ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/98/20
Провадження №2/477/284/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Сервісний центр Металург про захист трудових прав,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом на захист своїх порушених трудових прав, в якому просив задовольнити свої наступні вимоги з їх обґрунтування.

З 08 грудня 2006 року по 31 грудня 2019 року він працював на різних посадах в товаристві з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Металург» (далі ТОВ «СЦ «Металург»).

15 листопада 2019 року директором ТОВ «СЦ «Металург» було винесено Наказ

№ СЦМ-19-П785/01 «Про застосування дисциплінарного стягнення», згідно з п. 1 якого йому було оголошено догану та позбавлено премії за листопад 2019 року. У провину йому поставлено те, що він допустив порушення норм та правил роботи на підприємстві, зокрема відправив на електронну адресу третій особі документів, яка містить комерційну таємницю.

Вважав, що цей наказ є протиправним, оскільки керівництво не розібралося до кінця із виявленою ситуацією і не зажадало його пояснень від нього, а в наказі відсутні посилання на документи, які є комерційною таємницею, та негативні наслідки, які потягла чи могла потягти їх пересилка. В дійсності, він здійснив відправлення деяких документів з метою виконання своїх безпосередніх обов`язків і опрацювання їх вдома, а відправив документацію на електронну пошту своєї дружини. Крім того вважав, що відповідно до положень ч. 2 ст. 252 КЗпП України, при вирішенні питання про накладення стягнення, відповідач повинен був обов`язково отримати згоду від профспілкової організації, членом якої він був, але не вчинив цього.

Також, 27 грудня 2019 року ТОВ «СЦ «Металург» відносно нього було винесено Наказ № СЦМ-19-П905/01, яким на нього накладено стягнення у виді догани, а також визначено, що премію за грудень місяць та за підсумками року не нараховувати. Згідно із текстом наказу його було визнано винуватим у руйнуванні електрокабелю під час проведення земляних робіт підрядною організацією товариством з обмеженою відповідальність «ОРГА».

Вказував, що в 2019 році він був куратором одного із будівельних проектів, але з 22 листопада куратором проекту був призначений ОСОБА_4 . В той же час, 23 грудня 2019 року представники ТОВ «ОРГА» запросили його для обговорення виробничих питань проекту, який він раніше курував, зокрема щодо проведенню земляних робіт по визначенню місць поховання залізобетону на території ТОВ МГЗ. Потім, під час проведення цим підрядним підприємством земляних робіт відбулося руйнування кабелю 10 кВт, що потягло зупинку роботи підприємства ТОВ МГЗ. Звинувачення полягало в тому, що нечебто за його дозволом, хоча він і не був вже куратором проекту, підрядна організація почала проведення робіт, що потягло пошкодження кабелю.

Однак вважає, що під час обговорення виконання робіт він надавав поради, а не давав дозвіл на проведення земляних робіт. Порядок виконання робіт та отримання необхідних дозволів з розробленям документації та її узгодження повинно було здійснити підрядне підприємство ТОВ «ОРГА». Тому, якщо воно не виконало необхідну процедуру узгоджень виконання земляних робіт, то в пошкодженні кабелю його вини немає.

Виходячи з цього вважав, що у нього відсутнє порушення трудової дисципліни і притягнення до дисциплінарної відповідальності безпідставне.

Також вказував, що і цього разу, при притягнення його до дисциплінарної відповідальності, всупереч положенням ч. 2 ст. 252 КЗпП, керівництво ТОВ «СЦ «Металург», не отримало дозволу первинної профспілкової організації, членом якої він був.

Оскільки, на його думку, накладення на нього дисциплінарних стягнень було протиправними, то відповідач повинен нарахувати та виплати йому премію, якої він був позбавлений оскаржуваними наказами ТОВ «СЦ «Металург».

Крім того, просив стягнути з відповідача на свою користь відшкодування моральної шкоди, яку він поніс внаслідок накладення на нього дисциплінарних стягнень та позбавлення премій, в сумі 1000 грн. На обґрунтування цієї вимоги вказував, що внаслідок протиправних дій відповідача він втратив репутацію серед співробітників, у нього порушилися нормальні життєві зв`язки, він вимушений був докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя.

Тому просив скасувати зазначені накази, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити премії, яких він був позбавлений, стягнути із відповідача відшкодування моральної шкоди та судових витрат.

13 лютого 2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову через його необґрунтованість. Так, підставою для притягнення до відповідальності за наказом від 15 листопада 2019 року стало неодноразове порушення позивачем трудової дисципліни у виді самовільної відправки на електронну пошту третій особі документів підприємства, які становлять комерційну таємницю. У вину за іншим наказом йому було поставлено перевищення повноважень: що він, не будучи куратором проекту, погодив з підрядним підприємством проведення земляних робіт проведення шурфовки вручну, без отримання спеціального дозволу та без узгодження технічної документації, що потягло пошкодження електрокабелю високої потужності та зупинення роботи технологічного обладнання Миколаївського глиноземного заводу на термін 2 години та завдання збитків на суму 2324800 грн., а для ТОВ «СЦ «Металург» - вартість відновлювальних робіт у сумі 13854 грн. 58 коп.

19 лютого 2020 року представником позивача було подано відповідь на відзив. В якому він наполягав на задоволенні вимог з тих же підстав, що й було зазначено в позовній заяві.

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року було завершено підготовче провадження і справа призначена до розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовної заяви з підстав його необґрунтованості, вказуючи, що ОСОБА_1 було законно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за дійсне порушення ним трудової дисципліни.

Суд, заслухавши пояснення та посилання сторін, дослідивши докази у справі, прийшов до наступних висновків.

Згідно із статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до положень статті 147 КзпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Складовими дисциплінарного проступку, що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку (висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17).

Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Згідно з частинами першою та другою статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

За положеннями статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147?-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Відповідно до ст.ст. 150, 233 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XVцього Кодексу). Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

За положеннями статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1ст. 13 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що з грудня 2006 року і по 31 грудня 2019 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «СЦ «Металург», на останній посаді керівник групи проектування і будівництва. Звільнений був у результаті закінчення строку трудового контракту.

Під час його роботи в ТОВ «СЦ «Металург» був постановлений Наказ № СЦМ-19-П785/01 від 15 листопада 2019 року, за яким на нього, за неодноразові порушення вимог Інструкції з використання ЕОТ, оргтехніки, інформаційних ресурсів на підприємствах ОК РУСАЛ, які знаходяться на промисловій площадці ТОВ «МГЗ», порушень вимог Положення «Про комерційну таємницю на підприємствах ОК РУСАЛ, розташованих на промисловій площадці ТОВ «МГЗ», які виразилися у використанні корпоративної пошти для листування з третіми особами та направлення корпоративних листів, які мають комерційну таємницю, оголошено догану, і вирішено премію за листопад 2019 року не виплачувати.

Відповідно до цього наказу 11 листопада 2019 року на адресу адміністрації «СЦ «Металург» надійшла службова записка ДЗР (дирекція із захисту ресурсів) про результати моніторингу архіву електронної пошти керівника групи проектування і будівництва департаменту реалізації проектів Дромашко С.Г., в якій зазначено про виявлення ряду листів, відправлених 07 листопада 2019 року на зовнішню електронну адресу, і які містять комерційну таємницю: лист щодо пояснень по неосвоєних коштах бюджету ДРП, з вказівкою конкретних сум по ШП № 1, переписка ТОП-менеджерів Компанії, лист про аудит методології управління проектами, направленої робітниками Компанії, лист, який містить конфіденційну інформацію про взаємодію СЦМ і КБ Приватбанка.

В копії наказу, який оскаржується, є власноручний запис ОСОБА_1 про ознайомлення з ним 18 листопада 2019 року, і ним також записано про незгоду з наказом та відмічено, що письмових пояснень по цій спірній ситуації у нього керівництво не вимагало.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 , наданих суду він вказав, що переслав вказані листи на електронну адресу своєї жінки, щоб працювати з документами дома.

Такі ж пояснення він надав під час виявлення цього факту співробітникам підприємства. Копія електронного листа з його поясненнями була надана суду представником відповідача (а.с. 126-127), тому його посилання, що керівництво підприємство не вимагало їх у нього під час перевірки цього факту, не відповідає дійсності.

Діяльність і робота ТОВ «СЦ «Металург» регулюється рядом внутрішніх актів, зокрема:

- Положенням «Про режим комерційної таємниці на підприємствах ОК РУСАЛ, розташованих на промисловому майданчику ТОВ «МГЗ» (далі Положення про КТ);

- Інструкцією по використанню засобів електронно-обчислювальної техніки, оргтехніки та інформаційних ресурсів на підприємствах, розташованих на промисловому майданчику ТОВ «МГЗ» (далі Інструкція по ЕОТ);

- Положенням «Про оплату праці та преміювання працівників ТОВ «СЦ «Металург»;

- Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників ТОВ «СЦ «Металург»;

- Регламентом «Про заходи дисциплінарного стягнення та матеріального впливу за порушення трудової дисципліни і вимог охорони праці в ТОВ «СЦ «Металург» (далі Регламент) та іншими.

Відповідно до п. 7.2 Положення про КТ особам, допущеним до відомостей, що становлять комерційну таємницю, забороняється передавати конфіденційну інформацію на будь-якому носії будь-яким способом особам, які не мають права доступу до неї, використовувати конфіденційну інформацію в особистих інтересах та виконувати роботи з документами, що містять комерційну таємницю, поза свого робочого місця без дозволу керівництва.

Згідно із п. 11.3 цього ж Положення до працівника, який допустив порушення встановленого порядку поводження з відомостями, що становлять комерційну таємницю, можуть бути застосовані заходи дисциплінарного і матеріального впливу.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції по ЕОТ користувачу забороняється розголошувати інформацію, яка відноситься до комерційної таємниці, яка стала йому відома по службовій необхідності.

В додатку 2 Регламенту визначено систему дисциплінарних стягнень і відповідного депреміювання, зокрема передбачено і позбавлення щомісячної премії за проступок без фінансового збитку.

ОСОБА_1 не заперечував, що надіслав електронною поштою на електронну адресу своєї жінки ряд листів підприємства, де працював, для їх опрацювання вдома, а також не вважав, що листи мали комерційну таємницю. В той же час, в додатку № 1 до Положення про КТ зазначено перелік відомостей, що становлять комерційну таємницю ТОВ «СЦ «Металург», зокрема в п. 1.6 записано, що до неї віднесено відомості, що розкривають способи досягнення бізнес-цілей, їх ресурсне забезпечення на період бізнеспланування та звіти про виконання бізнес-планів, а пп. 6.1-6-11. передбачено, що комерційної таємниці відносяться і відомості про Фінансову діяльність підприємства.

З врахування таких внутрішніх норм, листи щодо несовєних бюджетних коштів, листування ТОП-менеджерів ТОВ «СЦ «Металург» відноситься до відомостей, які становлять комерційну таємницю цього підприємства, так як можуть розкривати способи досягнення бізнес-цілей, бізнес-планування тощо, і їх передача третім особам є порушення Положення про КТ.

Посилання позивача на те, що ним було надіслані листи на електронну адресу своєї дружини, суд не може прийняти як підставу для спростування порушення ним внутрішніх норм та правил ТОВ «СЦ «Металург», оскільки це ним не було підтверджено належними та допустимими доказами. А також не було підтверджено, що надіслання цих документів не могло мати наслідком розголошення комерційної таємниці підприємства через наявність заходів, які б унеможливили ознайомлення з ними третіх осіб.

Таким чином суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині оскарження Наказ №СЦМ-19-П785/01 від 15 листопада 2019 року, оскільки доказами було підтверджено наявність дисциплінарного проступку позивача.

Посилання його на порушення ч. 2 ст. 252 КЗпП суд не може прийняти, оскільки ним не було підтверджено доказами, що він був членом первинної профспілкової організації і вона не надавала згоду на притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, 27 грудня 2019 року в ТОВ СЦ Металург був виданий Наказ № СЦМ-19-П905/01 Про застосування дисциплінарного стягнення, відповідно до якого на ОСОБА_1 , як керівника групи проектування та будівництва ДРП, за порушення посадових обов`язків, що виразилися в здійсненні дій в межах посадових обов`язків, які завдали підприємству значних збитків, оголошено догану, а також вирішено премію за грудень не виплачувати, премію за підсумками року не нараховувати.

Наказ був відправлений 02 січня 2020 року поштою на адресу п роживання позивача і отриманий ним 09 січня 2020 року.

Відповідно до тексту цього наказу, 23 грудня 2019 року о 15.23 відбулася внутрішня посадка напруги в мережі 10 кВт Замикання на грант, яке було відновлено о 17:29, що потягло зупинку роботи технологічного обладнання заводу. Перевіркою було з`ясовано, що причиною посадки напруги стало пошкодження кабелю 10 кВт на РП-41 з РП-5 при виконанні земляних робіт підрядним підприємством ТОВ ОРГА, що зафіксовано в Акті (рапорті) № 841 від 24 грудня 2019 року. Це підприємство виконувало на промисловій площадці будівельно-монтажні роботи на підставі договору № НГЗ-Д-19-351/8310С263 від 24 вересня 2019 року в рамках реалізації інвестиційного заходу 12.70.17.002 (Проект). Куратором цього проекту відповідно до Наказу № СЦМ-14-19-Р014 від 03 вересня 2019 року був ОСОБА_1 , але 22 листопада 2019 року в нього було внесено зміни розпорядженням № СЦМ-14-19-Р023 і куратором проекту був призначений ОСОБА_4 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 спільно із представниками підрядного підприємства ТОВ ОРГА, виїхавши на територію виконання робіт для обговорення виробничих питань, зокрема визначення місць захоронення відходів залізобетону, визначили орієнтовне місце робіт і було прийнято рішення провести шурфовку землі вручну. Підрядне підприємство, на підставі проведеної наради, прийняло рішення, не чекаючи отримання дозволу на проведення земляних робіт, провести шурфовку землі вручну, а потім екскаватором. Ситуація, яка склалася, стала наслідком порушення посадових обов`язків керівником групи проектування і будівництва ДРП ОСОБА_1 та провідного інженера ОСОБА_4 , зокрема ОСОБА_1 провів виробничу нараду з підрядником і узгодив виконання шурфовки ділянки вручну.

Виходячи з цього наказу та посилань представника відповідача суд вбачає, що підставою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стало те, що він, не будучи керівником проекту, провів нараду із підрядним підприємством та надав дозвіл на проведення земляних робіт без наявності у нього таких повноважень та без отримання дозволу та узгодження по таким роботам.

Суд не може вважати обґрунтування наказу відносно ОСОБА_1 правомірним з огляду на наступне.

Розпорядженням № СЦМ-14-19-РО14 від 03 вересня 2019 року «Про призначення кураторів проектів» було визначено серед іншого, що ОСОБА_1 призначений куратором виконання робіт при реалізації проекту 12.70.002 «Модернізація ШП №1 (Технічне переобладнання існуючого вузла зневоднення і нейтралізації красного шламу) зі створенням додаткових площ складування карти С».

За розпорядженням № СЦМ-14-19-Ро23 від 22 листопада 2019 року в розпорядження від 03 вересня були внесені зміни, за якими керівником проекту за кодом 12.70.17.002 призначено ОСОБА_5 замість ОСОБА_1 .

В судовому засіданні та своїй пояснювальній записці на адресу ТОВ СЦ Металург ОСОБА_1 вказав, що дійсно, 23 грудня 2019 року він спільно з представниками ТОВ ОРГА, на місці проведення робіт обговорив орієнтовні місця захоронення залізобетону і місця проведення робіт по їх вилученню. В той же час, дозволу на проведення робіт він не надавав, оскільки підрядна організація повинна була самостійно отримати всі необхідні дозволи на їх проведення.

Серед доказів, наданих відповідачем, є пояснення директора ТОВ ОРГА, відповідно до якого 23 грудня 2019 року у нього відбулася зустріч з представником Миколаївського глиноземного заводу ОСОБА_1 , на якій була обговорена необхідність проведення робіт по виявленню захоронень залізобетонних конструкцій, які підлягали наступному вилученню і переробці у щебінь. На зустрічі ОСОБА_1 на місці показав проведення робіт і дав по ним усний дозвіл, а на питання про наявність мереж та комунікацій, ним було підтверджена їх відсутність. Порадившись на місці директор з головним інженером прийняли рішення провести ці роботи на вказаному місці, оскільки прохання щодо проведення робіт було ще в листопаді місяці і відмовити було незручно, тому він дав згоду на проведення робіт.

Суд вважає, що на проведення зазначених робіт між підприємствами існував підрядний договір і виконання підрядних робіт на промисловій площадці НГЗ повинно було здійснюватися за наявності відповідних письмових узгоджень, а не усної згоди представника замовника. Тому відповідальність за виконання робіт повинна нести підрядна організація, яка зобов`язана була перед проведенням робіт отримати всі необхідні дозволи та узгодження. В даному випадку посилання на усну згоду ОСОБА_1 не можна вважатися належним отримання дозволів на проведення робіт.

Також суд звертає увагу, що логічним аналізом пояснень директора ТОВ «ОРГА» підтверджується, що рішення на проведення робіт було прийнято ним після наради з головним інженером його підприємства, тобто відповідальність за роботи та за порядок їх виконання несе саме це підприємство.

Крім того під час перевірки цієї ситуації та перед накладенням на позивача дисциплінарного стягнення не було з`ясовано і в оскаржуваному наказі не виписано, які ж не обхідно було здійснити дії та узгодження на проведення земляних робіт на території ТОВ «МГЗ» підрядною організацією.

В зв`язку з цим суд вважає, що його було безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності без достатніх на те доказів провини.

Тому оскаржуваний наказ від 27 грудня 2019 року, в частині, що стосується позивача, підлягає скасуванню.

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині покладення на відповідача зобов`язання нарахувати та виплатити йому премію, оскільки суду не було надано даних про наявність підстав і даних чи була нарахована премія йому та іншим робітникам підприємства. Премія це грошове заохоченням робітників за хорошу роботу, досягнуті показники праці тощо. У керівництва підприємства є право за наявності відповідних підстав здійснити нарахування та виплатити працівнику премію, а оскільки суду не було надано даних і доказів щодо цього, тому у суда немає підстав покладати на відповідача виплати премію позивачу за грудень 2019 року та за підсумкам 2019 року.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог по відшкодування моральної шкоди, що можливо згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, оскільки позивачем не було підтверджено доказами отримання ним такої шкоди, так як на час винесення наказу від 27 грудня 2019 року він перебував у відпустці, а 31 грудня 2019 року звільнений з підприємства по закінченню контракту.

З приводу розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим призначити окреме судове засідання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу № СЦМ-19-П905/01від 27 грудня 2019 року товариства з обмеженою відповідальністю Сервісний центр Металург про оголошення ОСОБА_1 догани та про невиплату йому премії за грудень та за підсумками 2019 року.

В задоволенні іншої частини вимог позовної заяви відмовити.

Призначити судове засідання з розгляду питання про розподіл судових витрат на 23 липня 2020 року 14.00.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня складання його повного тексту та з врахуванням положень п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України щодо зупинення строків оскарження на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

В судому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст складено на 28 липня 2020 року.

Суддя Р.В.Козаченко