Справа № 159/4207/15-ц
Провадження № 4-с/159/1/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської області

в складі: головуючого судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: особи, чиє рішення оскаржується, - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - стягувача - адвоката Ільків С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області справу за скаргою ОСОБА_2 як боржника, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», ОСОБА_3 , на рішення приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженка Ігора Сергійовича щодо опису та арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця 13.11.19 р. звернулась до суду із вказаною вище скаргою (а. с. 1, 2). Просить визнати незаконною і скасувати постанову від 21.10.19 р. ВП № 6029879 про опис та арешт майна боржника. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 14.12.17 р. у справі № 159/4 207/15 ц, зміненим постановою Волинського апеляційного суду від 01.08.19 р., з неї та з ОСОБА_3 у солідарному порядку стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (далі ПАТ, стягувач) заборгованість за кредитним договором № 183/07 фК від 28.11.07 р. в розмірі 197 687, 24 доларів США, що є еквівалентним сумі 4 898 689 грн, 81 коп., та судові витрати в сумі по 18 197 грн, 30 коп. - з кожного. На виконання такого судового рішення за виконавчим листом Ковельського міськрайсуду Волинської області від 16.09.19 р. приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженком І.О. (далі приватний виконавець, виконавець, особа, чиє рішення оскаржується, ОСОБА_1 ) 10.10.19 р. було відкрито виконавче провадження (далі ВП) № 6029879 про стягнення з неї і заінтересованої особи фізичної особи - солідарно 197 687, 24 доларів США і основної винагороди приватного виконавця в розмірі 19 768, 72 доларів США. 21.10.19 р. приватний виконавець виніс оскаржувану постанову ВП № 6029879 про опис та арешт майна боржника, зазначивши у ній конкретний перелік майна. Покликаючись на п. 10 розд. VII Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої Наказом від 02.04.12 р. № 512/2 МЮ України, що зареєстровано 02.04.12 р. у МЮ України за № 489/20 802, зазначає, що, опис майна, однак, виконавцем не проводився; оскаржувана постанова про опис та арешт майна боржника є фальшивою. Адреси такого указаного у оскаржуваній постанові понятого як ОСОБА_4 , не існує. Адреса іншого понятого зазначена таким чином, що її неможливо прочитати. Це дає підстави для сумнівів у існуванні вказаних вище понятих. Підпис представника стягувача відрізняється істотно від його оригінальних підписів на інших документах, що дає підстави зазначати про можливу його підробку. Покликаючись на ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що оскаржувана постанови винесена з грубим порушенням вище вказаних норм. Покликаючись на ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що копію оскаржуваної постанови вона отримала 04.11.19 р. по пошті. Просить скаргу задовольнити.

13.11.19 р. заявницею подано до суду скаргу з уточненням, що полягає у тому, що вона просить визнати незаконною і скасувати постанову від 21.10.19 р. ВП № 60289879.

Однак за ухвалою суду від 31.07.20 р. вказана вище заява повернута заявниці без розгляду з огляду на положення ст. ст. 43, 183 ЦПК України у їх редакції, чинній на дату подання такої заяви до суду.

Заявниця у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Причиною неявки повідомила незадовільний стан здоров`я, однак, будь - яких доказів цьому не подала. Заявниця також подала заяву про відкладення розгляду справи з огляду на повідомлену нею причину неявки.

Представник заявниці у судове засідання також не з`явився, хоча належно повідомлений. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Заінтересована особа фізична особа - у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Причини неявки суду не повідомила. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подала.

Однак суд, враховуючи, що учасником судового розгляду скарги заявниці є також її представник, який належно повідомлений, так як був присутнім під час попереднього судового засідання 08.07.20 р., однак, про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав, приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності заявниці та її представника, а також заінтересованої особи фізичної особи.

Представник заінтересованої особи стягувача адвокат - у судовому засіданні проти скарги заперечила з мотивів, аналогічних наведеним у її письмових поясненнях від 13.01.20 р., просить у задоволенні скарги відмовити.

У своїх письмових поясненнях від 13.01.20 р. (а. с. 19 21, 29 - 33) представник заінтересованої особи стягувача адвокат проти скарги заперечила, зазначивши, що 10.10.19 р. приватним виконавцем Шульженком І.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (далі ВП) № 60289879 по виконанню виконавчого листа (далі в/с) № 159/4 207/15 ц, виданого Ковельським міськрайсудом Волинської області 16.09.19 р., в частині стягнення із заявниці на користь стягувача суми заборгованості за кредитним договором. 15.10.19 р. приватним виконавцем отримано інформацію про те, що заявниця на праві приватної власності має нежитлове приміщення заг. пл. 137 кв. м., що знаходиться у АДРЕСА_1 , та перебуває у іпотеці стягувача. Покликаючись на ч. 1 ст. 18, ст. 10, ч. 4 ст. 13, ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що 21.10.19 р. приватним виконавцем за її участю як представника стягувача в рамках ВП по виконанню вказаного вище в/л було винесено постанову про опис та арешт майна, а саме: нежитлового приміщення заг. пл. 137 кв. м., що знаходиться у АДРЕСА_1 , належить заявниці на праві приватної власності (далі оскаржувана постанова). Оскаржувана постанова винесена в межах повноважень та на виконання обов`язків приватного виконавця і відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження». Твердження заявниці про грубі порушення при цьому норм права є суб`єктивними. Оскаржувана постанова внесена у АСВП 22.10.19 р., у чому переконалась і заявниця при ознайомленні з матеріалами ВП. Покликаючись на ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», п. 10 розд. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, зазначає, що оскаржувана постанова містить всі необхідні відомості та реквізити. Покликаючись на ч. ч. 2, 3 ст. 22. ч. 3 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що приватним виконавцем було залучено 2 х понятих, документальну перевірку даних про яких виконавець здійснювати права не має. Дані про адресу понятого внесено зі слів останнього, доводи заявниці про зумисне спотворення почерку при написанні даних про іншого понятого є надуманими. Підпис же представника стягувача, дійсно, належить їй. Заявницею зайво залучено до учасників справи заінтересовану особу фізичну особу, яка не є стороною ВП. Просить у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі за її безпідставністю.

Особа, чиє рішення оскаржується, у судовому засіданні проти скарги заперечила з мотивів, аналогічних наведеним у її письмових поясненнях від 14.01.20 р., та суду пояснила, що вважає оскаржувану постанову законною, а доводи скарги безпідставними і надуманими. Так приватний виконавець суду пояснив, що ним для вчинення виконавчої дії, що відображена у оскаржуваній постанові, було залучено понятих. Їх дані було внесено у оскаржувану постанову з їх слів. Просить у задоволенні скарги відмовити.

У своїх письмових поясненнях від 14.01.20 р. (а. с. 55, 56) приватний виконавець проти скарги заперечив, зазначивши, що 10.10.19 р. ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60289879. 15.10.19 р. ним отримано інформацію про те, що заявниця на праві приватної власності має нежитлове приміщення заг. пл. 137 кв. м., що знаходиться у АДРЕСА_1 , та перебуває у іпотеці стягувача. Покликаючись на ч. 1 ст. 18, ст. 10, ч. 4 ст. 13, ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що 21.10.19 р. ним за її участю представника стягувача в рамках ВП по виконанню вказаного вище в/л було винесено постанову оскаржувану постанову. Оскаржувана постанова винесена в межах повноважень та на виконання обов`язків приватного виконавця і відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження». Оскаржувана постанова внесена у АСВП 22.10.19 р., у чому переконалась і заявниця при ознайомленні з матеріалами ВП. Покликаючись на ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», п. 10 розд. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, зазначає, що оскаржувана постанова містить всі необхідні відомості та реквізити. Покликаючись на ч. ч. 2, 3 ст. 22. ч. 3 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що приватним виконавцем було залучено 2 х понятих, документальну перевірку даних про яких виконавець здійснювати права не має. Дані про адресу понятого внесено зі слів останнього, доводи заявниці про зумисне спотворення почерку при написанні даних про іншого понятого є надуманими. Підпис представника стягувача, дійсно, належить останній. Просить у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі за її безпідставністю.

Суд, заслухавши усні та врахувавши письмові пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали скарги та оглянувши у судовому засіданні матеріали ВП, що надані приватним виконавцем, які стосуються розглядуваного питання, приходить до висновку, що скарга безпідставна та не підлягає до задоволення.

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено засади виконавчого провадження як то:

1) верховенства права;

2) обов`язковість виконання рішень;

3) законність;

4) диспозитивність;

5) справедливість, неупередженість та об`єктивність;

6) гласність та відкритість виконавчого провадження;

7) розумність строків виконавчого провадження;

8) співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності приватних виконавців.

За змістом ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так судом встановлено, що, дійсно, приватним виконавцем 21.10.19 р. в рамках ВП № 60289879, а не ВП № 6029879, як про це зазначала заявниця у своїй скарзі, для забезпечення реального виконання рішення суду було винесено постанову про опис та арешт майна боржника (далі оскаржувана постанова), що стверджується копією такої постанови (а. с. 42 - 44).

Як зазначено у ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» «Арешт і вилучення майна (коштів) боржника», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Про проведення опису майна боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна боржника обов`язково зазначаються, якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення - загальна площа, кількість приміщень, їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення, інформація про підсобні приміщення та споруди.

Копія постанови про опис та арешт майна надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до змісту ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» «Залучення понятих у виконавчому провадженні», виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Понятими можуть бути будь - які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Понятий має право знати, для участі у провадженні яких виконавчих дій його запрошено, на підставі якого виконавчого документа вони провадяться, а також робити зауваження з приводу провадження виконавчих дій. Зауваження понятого підлягають занесенню до акта відповідної виконавчої дії.

Понятий зобов`язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій виконавець роз`яснює понятим їхні права і обов`язки, про що зазначається в акті.

Відповідно до п. 10 Розд. VIII «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), затвердженої Наказом МЮ України від 02.04.12 р. № 512/5, що зареєстровано у МЮ України 02.04.12 р. за N 489/20 802, у її редакції, чинній на дану винесення оскаржуваної постанови, після виявлення майна боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані, серед іншого, зауваження або заяви осіб, які були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна підписується, зокрема, і понятими.

Із копії оскаржуваної постанови слідує, що вимог цього Закону та Інструкції про залучення понятих приватним виконавцем виконано належно.

Зокрема, у оскаржуваній постанові зазначено про залучення 2 х понятих та містяться їх підписи, яким вони засвідчили факт, зміст і результати виконавчої дії, під час провадження якої вони були присутніми. Будь - яких зауважень немає.

Оскаржувана постанова внесена до АС ВП 22.10.19 р..

Доводи заявниці, наведені у скарзі щодо даних про понятих, фальшування оскаржуваної постанови приватним виконавцем, є надуманими, голослівними та жодним чином нею не доведені. Вони, зокрема, не спростовують доводів приватного виконавця про фактичне належне залучення понятих при винесенні оскаржуваної постанови, а також доводів представника стягувача - адвоката у тій їх частині, що її підпис, у якому сумнівається заявниця, дійсно, належить їй.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що за певних обставин особи, які виступили понятими в рамках ВП, можуть бути допитані судом з приводу тих чи інших обставин ходу виконавчого провадження, однак, у скарзі заявниця зазначає, про те, що сама виконавча дія, за наслідками проведення якої винесено оскаржувану постанову, не проводилась, а оскаржувана постанова сфальшована. Разом з тим належних, допустимих, достатніх доказів на підтвердження таких доводів заявницею та її представниками суду не подано, а обґрунтування скарги спростовано у судовому засіданні у повному обсязі.

Тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 447 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду на протязі 15 ти днів з дня її проголошення.

Повне найменування учасників справи:

заявниця - ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

представник заявниці - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. за адресою: АДРЕСА_3 ;

особа, чиє рішення оскаржується, - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 ;

заінтересована особа публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», юридична адреса: 01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/2;

представник заінтересованої особи публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» - адвокат Ільків Соломія Михайлівна, адреса: 80381, м. Дубляни Львівської області, вул. Лесі Українки, 16 «а»;

заінтересована особа ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст ухвали суду складено 04.08.20 р..