ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року

м.Суми

Справа №748/1895/19

Номер провадження 22-ц/816/1145/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Гришинська сільська рада Роменського району Сумської області,

третя особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Тетяна Володимирівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2020 року в складі судді Шульги В.О., ухвалене в м. Ромни,

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 3,7945 га, кадастровий номер :01:001:0260 та земельну ділянку, площею 1,14 га, кадастровий номер :01:001:0332, які при житті належали його матері ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки (паї), розміром 3,794 га та 1,140 га, розташовані на території Гришинської сільської ради Роменського району Сумської області, що належали померлій на підставі державних актів на право приватної власності на землю, серії Р2 № 682601 та Р2 № 655773 від 30 вересня 2002 року. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 липня 2018 року встановлено, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , є АДРЕСА_1 і також встановлено факт постійного його проживання з матір`ю за вищевказаною адресою. 08 жовтня 2018 року він звернувся до приватного нотаріуса з метою видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі його звернення була заведена спадкова справа. Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельні ділянки.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що єдиною підставою для видачі нотаріусом позивачу свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки є надання ОСОБА_1 нотаріусу оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки, а він позбавлений можливості їх надати через втрату. Вказує, що після введення в дію ЗУ «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виготовлення та видача державних актів на право власності на земельні ділянки припинена, як і виготовлення дублікатів в разі їх втрати.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача та третьої особи не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Святної О.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чигирин Чигиринського району Черкаської області у віці 72 років померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим повторно 12 серпня 2015 року (а.с. 25).

Як вбачається з копій державних актів на право приватної власності на землю: серії Р2 № 655773, виданий 30 вересня 2002 року Гришинською сільською радою Роменського району Сумської області; серії НОМЕР_2 № 682601, дату видачі якого не зазначено, які зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 1,140 га для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку, площею 3,794 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Гришинської сільської ради Роменського району Сумської області (а.с. 10-11).

ОСОБА_2 була матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження, серії НОМЕР_5 , виданим повторно 11 серпня 2015 року (а.с. 24).

Відповідно до рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2018 року встановлено факт, що останнім місцем проживання та місцем відкриття спадщини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є смт. Гончарівське, Чернігівського району Чернігівської області та встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини (а.с. 19-20).

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53586774 від 08 жовтня 2018 року була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі: 63109290, номер у нотаріуса: 182/2018, місце заведення: Чернігівська область, Чернігівський район, приватний нотаріус Кириченко Т.В., після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до постанов про відмову у вчинення нотаріальної дії від 30 листопада 2018 року № 1671/02-31 та № 1672/02-31 приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 3,794 га та на земельну ділянку площею 1,140 га після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю у спадковій справі всіх необхідних документів, а саме: відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку, які є необхідними для визначення складу спадкового майна (а.с. 12-15).

01 березня 2019 року відділом у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області було сформовані витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 та НВ-019 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0260, цільове призначення: «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», площею 3,7945 га та щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0332, цільове призначення: «для ведення особистого селянського господарства», площею 1,140 га, при цьому у відомостях про право власності, зокрема, щодо власника кожної земельної ділянки зазначено « ОСОБА_2 », щодо документів, що посвідчують право - «Державний акт від 30 вересня 2002 року Р2 682601» та «Державний акт від 30 вересня 2002 року Р2 655773» (а.с. 16-18, 21-23).

Як вбачається з копії спадкової справи № 182/2018 р. приватним нотаріусом Кириченко Т.В. було отримано інформаційну довідку зі спадкового реєстру (заповіт/спадкові договори) № 53586796 від 08 жовтня 2018 року ОСОБА_2 склала заповіт, який було посвідчено 18 грудня 1997 року приватним нотаріусом Солодовник С.О. Чернігівський міський, Чернігівська область, номер заповіту у спадковому реєстрі: 49046237, номер в реєстрі нотаріальних дій: 3618, місце зберігання: Державний нотаріальний архів Чернігівської області (а.с. 40).

Рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову мотивоване тим, що позивач не довів суду наявності перешкод для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, за умови самостійного отримання відповідних документів - Витягу з реєстру речових прав про реєстрацію права власності на земельну ділянку і Витягу з Державного земельного кадастру та надання їх нотаріусу, або за умови самостійного отримання необхідних для видачі свідоцтва документів нотаріусом - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої нотаріусом шляхом безпосереднього доступу до реєстру.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина 2 статті 1220 ЦК України).

Відповідно до частин 1-2 статті 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Спадкоємці, які пропустили строк для прийняття спадщини, можуть бути за згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину, включені до свідоцтва про право на спадщину як такі, що прийняли спадщину. Така згода спадкоємців повинна бути викладена у письмовій формі і подана нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування до видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до абзацу 2 пункту 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Методичними рекомендаціями нотаріальної палати України від 19 жовтня 2016 року визначено, що у випадку, якщо спадкодавцем за життя було набуто право власності, однак документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, втрачений і видача його дублікату не передбачена діючим законодавством, реєстрацію права власності спадкодавця за заявою спадкоємця можливо здійснити, застосовуючи у сукупності норми пунктів 53 і 66 Порядку № 1127.

Відповідно до пункту 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі Порядок) для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації).

У разі наявності в заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подається також відповідна копія.

Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав на підставі таких документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, або на паперових носіях інформації (в реєстрових книгах, реєстраційних справах, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), з обов`язковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа.

Пунктом 66 Порядку передбачено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Тобто, керуючись зазначеними вище положеннями діючого законодавства, позивач не позбавлений можливості звернутися до державного реєстратора з метою внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності спадкодавця ОСОБА_2 , надавши останньому витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 16-18, 21-23), завірені землевпорядним органом копії архівних примірників втрачених державних актів (а.с. 10-11) та передбачені п. 66 вказаного Порядку документи від нотаріуса, який завів спадкову справу.

Після внесення відомостей до Державного реєстру прав про спадкодавця ОСОБА_2 як власника земельних ділянок, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно буде вчинена нотаріусом на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього.

Відповідно до позиції, викладеної в методичних рекомендаціях нотаріальної палати України від 19 жовтня 2016 року, щодо особливостей державної реєстрації права власності спадкодавця за заявою спадкоємця з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553, у випадку належної реєстрації права власності спадкодавця на нерухоме майно за життя, додаткової реєстрації права власності на підставі дубліката документа, що підтверджує набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно - не вимагається.

Встановивши, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя набула право власності на дві земельні ділянки, а оригінали Державних актів на землю втрачено і отримати дублікати неможливо, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем перешкод для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, за умови самостійного одержання даних з Витягу з реєстру речових прав про реєстрацію права власності на земельну ділянку і Витягу з Державного земельного кадастру та надання їх нотаріусу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 375,381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук