УХВАЛА

Іменем України

05 травня 2020 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., розглянувши заяву позивача по справі ОСОБА_1 , підписану та подану представником згідно з ордером Путіліним Євгеном Вікторовичем, про забезпечення позову по цивільній справі № 127/12730/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання відповідачів вчинити дії, а саме: виконати умови п. 4.3 договору купівлі-продажу від 07.09.2018 щодо передачі безкоштовно ОСОБА_1 частини дозволеної потужності електричної енергії у розмірі 30кВт (загальна дозволена потужність продавців складає 160 кВт електричної енергії) шляхом надання необхідних листів-згод та інших документів для переоформлення 30 кВт на ім`я ОСОБА_1 і надання листів-згод (безкоштовно) та інших необхідних докуметів на отримання ОСОБА_1 додаткової електричної потужності 40 кВт через трансформаторну підстанцію № 226 загальною потужністю 400 кВт.

04.05.2020 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Путіліним Є.В. через канцелярію суду було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо приєднання до ЗТП № 226, яка знаходиться у власності ОСОБА_2 , нових споживачів, в тому числі, укладення будь-яких договорів, видачі технічних умов, зменшення дозволеної потужності за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії та інших дій, пов`язаних з приєднанням до ЗТП № 226.

Дана заява мотивована тим, що в позовних вимогах, посилаючись на зобов`язання, що виникли на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2018, ОСОБА_1 просить суд зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконати умови п. 4.3 договору купівлі-продажу від 07.09.2018 щодо передачі безкоштовно ОСОБА_1 частини дозволеної потужності електричної енергії у розмірі 30 кВт (загальна дозволена потужність продавців складає 160 кВт електричної енергії) шляхом надання необхідних листів-згод та інших документів для переоформлення 30 кВт на ім`я ОСОБА_1 і надання листів-згод (безкоштовно) та інших необхідних документів на отримання ОСОБА_1 додаткової електричної енергії потужності 40 кВт через трансформаторну підстанцію № 226 загальною потужністю 400 кВт.З відповіді АТ «Вінницяобленерго» від 24.04.2020 вбачається, що ОСОБА_4 надав лист-згоду ФОП ОСОБА_5 на зменшення договірної потужності на 149 кВт і останньому були видані технічні умови на приєднання до ЗТП № 226, одночасно ОСОБА_2 згідно з договором між ним та структурним підрозділом АТ «Вінницяобленерго» надана договірна потужність всього 160 кВт.Отже, у разі реалізації відповідних технічних умов та укладання договору між ФОП ОСОБА_5 (за наявною інформацією зятем відповідача ОСОБА_2 ) та АТ «Вінницяобленерго» на підставі листа-згоди ОСОБА_2 у останнього залишитьсядоговірна потужність всього 11 кВт. Тому, у разі задоволення позовних вимог щодопередачі безкоштовно ОСОБА_1 частини дозволеної потужностіелектричної енергії у розмірі 30 кВт (загальна дозволена потужність складає 160 кВт електричної енергії) шляхом надання необхідних листів-згод та інших документів для переоформлення 30 кВт на ім`я ОСОБА_1 рішення не може бути виконано.Таким чином, у разі задоволення позову невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду.Крім того, позивач ОСОБА_1 звертався до АТ «Вінницяобленерго» з питанням призупинення вчинення дій щодо приєднання до ЗТП № 226 нового споживача і листом АТ «Вінницяобленерго» від 03.04.2020 було роз`яснено позивачу, що призупинення таких дій може бути вчинено лише за ухвалою суду у випадку забезпечення позову.

Щодо зустрічного забезпечення, то позивач являється власником будівлі гаражу-навісу загальною площею 1600,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з договором купівлі-продажу від 07.09.2018, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що знаходиться в матеріалах справи, тому у разі необхідності арешт може бути накладено на вказане майно.

На підтвердження своїх доводів представником позивача до заяви про забезпечення позову додано лист-відповідь на звернення, адресований ОСОБА_1 , за № 05.98-3683 від 03.04.2020, а також лист-відповідь на запит, адресований ОСОБА_6 , за № 08.14-4285 від 24.04.2020.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, приходжу до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 ЦПК України, згідно приписів якої забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена 02 вересня 2019 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 917/137/19 (ЄДРСРУ № 83958431).

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Так, згідно з п. 1 Розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

За змістом частин першої та четвертої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, застосування такого заходу забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії, в тому числі утримання від їх вчинення, потребує вказівки на конкретне коло осіб, яким заборонено та/або зобов`язано утриматися від вчинення конкретних дій.

Покладення обов`язку утриматися від вчинення абстрактних дій на невизначене коло осіб не допускається.

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_6 не доведено наявність підстав для забезпечення позову у обраний ними спосіб. Заява про забезпечення позову не містить вказівки на конкретне коло осіб, яким заборонено та/або зобов`язано утриматися від вчинення будь-яких дій.

Крім того, з листа-відповіді на запит, адресованого ОСОБА_6 , за № 08.14-4285 від 24.04.2020, на яку посилається представник позивача як на доказ того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у випадку незастосування заходів забезпечення позову, убачається, що технічні умови на приєднання до даної ЗТП надавались ФОП ОСОБА_5 на потужність 149 кВт відповідно до листа-згоди ФОП ОСОБА_2 від 10.05.2018.

Однак вказаний доказ не доводить наявність підстав для забезпечення позову, оскільки згода (у вигляді листа) на приєднання до даної ЗТП ФОП ОСОБА_5 на потужність 149 кВт надавалася ФОП ОСОБА_2 ще 10.05.2018, тоді як з даним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся в травні 2019 року, тобто вже після цих дій. Також договір купівлі-продажу між сторонами по справі, на підставі якого виникло зобов`язання, що є предметом судового розгляду по даній справі, також був укладений після 10.05.2018, а саме: 07.09.2018.

Таким чином, позивачем та його представником у заяві про забезпечення позову не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у випадку незастосування тих заходів забезпечення позову, яких просить позивач та його представник.

В зв`язку з зазначеним в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача по справі ОСОБА_1 , підписаної та поданої представником згідно з ордером Путіліним Євгеном Вікторовичем, про забезпечення позову по цивільній справі № 127/12730/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду з урахуванням п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Дата складення та підписання ухвали 05.05.2020.

СУДДЯ Ю.Ф.Карпінська