Провадження № 2/742/73/20
Єдиний унікальний № 742/3163/19
09 квітня 2020 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Короткої А.О.,
при секретарі - Здоровець Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, неустойки за прострочення сплати аліментів, 3% річних та інфляційних, -
У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, але остання подала до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, в якій просила судове засідання провести без участі сторони позивача, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.44).
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином та вчасно (а.с.29, 39, 42, 45), але не надав відзив на позовну заяву у строк, передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданого 08.11.2002 року, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).
Згідно з копією рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.5).
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.06.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.05.2014 року і до досягнення нею повноліття, на підставі чого головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№43820550 від 26.06.2014 року (а.с.7).

Відповідно до інформації про виконавче провадження від 11.09.2019 року, наданої головним державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Глущенко І.П., борг по аліментам у боржника ОСОБА_2 станом на 01.02.2019 року становить 33354,30 грн (а.с.9-11).

Проте, як вбачається з помісячного розрахунку заборгованості по аліментах згідно зі ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» ОСОБА_2 , здійсненого головним державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Глущенко І.П., за вих.№18-43/8/14.15/24483 від 06.09.2019 року, заборгованість по аліментах ОСОБА_2 станом на 31.08.2019 року становить 33354,30 грн (а.с.8).

Згідно з розрахунком пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 30.04.2018 року по 11.09.2019 року, розрахованого за формулою: пеня = сума боргу х 1% х кількість днів, становить 140172,92 грн (а.с.12).

Відповідно до результатів розрахунків за період з 30.04.2018 року по 11.09.2019 року, 3% річних становить 1049,00 грн, пеня - 140172,92 грн, а витрати від інфляції - 2221,96 грн (а.с.13).

У контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам за вказаний позивачкою період, обчисленої згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оскаржений ні стягувачем, ані боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду, адже права стягувача аліментів (в даному випадку - це права ОСОБА_1 ) є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернігівській області і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження ВП№43820550 про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість.

Зважаючи на це, у суду немає підстав вважати порушеним право позивачки на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст.194-195 СК України та ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення цієї частини позовних вимог відсутні.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 1 липня 2015 року, враховуючи правову природу пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку, та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості по аліментам за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

За таких обставин суд вважає, що розрахунок розміру неустойки, наданий позивачкою є не вірним, оскільки здійснений шляхом множення заборгованості за аліментами в розмірі 25579,00 грн на 1% пені і на кількість днів (помісячно).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не регулярно сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , починаючи з травня 2018 року, тобто саме з цього часу він порушує свій обов`язок щодо їх сплати. У зв`язку з чим у позивачки виникло право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення починаючи з травня 2018 року.

Здійснивши розрахунки, суд вважає, що розмір неустойки, який підлягає стягненню на користь позивачки становить 2756,08 грн, з яких:

-за травень 2018 року (31 (кількість днів) х 9,3 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 930,00 грн) = 288,30 грн;

-за червень 2018 року (30 (кількість днів) х 9,3 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 930,00 грн) = 279,00 грн;

-за липень 2018 року (31 (кількість днів) х 9,72 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 972,00 грн) = 301,32 грн;

-за серпень 2018 року (31 (кількість днів) х 9,72 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 972,00 грн) = 301,32 грн;

-за вересень 2018 року (30 (кількість днів) х 9,72 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 972,00 грн) = 291,60 грн;

-за жовтень 2018 року (31 (кількість днів) х 9,72 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 972,00 грн) = 301,32 грн;

-за листопад 2018 року - аліменти сплачені;

-за грудень 2018 року (31 (кількість днів) х 10,135 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 1013,50 грн) = 314,18 грн;

-за січень 2019 року (31 (кількість днів) х 10,135 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 1013,50 грн) = 314,18 грн;

-за лютий 2019 року (28 (кількість днів) х 10,135 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 1013,50 грн) = 283,78 грн;

-за березень 2019 року (8 (кількість днів) х 10,135 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 1013,50 грн) = 81,08 грн.

Крім того, позивачкою, виходячи зі змісту ст.625 ЦК України, також заявлено вимоги про стягнення завданих їй інфляційних збитків та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання.

Дана вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст.625 ЦК України, передбачають, насамперед, договірні правовідносини.

Статтею 625 ЦК України регулюються зобов`язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. За рішенням суду зобов`язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що зазначено у ст.11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Крім того, передбачена ст.625 ЦК України відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Зокрема, дія ст.625 ЦК України не поширюється на трудові та сімейні правовідносини.

За таких обставин вимога позивачки про стягнення суми інфляційних збитків та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання є необґрунтованою, оскільки грошове зобов`язання відповідача, а саме: обов`язок сплати аліментів на дитину, перед позивачем виникло не з договірних правовідносин, а на підставі рішення суду. Зобов`язання щодо сплати аліментів виникає з сімейних правовідносин та регулюється спеціальним законодавством.

Отже, до даного виду зобов`язання, в разі його порушення, правило ст.625 ЦК України не застосовується, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають лише частковому задоволенню.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково щодо стягнення лише неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 2756,08 грн, що становить 3,94% ціни позову, то судовий збір у розмірі 30,27 грн підлягає поверненню позивачці з Державного бюджету України.

Керуючись ст.141, 247, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН - НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, неустойки за прострочення сплати аліментів, 3% річних та інфляційних - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_2 , пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів за період із 01.05.2018 року по 24.03.2019 року (за виключенням листопада 2018 року) в розмірі - 2756 (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн 08 к.

В решті позовних вимог - відмовити.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_2 , 3,94% судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно з квитанцією №96 від 11 вересня 2019 року в Філії-Чернігівське облуправління АТ «Ощадбанк», що становить 30 (тридцять) грн 27 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленим ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 20.04.2020 року.

Суддя А.О.Коротка