Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2020 Справа №607/26024/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

учасників справи

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач значив, що 21.05.2019 по АДРЕСА_1 під час словесного конфлікту, ОСОБА_4 завдала позивачу матеріального збитку, шляхом пошкодження окулярів, які вже не підлягають ремонту. Сума завданих збитків становить 2450,00 грн. Окрім матеріальної шкоди було завдано моральну шкоду, яка виражається у фізичному болі, душевних страждань, її честь і гідність були приниженні, порушено нормальний спосіб життя, так як позивач змушена докладати додаткових зусилля для захисту своїх прав.

У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки в розмірі 2 450,00 грн., моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подала відзив на позов в якому позов не визнала, посилаючись на обставини, що 21.05.2019 її зустріла ОСОБА_3 і почала їй погрожувати через її звільнення з роботи. У зв`язку з цим вона була змушена зайти до Тернопільського районного відділу поліції. Пізніше приїхали на виклик ОСОБА_3 патрульна поліція.

Вона не завдавала будь-якої шкоди ОСОБА_3 , в тому числі не пошкоджувала її окуляри. Жодного разу її не викликали працівники поліції по даному факту. Її вини у вчиненому немає, а тому вона не повинна відповідати за матеріальну та моральну шкоду. У зв`язку з не поданням позивачем доказів її вини просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві.

Позивач не скористався правом на подання відповіді на відзив.

При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до висновку.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Судом встановлено, що 21.05.2019 в поліцію від ОСОБА_3 надійшло повідомлення про те, що по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 пошкодила окуляри. Виїздом патрульної поліції м. Тернопіль на місце події, встановлено, що по АДРЕСА_1 під час словесного конфлікту громадянка ОСОБА_4 пошкодила окуляри. Сума завданих збитків вказана в заяві ставить 1800 грн., що стверджується листом Головного управління Національної поліції в Тернопільської області №4132 від 27.05.2019.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст. 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявності шкоди, протиправності дій заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою і вини в заподіянні шкоди.

За загальним правилом, відсутність хоча б одного елемента складу цивільного правопорушення, виключає настання цивільної відповідальності. При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Як встановлено судом, позивач звернувся до поліції з приводу пошкодження їй окулярів та заподіяння матеріальної шкоди.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вищевикладене свідчить про відсутність таких елементів цивільного правопорушення, як протиправна поведінка відповідача та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що ОСОБА_4 вчинила протиправну поведінку відносно ОСОБА_3 і заподіяла їй збитки.

Крім цього, заявляючи до відповідача вимогу про стягнення шкоди (збитків) позивачем не доведено розміру таких.

Зокрема, позивач посилається, що ним було придбано окуляри, вартістю 2 450 грн., про що додано замовлення від 16.04.2019, однак суд вважає даний доказ не можна вважати належними, оскільки у вказаному замовленню відсутні відомості про придбання окулярів та оплата їх позивачем.

Як зазначалося вище, право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками.

Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення. При цьому, враховано, що збиток - це грошова оцінка шкоди, яка підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки - шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не доведено, що саме відповідачем було вчинено протиправну поведінку відносно позивача та причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, а тому суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення із відповідача матеріальної шкоди.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою, пунктами 1, 2 частини другої, частиною четвертою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Тобто, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Отже, зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин.

Складовими для відшкодування шкоди є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача; вина. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковим. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

З урахуванням встановлених обставин та на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами неправомірних винних дій відповідача відносно позивача. Встановивши, що позивач не довів належними і допустимими доказами наявність усіх складових елементів, необхідних для цивільно-правової відповідальності відповідача за наведеними вище статтями закону, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення із відповідача моральної шкоди.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, суд вважає, що судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. 23, 1166 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повний текст рішення суду складено та підписано 25 травня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко