 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 15.06.1973 № 6 „Про деякі питання, що виникли в судовій практиці по застосуванню Кодексу про шлюб та сім`ю України ", чинної на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що майно, яке належало подружжю до укладення шлюбу, а також одержане ними під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, вважалося власністю кожного з них. Тому, якщо за рахунок зазначеного майна ким-небудь із подружжя зроблені вкладення для придбання спільного майна, то ці вкладення мають враховуватися при визначенні часток подружжя у спільній сумісній власності (ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України).

Отже судом дійшов висновку, що будинок побудований (створений) під час перебування сторін у шлюбі, а тому необхідно виходити з того, що майно набуте під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя. ОСОБА_5 в судовому засіданні не доведено протилежного, а набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує і поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доданим доказам, суд дійшов до висновку, що майно: будинок АДРЕСА_1 набуте ОСОБА_3 та ОСОБА_2 під час шлюбу і належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, а частка майна зазначеного домоволодіння ОСОБА_2 , яким вона володіє спільно з ОСОБА_3 становить 1/2 частину.

Відповідно до витягу "ВП-спецрозділ" від 15.05.2018 у виконавчому провадженні №41757031, яким підтверджено факт , що виконавче провадження закінчено у зв`язку зі сплатою боргу відповідно до п.8 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", однак доказів про зняття іпотечного обтяження суду не надано.

Незалежно від обтяжень на домоволодіння, суд зазначає, що даний об`єкт нерухомого майна відноситься до спільної сумісної власності подружжя, оскільки набуто ними під час перебування у шлюбі і факт будь-якого обтяження зі сторони ОСОБА_3 не є підставою для позбавлення власності іншого члена подружжя - співвласника. Також не є перешкодою у визначенні частки зазначеного домоволодіння ОСОБА_2 , так як вирішується питання щодо визначення саме частки майна подружжя із спільної сумісної власності.

Отже, подання Добровеличківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 443 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Добровеличківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визначення частки майна боржника -задовольнити частково.

Визначити, що частка майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_4 , яким вона володіє спільно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.н. НОМЕР_5 , становить 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В частині подання, яке стосується вимог стягувача ОСОБА_4 , відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Кропивницького апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу на протязі п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складенний 27 квітня 2020 року.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.