справа № 2-5545/08
провадження №6/489/4/20
УХВАЛА

22 травня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

встановив:

В грудні 2018 заявник звернулася до Ленінського районного суду міста Миколаєва із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа № 2-5545, виданого 15.01.2009 Ленінським районним судом міста Миколаєва по цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Айсан Миколаїв», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Також просить стягнути з АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, які були стягнуті з неї у виконавчому провадженні № 27954540, відкритому Новоодеським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з виконання виконавчого листа.

Заяву мотивувала тим, що 03.08.2011 заступником начальника ВДВС Новоодеського РУЮ було відкрито виконавче провадження № 27954540 з виконання виконавчого листа, виданого 15.01.2009 Ленінським районним судом міста Миколаєва, боржником в якому значиться ОСОБА_1 .

З часу відкриття виконавчого провадження, на підставі постанов державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з неї постійно здійснюються стягнення у розмірі 20 % від заробітної плати, пенсії. 07.04.2017 до Новоодеського РВ ВДВС ГТУЮ в Миколаївській області звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 27954540, посилаючись на те, що ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.02.2017 у виконавчому провадженні № 50065709 з виконання виконавчого листа № 2-5545, стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» замінено на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

17.01.2018 постановою Апеляційного суду Миколаївської області ухвала Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.02.2017, якою замінено сторону виконавчого провадження скасована. При розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» не існує.

Згідно ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.01.2019 провадження по справі про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню було зупинено до набрання законної сили рішенням по справі про відновлення втраченого судового провадження за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції до ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

09.04.2020 провадження у справі поновлено та справу призначено до розгляду.

У судове засідання, призначене на 20.05.2020 09:00 годину, учасники судового розгляду не з`явилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що Ленінським районним судом міста Миколаєва 08.12.2008 по справі № 2-5545/2008 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ТОВ Айсан-Миколаїв», ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ Райффайзен Банк Аваль» суму у розмірі 175953 грн. 42 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 101/01-04/07-418 від 21.06.2007 та судові витрати. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

15.01.2009 Ленінським районним судом міста Миколаєва видано виконавчий лист, в якому зазначено: «Стягнути солідарно з ТОВ «Айсан-Миколаїв» , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь МОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором 175953 грн.42 коп. та судові витрати…». Боржником у виконавчому листі вказано ОСОБА_1 .

03.08.2011 на підставі вказаного виконавчого листа Новоодеським ВДВС було відкрито виконавче провадження № 27954540.

10.08.2011 заступником начальника Новоодеського ВДВС було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 17768,34 грн.

Того ж дня винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, де боржником значиться ОСОБА_1

22.12.2011 заступником начальника Новоодеського ВДВС винесено постанову про стягнення з боржника на проведення виконавчих дій у розмірі 100,00 грн. та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно ухвали Ленінського районного суду від 22.02.2017 було замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

17.01.2018 постановою Апеляційного суду Миколаївської області ухвала Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.02.2017, якою замінено сторону виконавчого провадження, скасована.

Тобто, Ленінським районним судом міста Миколаєва 15.01.2009 помилково було видано виконавчий лист по справі 2-5545, в якому боржником вказано ОСОБА_1 , так як згідно рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.01.2009 в задоволенні позовних вимог стосовно ОСОБА_1 було відмовлено.

Відповідно до частини першої та другої статті 232 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, законом передбачена можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявні обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково, у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи, що судом не було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», а виконавчий лист було видано помилково, вказані обставини свідчать про наявність матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, відносно ОСОБА_1 було безпідставно відкрито виконавче провадження та проведено відрахування грошових коштів з отримуваних нею доходів.

Стаття 444 ЦПК України визначає порядок розгляду заяви про поворот виконання рішення та містить вичерпний перелік підстав для задоволення заяви про поворот виконання рішення.

Частиною другою статті 444 ЦПК України передбачено, що якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Зі змісту зазначеної норми цивільного процесуального права вбачається, що обов`язок повернути отримані кошти може бути покладено на позивача по справі лише у разі ухвалення остаточного судового рішення, яке свідчить про безпідставність отримання позивачем цих коштів.

Згідно з частиною п`ятою статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Листом Новодеського ВДВС від 20.01.2020 № 4031 підтверджується, що на дату надання відповіді виконавчою службою стягнуто з ОСОБА_1 згідно виконавчого листа № 2-5545 від 15.01.2009, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва, на загальну суму 45429,63 грн. та виконавчого збору в сумі 4465,18 грн., витрат 100,00 грн. Перераховано коштів відділом ДВС на рахунки стягувачів Ат «Райффайзен банк «Аваль» в сумі 15291,92 грн., та на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в сумі 30137,71 грн.

Таким чином враховуючи, що виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню, так як помилково виданий судом, вимога заявника про стягнення на її користь безпідставно утриманих з її доходів грошових коштів у виконавчому провадженні № 27954540, підлягає задоволенню.

Щодо заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 19.05.2020 про заміну в порядку процесуального правонаступництва сторони у справі, а саме АТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ПАТ «Вектор Банк», право вимоги за кредитним договором № 010/01-04/07-724 від 13.12.2017 до якого перейшло на підставі договору відступлення права вимоги № 114/7-4111 від 27.10.2016, то з огляду на підстави і предмет заяви ОСОБА_1 та те, що стягнення з неї на користь ПАТ Вектор Банк» не здійснювалося, суд не вбачає підстав для такої заміни, оскільки поворот виконання стосується АТ «Райффайзен Банк Аваль».

На підставі викладеного, керуючись статтею 432, 444 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом міста Миколаєва 15.01.2009 по справі № 2-5545/2008 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь МОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором та судових витрат, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з АТ «Райффайзен банк Аваль» на користь ОСОБА_1 стягнуті за виконавчим листом № № 2-5545 від 15.01.2009, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва, грошові кошти в сумі 15291,92 грн.

Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 стягнуті за виконавчим листом № № 2-5545 від 15.01.2009, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва, грошові кошти в сумі 30137,71 грн.

Стягнути з Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 стягнуті у виконавчому провадженні за виконавчим листом № № 2-5545 від 15.01.2009, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва, виконавчий збір в сумі 4465,18 грн. та витрати в сумі 100,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 354 ЦПК України, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали суду складено 22.05.2020.

Суддя І.В.Коваленко