Справа № 314/4086/19
Провадження № 2/314/234/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26.03.2020 року м. Вільнянськ

Справа № 314/4086/19;

Провадження № 2/314/234/2020;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач ОСОБА_2 ;

-відповідач ОСОБА_3 ;

-третя особа Михайлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області як опіка та піклування;

-третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Михайлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 , про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду 10.09.2019 року з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. 18.11.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненою позовною заявою доОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна. Позовні вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишили своїх малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та пішли з домоволодіння, де мешкали разом із позивачкою та її чоловіком. З цього часу відповідачі долею своїх малолітніх дітей не цікавляться, матеріальним забезпеченням та їх вихованням не займаються, ніде не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, прохання повернутися та виконувати батьківські обов`язки ігнорують, у зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. 12.02.2020 року від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_4 , до суду надійшла позовна заява про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів, яка мотивована тим, що його донька ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишили своїх малолітніх дітей, які залишилися мешкати разом з ним та його дружиною. З цього часу відповідачі долею своїх малолітніх дітей не цікавляться, матеріальним забезпеченням та їх вихованням не займаються, ніде не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, прохання повернутися та виконувати батьківські обов`язки ігнорують.

Позивач ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 та їх представник адвокат Вайновський Є.О. у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, 04.12.2019 року надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, з позовом про позбавлення батьківських прав згодні. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішив ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області як опіка та піклування, у судове засідання не з`явився, надав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх малолітніх дітей.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.10.2019 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області.

18.11.2019 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява.

22.01.2020 року Михайлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області як опіка та піклування надала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх малолітніх дітей.

06.02.2020 року Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області як опіка та піклування надала до суду висновок про можливість ОСОБА_4 бути опікуном малолітніх дітей.

11.02.2020 року від ОСОБА_4 до суду надійшла заява про залучення його до участі у справі в якості третьої особи з самостійними вимогами.

11.02.2020 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про залучення до участі у справі ОСОБА_4 в якості третьої особи з самостійними вимогами.

12.02.2020 року від представника третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 , адвоката Вайновського Є.О. до суду надійшла позовна заява про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів.

18.02.2020 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач, третя особа з самостійними вимогами та їх представник посилалися як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані по справі, суд встановив

відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишили своїх малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та пішли з домоволодіння, де мешкали разом із позивачкою та її чоловіком. З цього часу відповідачі долею своїх малолітніх дітей не цікавляться, матеріальним забезпеченням та їх вихованням не займаються, ніде не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, прохання повернутися та виконувати батьківські обов`язки ігнорують.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача та третьої особи з самостійними вимогами, викладені в позовних заявах, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Судом встановлено, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Малолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з того часу як їх залишили батьки постійно мешкають разом зі своєю бабусею ОСОБА_1 , яка є позивачем по справі та дідусем ОСОБА_4 , який є третьою особою з самостійними вимогами за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 . Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є батьками малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , долею своїх малолітніх дітей не цікавляться, матеріальним забезпеченням та їх вихованням не займаються, ніде не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, прохання повернутися та виконувати батьківські обов`язки ігнорують.

Питання про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради. За результатами розгляду даного питання відповідно було визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей позбавити гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, оскільки, як було встановлено вони не проявляють до них батьківської турботи, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою долею дітей.

Отже, суд вважає, за доцільне ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавити батьківських прав відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,.

За ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків в разі позбавлення батьківських прав одного з них, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Як вже зазначалось, малолітні діти відповідачів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають в сім`ї позивачки ОСОБА_1 та третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 , які є біологічними бабусею та дідусем малолітніх дітей. У зв`язку з чим, позивач ОСОБА_1 та третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_4 , просять суд призначити ОСОБА_4 опікуном дітей.

За ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно зі ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа.

При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частиною четвертою ст. 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

У висновку Служби у справах дітей Вільнянської райдержадміністрації № 03-21/477 від 10.12.2019 року також зазначено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку потенційних опікунів у службі у справах дітей Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області з 09.112.2019року за № 52/159, він не має хвороб, які б перешкоджали йому виховувати дітей, зареєстрований та проживає з онуками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок з усіма зручностями, облаштований необхідними меблями та побутовою технікою, діти мають окрему кімнату та спальні місця.

Згідно з довідкою № , наданою Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_4 , станом на 27.11.2019 року за обліками МВС до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

А тому суд вважає за необхідне встановити опіку над малолітніми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки вони залишилися без батьківського піклування, та призначити їхнім опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

А тому, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду - ІНФОРМАЦІЯ_6 , і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164, 166, 180-182 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1. Цивільний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. Цивільний позов ОСОБА_4 - задовольнити.

4. Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , опікуном малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до їх повноліття.

5. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2020 року, і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

6. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2020 року, і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

7. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

8. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 01.04.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Михайлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області як опіка та піклування, адреса: Запорізька область, Вільнянський район, село Михайлівка, вулиця Слободчикова, будинок 17, .

Третя особа з самостійними вимогами: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко 01.04.2020