справа №439/192/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 травня 2020 Бродівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді Бунда А.О.,

за участі секретаря Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу, пені та 3% річних,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення на її користь 40 455,72грн. нарахованої пені, 3 456грн. 3% річних за користування коштами, 11 269.45 грн. інфляційних збитків та 7000 грн. витрат на правову допомогу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.08.2017 року. близько 00.30 год. на ділянці автодороги сполученням Броди автодорога Київ - Чоп відбулася ДТП за участю автомобіля марки Опель Вектра, д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та велосипедиста ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця м. Броди Львівської області, в результаті якої велосипедист ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в Бродівській центральній районній лікарні. Враховуючи наслідки ДТП, позивачу була спричинена моральна та матеріальна шкода. Спричинена матеріальна шкода проявилася у втраті позивачем годувальника, яким був її син ОСОБА_3 . На момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у відповідача за спричинену шкоду майну, життю та/або здоров`ю третіх осіб, відповідно до полісу АК/0494695, що діяв станом на дату спричинення такої шкоди. 22.11.2017 відповідачу було подано позивачем повідомлення про ДТП та Заяву на виплату страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника Однак, страхове відшкодування у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 115 200,00 грн. у визначений Законом строк виплачене не було. Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 20.08.2019 p., яке набрало законної сили 20.09.2019 p., позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. Стягнуто з Відповідача 115 200 грн. страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника. 25.10.2019 року зазначені кошти надійшли на рахунок представника позивача за довіреністю. Так як 90-денний строк на прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування сплив 01.03.2018 p., то починаючи з 02.03.2018 року відповідач зобов`язаний був виплатити страхове відшкодування шкоди з урахуванням індексу інфляції, що становить 126 469,45 грн., з яких 11269,45 грн. є інфляційним збільшенням боргу. Також, починаючи з 02.03.2018 року по 02.03.2019 року відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 40 455,71 грн. та 3% річних в розмірі 3 456,00 грн. нараховані на суму 115 200 грн. відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника. Із посиланням на вищевикладене, керуючись ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить позов задоволити.

21.02.2020 відкрито провадження у справі.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Стефківський В.І. подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача повторно в судове засідання не з`явився, хоча належно, у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце судового засідання, про що свідчать розписки про отримання судових повісток долучені до матеріалів справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи, відзиву не подавав.

Суд, зі згоди позивача, ухвалив: провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.280-281 ЦПК України.

Судове засідання проведено без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 13 серпня 2017 року на автодорозі Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в результаті отриманих травм.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 20.08.2019, яке набрало законної сили 20.09.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. Стягнуто з відповідача 115 200,00 грн. страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Кошти стягнуті за рішенням суду від 20.08.2019 року надійшли на рахунок представника позивача за довіреністю лише 25 жовтня 2019 року.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 17 лютого 2020 року.

Отже, судом встановлено, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі, тому наявні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першоїстатті 509 ЦК Українизобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того,у пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування відповідач зобов`язаний був прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його або прийняти рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За таких обставин, 90-денний строк на прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування сплив 01.03.2018 p., то починаючи з 02.03.2018 року відповідач зобов`язаний був виплатити страхове відшкодування шкоди з урахуванням індексу інфляції, що становить 126 469,45 грн., з яких 11269,45 ґрн. є інфляційним збільшенням боргу.

Також, починаючи з 02.03.2018 року по 02.03.2019 року відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 40 455,71 грн. та 3% річних в розмірі 3 456,00 грн., нараховані на суму 115 200 грн. відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника (а.с.12).

Враховуючи те, що позивач звернулася з заявою на виплату страхового відшкодування до відповідача 30.11.2017 року, а відповідач неправомірно не виплатив страхове відшкодування, яке, за рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 20.08.2019 року у справі № 439/397/19, було виплачено позивачу 25.10.2019 року, то відповідач зобов`язаний здійснити страхове відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу, а також сплатити позивачу пеню та 3% річних.

Наданий представником позивача розрахунок сум, які підлягають стягненню на користь позивача суд приймає до уваги, оскільки відповідачем не спростовано доводів представника позивача щодо визначеного розміру інфляційних збитків, пені та 3% річних та не подано жодних доказів щодо невірного розрахунку цих показників.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 коп.

Так як позивач звільнена від сплати судового збору, то згідно статті 141 ЦПК України то з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 526,610,611, 625, 992 ЦК України, ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 5, 10,12,13,81,82,141, 258-259, 263-265,273,280-282 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 40 455,71 (сорок тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) грн. пені, 3 456 (три тисячі чотириста п`ятдесят шість) грн. трьох відсотків річних, 11 269 (одинадцять тисяч двісті шістдесят дев`ять) грн. інфляційних збитків за вказаний період, 7 000 (сім тисяч) грн. витрат на правову допомогу .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» на користь держави 840.80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Приватне акціонерне товариство Українська пожежно-страхова компанія», , місце знаходження м.Київ, вул.Кирилівська,40.

Повний текст рішення суду складено 07 травня 2020.

Суддя А.О.Бунда