Справа № 357/4406/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2020 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Л. М. розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 , адвоката Новіка Віктора Михайловича про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду через свого представника адвоката Новіка В.М. з цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогосподарське підприємство «Володар», третя особа: державний реєстратор Сквирської міської ради Київської області Яременко Марина Василівна, про визнання права власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :03:008:0024, розташовану за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Фастівська сільська рада, визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), укладеного 07.11.2016 року між ТОВ «Фастівка» та ТОВ «Володар»; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право: 17501500 про реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) за ТОВ «Володар». Позов мотивовано тим, що 01.11.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ «Г» загальною площею 358,2 кв.м., що розташована за адрсою: Київська область, Білоцерківський район, Фастівська сільська рада на земельній ділянці 2,000 га, кадастровий номер :03:008:0024. ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України при набутті права власності на нежитлову будівлю, вона стала власником земельної ділянки на якій ця будівля розташована.

Підставою для звернення до суду стало те, що ТОВ «Фастівка» не визнає право власності позивачки на зазначену земельну ділянку та протиправно уклало з ТОВ «Володар» договір емфітевзису на право користування вказаною земельно ділянкою.

Одночасно, представником позивачки, адвокатом Новіком В.М. подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку 2 га, кадастровий номер :03:008:0024, встановлення заборони ТОВ «Володар» здійснювати дії щодо відчуження права користування земельною ділянкою 2 га, кадастровий номер :03:008:0024, встановлення заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому силі нотаріусам, вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно земельної ділянки 2 га, кадастровий номер :03:008:0024, яка розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Фастівська сільська рада. Заява мотивована тим, що ТОВ «Володар», як користувач, може в будь-який момент відчужити своє право користування спірною земельною ділянкою, а ТОВ «Фастівка», за яким у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку, може її відчужити. Вказані обставини, на думку представника, свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визнання права власності на зазначену земельну ділянку за позивачкою.

Оглянувши подану заяв та додатки до неї, суд вказує на таке.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

За ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; іншими заходами.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

До заяви додано договір купівлі-продажу від 01.11.2016 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , де предметом договору є нежитлова будівля літ «Г» загальною площею 358,2 кв.м., що розташована за адрсеою: АДРЕСА_1 .У п.3 Договору зазначено, що нежитлова будівля розташована на приватизованій земельній ділянці площею 2,000 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Фастівська сільська рада з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства. Договір посвідчено державним нотаріусом Другої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Приймак А.П..

Згідно інформаційної довідки № 202222821 від 27.02.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державна реєстрація права власності на земельну ділянку 2,000 га, кадастровий номер :03:008:0024 проведена 21.10.2016 14:08:43 за ТОВ «Фастівка», . Підстава виникнення права власності: Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 07.06.1996, видавник: Білоцерківська районна рада народних депутатів; рішення суду, серія та номер: 1003/7251/12 2/357/1/16 Категорія 19, виданий 14.01.2016, видавник: Білоцерківський міськрайонний суд, суддя Жарікова О.В.; рішення суду, серія та номер: 22Ц-780/2405/2016, виданий 21.04.2016, видавник: Апеляційний суд Київської області, головуючого судді Савченка С.І.; ухвала суду, серія та номер: -, виданий 27.07.2016, видавник: Вищийспеціалізований суд України, колегія суддів судової палати у цивільних справах у складі: Дьоміної О.О., Маляренка А.В., Ступак О.В..

Крім того, згідно зазначеної інформаційної довідки, 16.11.2016 10:28:20 здійснено державну реєстрацію права користування земельною ділянкою площею 2,000 га, кадастровий номер :03:008:0024 для сільськогосподарських потреб ( договір емфітевзис), серія та номер:-, виданий 07.11.2016, видавник: ТОВ «Фастівка» за ТОВ «Сільскогосподарське підприємство «Володар», , номер запису про ніше речове право: 17501500. Строк дії: 50 (п`ятдесят) років.

З позовної заяви вбачається спір між ОСОБА_1 та ТОВ «Фастівка» щодо земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер :03:008:0024.

В рамках ініційованої Пересунько Л.М. цивільної справи суду необхідно з`ясувати чи виділялась ОСОБА_2 , як попередньому власнику нерухомого майна, земельна ділянка для обслуговування цього нерухомого майна, якщо так, то у яких розмірах та чи перейшло право на земельну ділянку новому власнику. Обов`язковому доказуванню підлягає площа земельної ділянки, необхідна для обслуговування нежитлової будівлі літера «Г».

ТОВ «Фастівка» є власником 2,000 га, кадастровий номер :03:008:0024, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тоді як нежитлова будівля літ. «Г» розташована на земельній ділянці із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Вказані розбіжності перешкоджають суду дійти однозначного висновку, що земельна ділянка 2,000 га, на які розміщено будівля літ. «Г» та земельна ділянка 2,000 га, яка перебуває у власності ТОВ «Фастівка» є однією і тією ж земельною ділянкою.

Варховуючи зазначені обставини, сам факт переходу до ОСОБА_1 права власності на нежитлову будівлю літ «Г» загальною площею 358,2 кв.м. недостатньо для обмеження правомочностей ТОВ «Фастівка», власника земельної ділянки 2,000 га, кадастровий номер :03:008:0024 шляхом встановлення запропонованих обмежень.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення.

В кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Доводи заяви не підтверджують існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому наявність самого по собі позову до ТОВ «Фастівка» не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони користуватись або розпоряджатись земельною ділянкою власнику.

Матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає за необхідне відмовити забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст.149 -154 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 , адвоката Новіка Віктора Михайловича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

СуддяЛ. М. Кошель