ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до голови Фастівецької сільської ради Колісніченко Надії Степанівни про скасування рішення сесії Фастівецької сільської ради № 42 від 14.07.2020 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до голови Фастівецької сільської ради ОСОБА_4 про скасування рішення сесії Фастівецької сільської ради № 42 від 14.07.2020 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення України (далі - КупАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовною заявою про скасування рішення сесії Фастівецької сільської ради № 42 від 14.07.2020 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , просить розслідувати факти підговорення та використання підписів сусідів для проведення подальшого обману стосовно них (звернення від 11.06.2020 року), правомірності дій сільського голови Колісніченко Н.С. та депутатів Фастівецької сільської ради стосовно його звернення, за наявності фактів порушення норм чинного законодавства визначити перелік осіб, котрі будуть притягнуті до відповідальності за фактами перевищення службових повноважень, дискримінації та особистої упередженості.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі «Конвенція») кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі «ЄСПЛ», «;Суд») у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Статтею 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено право особи на розгляд її справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що розслідування фактів викладених позивачем в його позовній заяві та притягнення винних осіб до відповідальності в даному випадку не належить до компетенції суду, а підпадає під юрисдикцію органів Національної поліції України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.186 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до голови Фастівецької сільської ради Колісніченко Надії Степанівни про скасування рішення сесії Фастівецької сільської ради № 42 від 14.07.2020 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий суддя Г.В. Соловей