ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3246/20 Справа № 202/4752/18 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»

на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 , треті особи: Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання інформації недостовірною, спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації, стягнення матеріальної і моральної шкоди, припинення зловживання правом та припинення дій, що порушують право,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2018 року позивач - Акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» звернувся до суду з вищевказаним позовом, який згодом було уточнено, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 приблизно о 12.00 годині біля будівлі його Головного офісу за адресою: площа Троїцька, буд.2 у м.Дніпрі відповідач, використовуючи мікрофон та гучномовець, робив заяви та публічні висловлювання, які містять недостовірну та негативну інформацію про нього, носять обвинувальний характер, підривають довіру до його діяльності як суб`єкта господарювання, порочать ділову репутацію, про те, що (мовою оригіналу): «Каждая гривна, выведенная в тень - это минус пенсия бабушки - пенсионерки, минус зарплата учителю, минус зарплата - врачу. О чем дальше говорить? Конкорду ганьба! Конкорду ганьба!».

Такі дії відповідач вчинив з метою навмисного завдання шкоди його діловій репутації, негативного впливу на споживчий попит клієнтів шляхом розповсюдження неправдивих відомостей про нібито незаконну діяльність.

Поширення відповідачем негативної інформації шляхом публічного виступу (доведення такої інформації до відома невизначеного кола осіб) біля Головного офісу банку, а саме висловлювання про те, що:«Каждая гривна, выведенная в тень - это минус пенсия бабушки-пенсионерки, минус зарплата учителю, минус зарплата врачу. О чем дальше говорить? Конкорду ганьба! Конкорду ганьба!» - сприймається громадськістю як звинувачення банку у його причетності до фінансових злочинів. Терміни «тіньова економіка», «тіньовий сектор», «виведення грошей в тінь» розуміються в суспільстві як господарська діяльність, яка розвивається поза державним обліком та контролем, а тому не відображається в офіційній статистиці. «Тіньові» підприємства не перерозподіляють власних доходів до бюджетів та державних цільових фондів, вони не сплачують податків, збільшуючи власні прибутки.

Такі висловлювання на адресу банку є недостовірними, сприймаються громадськістю як інформація про участь банку та його клієнтів у незаконних фінансових операціях. Дії відповідача були направлені на відлякування клієнтів та позбавлення їх бажання у подальшому відвідувати банк та співпрацювати, що завдало йому збитків, зашкодило його діловій репутації, порушило особисті немайнові права.

Ряд юридичних осіб внаслідок дій відповідача відмовились від послуг банку, хоча вже звернулись за цими послугами раніше, до вчинення відповідачем вищевказаних дій, що негативно вплинуло на результат його господарської діяльності. Так в результаті відмови ТОВ «АТЛАС СМД УКРАЇНА» від послуг, про яку з клієнтом було домовлено і з його боку вчинені дії зі складання та підписання договору. Йому завдані збитки (майнова шкода) у вигляді упущеної вигоди у сумі 39 600,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача, як особи, від дій якої угода укладена не була, і настали негативні наслідки для господарської діяльності.

В результаті відмови ПП «Елітбуд-1» від укладання договору, йому завдані збитки (майнова шкода) у вигляді упущеної вигоди у сумі 33 150,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача, як особи, від дій якої угода укладена не була, і настали негативні наслідки для господарської діяльності.

У результаті відмови ТОВ «ПОЛІСЬКА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ» від укладання договору, йому завдані збитки (майнова шкода) у вигляді упущеної вигоди у сумі 71 610,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача, як особи, від дій якої угода укладена не була, і настали негативні наслідки для його господарської діяльності.

Майнова шкода, яка завдана йому внаслідок винних та протиправних дій становить 144 360,00 грн, яка на підставі ст.1166 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на його користь. Працівники банку були змушені відповідати на чисельні телефонні дзвінки клієнтів, відповідаючи на питання щодо дострокових розірвань договорів, закриття рахунків, скарг на сильний шум, який створював відповідач у робочий день біля приміщень банку.

З метою запобігання відтоку клієнтів та відновлення своєї ділової репутації, довіри клієнтів та партнерів він був змушений докласти значних зусиль, щоб спростувати поширену відповідачем недостовірну інформацію.

Зазначає про те, що він веде правомірну господарську діяльність та не має відношення до заявлених у виступі відповідача протиправних дій.

Діями відповідача була заподіяна моральна шкода, яка визначена ним в розмірі 20 865 грн та яка на підстав ст.ст. 23, 1167 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на його користь.

В обґрунтування позовної вимоги про припинення зловживанням правом та припинення дій, що порушують право зазначено, що починаючи з 03.07.2018 року по 05.10.2018 року, включно, відповідач разом з іншими особами, кількість та склад яких постійно змінювався, під виглядом проведення мирної акції з привертання уваги суспільства до начебто порушень закону з його боку вчинювались системні дії, направлені на дискредитацію його і неправомірне обмеження його конкуренції.

Протягом більш як трьох місяців щодня різні особи та в різній кількості, переважно до десяти осіб, фактично діючи під організаційним керівництвом відповідача та вживаючи правом громадян України на проведення мирних масових заходів, під виглядом мирного пікету увесь робочий день знаходились біля будинку головного офісу, при цьому системно порушуючи санітарні норми та громадський порядок. Спільники відповідача постійно кричали у гучномовці різні гасла, наклепи та образи на банк та його засновників, звинувачували у фінансових правопорушеннях, щоб створити думку про начебто незаконну діяльність установи. Ці особи тримали у руках плакати з написами « Переведи гроші в інший банк !», « Забери свої гроші , поки не пізно!», «Коли банк почне повертати вкладникам кошти?», « Вимагаємо ліквідації конвертаційних центрів!», « Ні конвертаційним центрам !», « Ні фінансовим махінаціям ?!», «Банк - це не інструмент для фінансових махінацій?!», «Конкорду ганьба», «Обнальщикам ганьба» і т.і.

Такі дії відповідача та його спільників здійснювались в центрі міста, де постійно знаходились люди, де розташовані бізнес-центри, державні та приватні установи, міське відділення поліції, кафе, ресторани, церква, навчальні заклади. Ці дії створювали напругу і постійно заважали нормальній роботі персоналу та клієнтам банку.

06.08.2018 року його працівником ОСОБА_4 було подано заяву до Шевченківського ВП ДВП ГУНП про вчинення відносно працівників банку хуліганських дій.

26.09.2018 року співучасниками відповідача було заблоковано будівельним сміттям всі входи до банку, унеможлививши доступ людей до банку, про що також була подана заява до поліції.

Відтак, з огляду на визначені законом особливості та спеціальний порядок державного регулювання банківської діяльності, відповідач та його спільники не мають компетенції, необхідних знань, досвіду для належного впливу на таку діяльність. Факт проведення пікету не звільняє відповідача від обов`язків дотримання вимог закону щодо неприпустимості завдання шкоди правам та інтересам інших осіб.

Фактично відповідач зі своїми спільниками самовільно, безкоштовно і безстроково зайняли територію земельної ділянки біля його будинку, що використовується у господарській діяльності, та без будь-яких погоджень використовували цю ділянку для проведення своєї агітації.

Такі дії грубо порушують права власності та використання ним майна та прилеглої території. Постійний шум, порушення громадського порядку, створення напруги серед клієнтів, чисельні скарги від мешканців прилеглих будинків та підрив ділової репутації стали результатом дій відповідача, і такі результати ніяк не пов`язані з бажанням бути почутими із суспільно важливими проблемами.

На підставі викладеного, позивач просив суд:

визнати недостовірною та такою, що знижує престиж, підриває довіру до діяльності і порочить ділову репутацію, інформацію, яка була поширена відповідачем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 близько 12.00 годин біля центрального входу в будівлю Головного офісу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД», розташованого за адресою: м. Дніпро, площа Троїцька, 2, у публічних висловлюваннях з використанням мікрофона та гучномовця такого змісту: «Каждая гривна, выведенная в тень - это минус пенсия бабушки-пенсионерки, минус зарплата учителю, минус зарплата врачу. О чем дальше говорить? Конкорду ганьба! Конкорду ганьба!»;

зобов`язати ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , протягом десяти днів після набрання рішенням по даній справі законної сили здійснити спростування недостовірної інформації шляхом опублікування тексту рішення суду, включаючи публікацію тексту його резолютивної частини в місцевому друкованому засобі інформації - обласній газеті «Вісті Придніпров`я»;

стягнути з ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» (рахунок № НОМЕР_2 в АТ «АКБ «КОНКОРД», , МФО 307350) матеріальну шкоду у сумі 144 360,00 гривень (сто сорок чотири тисячі триста шістдесят гривень);

стягнути з ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» (рахунок № НОМЕР_2 в АТ «АКБ «КОНКОРД», , МФО 307350) моральну шкоду у сумі 20 865 (двадцять тисяч вісімсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок;

зобов`язати ОСОБА_1 припинити дії, що порушують право, а саме - зібрання громадян під виглядом мирного пікету, акцій та інших зібрань з використанням гучномовців, мікрофонів, барабанів, акустичної та звукопідсилювальної апаратури, супроводження цих дій шумом, викрикуванням та демонстрацією написів на плакатах з негативною інформацією про АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» як суб`єкта господарювання біля його будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; судові витрати по справі покласти на відповідача.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати повністю та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, не надав належної оцінки показам свідків, висновку лінгвістичного експертного дослідження, а також тексту виступу ОСОБА_1 : «Каждая гривна, выведенная в тень - это минус пенсия бабушки - пенсионерки, минус зарплата учителю, минус зарплата - врачу. О чем дальше говорить? Конкорду ганьба! Конкорду ганьба!», який містить недостовірну та негативну інформацію про позивача, носить обвинувальний характер, підриває довіру до його діяльності як суб`єкта господарювання, порочать ділову репутацію.

Учасники справи правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим положеннями ст.360 ЦПК України, не скористалися.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» (Ідентифікаційний код юридичної особи 34514392), зареєстроване 03.08.2006 року, місцезнаходження м.Дніпро, площа Троїцька, будинок № 2. Керівником якого є ОСОБА_5 (т.1 а.с.23).

Згідно позовної заяви, ІНФОРМАЦІЯ_7 приблизно о 12.00 годині біля будівлі Головного офісу позивача за адресою: АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_1 , використовуючи мікрофон та гучномовець, робив заяви та публічні висловлювання, які містять недостовірну та негативну інформацію про позивача, носять обвинувальний характер, підривають довіру до його діяльності як суб`єкта господарювання, порочать ділову репутацію, про те, що (мовою оригіналу): «Каждая гривна, выведенная в тень - это минус пенсия бабушки - пенсионерки, минус зарплата учителю, минус зарплата - врачу. О чем дальше говорить? Конкорду ганьба! Конкорду ганьба!».

Відповідно до листа Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради від 12.07.2018 року № 2/1-917 до Дніпровської міської ради надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про проведення мирного пікету з 03.07.2018 року по 31.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , біля будівлі ПАТ «АКБ «КОНКОРД». Згідно з повідомленням, під час мирного пікету будуть використані плакати та акустична апаратура (т.1 а.с. 171-172).

Згідно відеозапису, наданого представником позивача, ОСОБА_1 дійсно публічно виступив з промовою наступного змісту (мова оригіналу): Каждая гривна, выведенная в тень - это минус пенсия бабушки - пенсионерки, минус зарплата учителю, минус зарплата - врачу. О чем дальше говорить? Конкорду ганьба! Конкорду ганьба!» ( т.1 а.с. 9).

Позивач наполягає на тому, що поширена інформація є неправдивою, має негативне забарвлення, заподіяла шкоду його честі, гідності та діловій репутації.

Як встановлено, твердження позивача про негативний характер поширеної інформації побудовано ним винятково на висновку експерта від 11.02.2019 року № 056/32 ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз» НАН України, згідно з яким: оприлюднене ОСОБА_1 висловлення «Каждая гривна, выведенная в тень - это минус пенсия бабушки - пенсионерки, минус зарплата учителю, минус зарплата - врачу. О чем дальше говорить? Конкорду ганьба! Конкорду ганьба!» має такий зміст: «Банк Конкорд причетний до виведення грошей у тіньову сферу». Висловлення, містять негативну інформацію про «АТ» КОНКОРД» виражену в формі твердження. Текстовий матеріал, наданий для експертизи, містить інформацію, яка може завдати шкоди діловій репутації Банку «КОНКОРД». Інформацію, яка може завдати шкоди діловій репутації БАНКУ «КОНКОРД», і яка підлягає верифікації, тобто виражена у формі фактологічних тверджень (т.1 а.с. 128-159).

Електронний доказ CDR диск із записом відео, на якому особа висловлювала вищевказані твердження є неповним, тобто позивачем не надано до суду повний запис пікету, а даний запис вирваний з контексту, отже відсутня можливість ідентифікувати місце та час його проведення.

Крім того, як вбачається із висновку експерта для проведення експертизи надавалися текстові матеріали плакатів, проте висновок експерта стосується текстових плакатів, які оприлюднені різними особами в різний час.

Як вбачається з висновку експерта українське слово «ганьба», яке ОСОБА_1 використовує в російському тексті свого висловлення, скандуючи Конкорду ганьба!, Конкорду ганьба!, протягом останніх кількох останніх десятиліть є характерним компонентом протестних акцій в України. За змістовими, дискурсивними і лінгвостилічними ознаками аналізований текстовий матеріал належить до комунікативного фрейму «протест».

Відповідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. № 1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Отже, з огляду на конструкцію речень та використані у промові мовні засоби, інформація, питання про недостовірність якої порушено представником позивача, висловлена автором у протестній формі.

Пленум Верховного Суду України у пункті 15 Постанови від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Судом не встановлено сукупність всіх складових юридичного складу правопорушення - висвітлення недостовірної інформації, яка порочить ділову репутацію Акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙ БАНК «КОНКОРД», отже відсутні підстави для визнання недостовірною інформацію та зобов`язання здійснити спростування недостовірної інформації.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» матеріальної шкоди в розмірі 144 360,00 грн, у зв`язку з відмовою ряду юридичних осіб внаслідок дій відповідача від послуг банку, а саме: ТОВ «АТЛАС СМД УКРАЇНА», ТОВ «ПОЛІСЬКА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ», ПП « Елітбуд-1» судом зазначено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільних прав, має право на її відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивачем не доведено належними доказами те, що відповідач був організатором заходу, а як вбачається із матеріалів справи в пікетуванні приймали участь невизначене коло осіб, які стояли з плакатами. Висновок експерта від 11 лютого 2019 року № 056/32 складено на підставі матеріалів справи в цілому.

Таким чином, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» моральної (немайнової) шкоди в розмірі 20 865,00 грн судом зазначено наступне.

Згідно з нормами ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Нормами п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», встановлено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню під час вирішення суперечки про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дії того, хто її завдав, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням, а також провини того, хто завдав шкоди.

Оскільки позивачем не надано належних доказів факту порушення відповідачем немайнового права позивача, тому відсутні достатні підстави для задоволення заявленого у справі позову в частині стягнення моральної шкоди.

Щодо заявлених позовних вимог позивача в частині зобов`язати ОСОБА_1 припинити дії щодо зібрання громадян під виглядом мирного пікету, акцій та інших зібрань з використанням гучномовців, мікрофонів, барабанів, акустичної та звукопідсилювальної апаратури, супроводження цих дій шумом, викрикуванням та демонстрацією написів на плакатах з негативною інформацією про АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКБ КОНКОРД» як суб`єкта господарювання біля його будинку за адресою: м. Дніпро, пл. Троїцька, 2 , судом встановлено, що мирні пікети за адресою: площа Троїцька,2 в м.Дніпро , біля будівлі АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКБ КОНКОРД», згідно з повідомленням ОСОБА_2 відбувалися з 03.07.2018 по 31.12.2018 року, та в подальшому не проводились, а тому відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині позову.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, не надав належної оцінки показам свідків, висновку лінгвістичного експертного дослідження, а також тексту виступу ОСОБА_1 : «Каждая гривна, выведенная в тень - это минус пенсия бабушки - пенсионерки, минус зарплата учителю, минус зарплата - врачу. О чем дальше говорить? Конкорду ганьба! Конкорду ганьба!», який містить недостовірну та негативну інформацію про позивача, носить обвинувальний характер, підриває довіру до його діяльності як суб`єкта господарювання, порочать ділову репутацію, не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Як зазначено в абз. 3-4 п.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2001 від 19 квітня 2001 року у справі № 1-30/2001 право громадян збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, закріплене в статті 39 Конституції України, є їх невідчужуваним і непорушним правом, гарантованим Основним Законом України.

Це право є однією з конституційних гарантій права громадянина на свободу свого світогляду і віросповідання, думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, на використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір, права на вільний розвиток своєї особистості тощо. При здійсненні цих прав і свобод не повинно бути посягань на права і свободи, честь і гідність інших людей. За Конституцією України (стаття 68) кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Проводити збори, мітинги, походи і демонстрації громадяни можуть за умови обов`язкового завчасного сповіщення про це органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування.

Таке сповіщення має здійснюватись громадянами через організаторів масових зібрань. Завчасне сповіщення відповідних органів про проведення тих чи інших масових зібрань це строк від дня такого сповіщення до дати проведення масового зібрання.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 19 постанови від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив, що, беручи до уваги положення статей 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, за змістом статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Слід розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»).

Пленум Верховного Суду України у пункті 15 Постанови від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами, встановленими ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч.ч. 1, 5 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Між тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності у діях відповідача сукупності таких обставин: поширення інформації стосовно позивача, негативний характер такої інформації, настання негативних наслідків особистим немайновим правам позивача.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з огляду на використані відповідачем у промові мовні засоби, інформація, питання про недостовірність якої порушено позивачем, висловлена автором у протестній формі.

Оскільки не встановлена сукупність всіх складових юридичного складу правопорушення - висвітлення недостовірної інформація, яка порочить ділову репутацію позивача Акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙ БАНК «КОНКОРД», тому відсутні підстави для зобов`язання здійснити спростування недостовірної інформації та, відповідно, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Інші доводи відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів згідно ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова