КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/6158/2020 Доповідач Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

18 травня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Заришняк Г.М., перевіривши виконання вимог ст.ст. 356-357,359 ЦПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Щербаков Ігор Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню, -

Встановив:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі - відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, 04 березня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись при цьому на те, що такий строк пропущений через несвоєчасне отримання копії повного тексту ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи слідує, ухвала суду була постановлена 05 лютого 2020 року, повний текст ухвали отриманий апелянтом 20 лютого 2020 року, апеляційна скарга подана 04 березня 2020 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду є поважними, тому клопотання про поновлення вказаного строку підлягає задоволенню.

Також, апелянт ставить питання про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись на свій скрутний матеріальний стан, вказуючи на те, що він з 2014 року не працює, не отримує дохід, як приватний підприємець.

Перевіривши клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, суд вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 6 Європейської конвенції з прав людини право на апеляційне скарження є складовою частини права на справедливий суд. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним,і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Так, відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Отже, порядок відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору встановлюється Законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 8 Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору є врахування одночасно як майнового стану сторони, так і наявність однієї із умов, визначених цією статтею, перелік яких є вичерпним.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести підстави (умови) для застосування положень статті 8 Закону, а також подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження тяжкого майнового стану ОСОБА_1 надав документи, з яких слідує, що він не отримує доходу як приватний підприємець.

Однак, вказані відомості з податкових органів про відсутність доходів позивача не є достатньою підставою для звільнення останнього від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача ОСОБА_1 перебувають у власності автомобіль марки КІА, модель CEED, 2008 року випуску, автомобіль марки PEUGEOT, модель 309, 1989 року випуску.

Враховуючи викладене, та з урахуванням вимог ч. 1 ст.136 ЦПК України суд вважає необхідним відстрочити позивачу сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року до розгляду апеляційним судом вказаної апеляційної скарги.

При підготовці справи до апеляційного розгляду встановлено, що апеляційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам ст.ст.354,356 ЦПК України.

Перешкод для відкриття апеляційного провадження апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 354-356, 359-361 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

Клопотання про поновлення строку - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору - задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 рокудо розгляду апеляційним судом вказаної апеляційної скарги.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року.

В порядку виконання вимог ст.ст. 359-361 ЦПК України копію ухвали про відкриття апеляційного провадження з копіями апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу, встановивши строк в п`ять днів з дня отримання апеляційної скарги.

Роз`яснити учасникам справи, що до відзиву надаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч.4 ст. 360 ЦПК України).

Суддя Заришняк Г.М.