2/465/434/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

29.04.2020 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді- Кузь В.Я.

при секретарі-Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором позики в розмірі 2805 доларів США, з яких 2550 доларів США - сума боргу , 223,17 доларів США -відсотки за користування кредитом, 31,87 доларів США - неустойка, а також стягнути судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 квітня 2018 року між ним та відповідачем було укладено усний договір позики відповідно до якого він, позивач, надав відповідачу у борг 2550 доларів США.

На підтвердження факту отримання позики відповідач написав розписку, якою підтвердив отримання в борг вказаної суми коштів та зобов`язувався повернути борг до 20.10.2018 року.

Незважаючи на те, що строк повернення боргу сплив, відповідач під різкими приводами ухиляється від виконання свого обов`язку повернути кошти, що змушує його звернутись з позовом до суду.

Просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не прибув, як і його представник, котрий подав заяву про розгляд справи у його відсутності . Не заперечив проти прийняття заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про слухання справи у його відсутності, а також відзиву на позов суду не надав.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає , що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Так, судом встановлено, що 19 квітня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено усний договір позики відповідно до якого ОСОБА_1 надав відповідачу у борг 2550 доларів США.

На підтвердження факту отримання позики ОСОБА_2 написав розписку, якою підтвердив отримання в борг вказаної суми коштів та зобов`язувався повернути борг до 20.10.2018 року.

Оскільки, станом на час звернення до суду із позовом, відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, то у зв"язку із цим утворилась заборгованість у розмірі 2550 доларів США .

Приписами ч. 1ст. 1046 ЦК України, встановлено, що за договором позики одна сторона

(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ч. 2ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Надання позивачем в борг відповідачу грошових коштів підтверджується наданими оригіналами розписок. Доказів на підтвердження виконання свого обов`язку щодо повернення грошових коштів позивачу, відповідач суду не надав.

Відповідно дост. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до вимог ст. 536 ЦК України,за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно даних облікова ставка НБУ за період з 19.04.2018 року по 20.10.2018 року становила : з 25.10.2018 року - 18,0%; з 07.09.2018 року - 18,0%, з 13.07.2018 року - 17,5%, з 24.05.2018 року - 17,0%.

Відтак, відсотки за травень 2018 становлять - 36, 12 долара США ; червень 2018 становлять - 36: 12 долара США ; липень 2018 становлять - 37, 18 долара США ; серпень 2018 становлять - 37, 18 долара США ; вересень 2018 становлять - 38, 25 долара США; жовтень 2018 становлять - 38, 25 долара США .

Загальна сума за 6 місяців -223,17 долара США, що еквівалентно на день складання позову 5963, 10 гривень

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед позичальником, стягненню підлягає сума заборгованості за основним боргом та проценти за користування такими.

Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу(ч.1ст. 1050 ЦК України).

Статтею 625 Цивільного Кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 цієї норми закону, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2ст. 625 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за вказаним вище договорам позики (розпискою) не виконав та суму боргу не повернув.

Відтак, суд вважає, що в даному випадку відповідач допустив прострочення виконання взятих на себе зобов`язань перед позивачем, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустояка за період з 20.10.2018 року по 14.03.2019 року , що становить 31,87 долара США, і є еквівалентно 851, 70 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.12,258,259,263-265,268 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 ) кошти за договорам позики в розмірі 74949 ( сімдесят чотири тисячі дев"ятсот сорок дев"ять) гривень 60 копійок, з яких: 68136 ( шістдесят вісім тисяч сто тридцять шість) гривень - сума основного боргу, 851 ( всімсот п"ятдесят одна) гривня 70 копійок - неустойка та 5963 ( п"ять тисяч дев"ятсот шістдесят три) гривні 10 копійок - сума процентів за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір з розгляду справи у розмірі 768 ( сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд, що ухвалив рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України цей строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Суддя АДРЕСА_3 . Кузь