У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши заяву представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Левківського Б.К. про забезпечення судових витрат третьої особи, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

11.03.2020 року на адресу суду надійшла заява представника третьої особи ОСОБА_3 про забезпечення судових витрат третьої особи, яка мотивована тим, що третя особа по справі ОСОБА_1 переконаний, що позов ОСОБА_2 до Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії має ознаки безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов, також зазначив, що третя особа очікує понести витрати, у зв`язку із розглядом даної справи у розмірі 70 000 грн., а тому просив зобов`язати позивача ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі 70000 грн., які очікує понести третя особа ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом даної цивільної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 ЦПК України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Відповідно до ч.4ст.135ЦПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу). Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо: 1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або 2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові. Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч.5 ст.135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

З огляду наведеного, суд вказує на наступне.

Так, із наведених вище норм вбачається, що із заявою про забезпечення судових витрат може звернутися відповідач, однак із даною заявою звертається третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмету спору.

В обґрунтування поданого клопотання представник третьої особи вказує лише на те, що позов ОСОБА_2 має всі ознаки зловживання процесуальним правом, оскільки поданий особою, яка намагається вирішити спір між батьками, щодо визначення місця проживання малолітньої дитини в обхід визначеного законом порядку шляхом реалізації незаконної схеми, при цьому представник третьої особи не подає жодних доказів на підтвердження вказаних вище ним обставин, а відтак наведені в заяві підстави, є думкою, тобто позицією учасника процесу, та не можуть бути розцінені судом як ознака завідомо безпідставного позову або зловживанням правом на позов, адже підставність позовних вимог та їх обґрунтованість, підлягають встановленню судом під час розгляду справи по суті, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Представник третьої особи, зазначає, що третя особа разом з першою заявою по суті справи , (11.03.2020р.) надав розрахунок очікуваних судових витрат, проте в матеріалах справи не міститься розрахунку, детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як того вимагає ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Станом на 19.05.2020року доказів понесених судових витрат, або які особа очікує понести, суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання представника третьої особи про забезпечення судових витрат третьої особи не обґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 133, 135, 137, 138, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Левківського Б.К. про забезпечення судових витрат - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. Я. Ярмола