РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Вітера І.Р.
за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
Свій позов мотивує тим,, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 , надалі військова частина НОМЕР_1 , від 27.06.2017 № 157 відповідач ОСОБА_1 був звільнений з військової служби за контрактом через службову невідповідність.
Згідно норм забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період передбачених наказом Міністерства оборони України від 232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту» відповідач був забезпечений речовим майном, згідно довідки № 20 виданої начальником речової служби військової частини НОМЕР_1 на суму 4453 грн. 65 коп.
За порушення військової дисципліни молодший сержант ОСОБА_1 був достроково звільнений з військової служби за контрактом. Строк використання (носіння) отриманого ним обмундирування не закінчився. При проведеному розрахунку при звільненні з військової служби за контрактом, з військовослужбовця було утримано кошти в рахунок погашення боргу за отримане речове майно в сумі 1010, 27 грн. Внаслідок відсутності достатньої кількості коштів для стягнення виникла заборгованість в сумі 3443,38 грн.
Таким чином, відповідач заподіяв матеріальну шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 на суму 3443,38 грн.
Ухвалою судді Сокальського районного суду Львівської області від 23.01.2020 року цивільну справу за позовною заявою військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди передано на розгляд Володимир-Волинського міського суду Волинської області.
Представник позивача на судовий розгляд справи не з`явився, однак подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, зокрема у відповідності до ч. 11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України.
Про причини неявки відповідач не повідомив, відзив на позов, а також заяву про слухання справи у його відсутності не подав. Тому зі згоди сторони позивача, з урахуванням положень ст. ст.128-131, 223, 280-282 ЦП України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті заочно за відсутності позивача та відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 , надалі військова частина НОМЕР_1 від 27.06.2017 № 157 відповідач ОСОБА_1 був звільнений з військової служби за контрактом через службову невідповідність.
Згідно довідки № 20, виданої 17.06.2017 року начальником речової служби військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 вбачається, що солдат ОСОБА_1 під час служби отримав речове майно на суму 4453,65 грн., однак, був достроково звільнений і строк носіння обмундирування не закінчився.
Із витягу з книги грошових стягнень та нарахувань за 2019 р. № 284, з ОСОБА_1 підлягала до стягнення сума 4453,65 грн., з якого стягнуто 1010,27 грн., залишок до стягнення становить 3443,38 грн.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
Пунктом 31 Постанови ВРУ «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» (діючого на час звільнення) передбачено, що у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Відповідно до ст. 2 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Відповідно до п. 4 Розділу III Інструкції «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністра оборони України № 232 від 29 квітня 2016 року, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Відповідно до статей 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 звільнений з військової частини НОМЕР_1 через службову невідповідність, військова частина має право на утримання з нього майнової шкоди.
З огляду на вказане, суд прийшов висновку, що позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 підставні, а тому підлягають задоволенню.
Отже, з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь Військової частини НОМЕР_1 майнову шкоду у розмірі 3443, 38 грн.
Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним доручення № 1203 від 15.11.2019 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст.7, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 , банк ДКСУ, код банку 820172, р/р НОМЕР_6 ) безпідставно набуте майно в сумі 3443 (три тисячі чотириста сорок три) гривень 38 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь військової частини НОМЕР_1 - 1921 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .
Суддя /-/-підпис.
Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер