Провадження № 2-з/686/123/20
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

15 липня 2020 р. м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Продан Б.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала заяву до суду про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 відділом ДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та подальшою передачею на зберігання Хмельницькій філії ДП «Сетам», так як не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення 359 920,08 грн. пені, річних відсотків за невиконання мирової угоди. На обґрунтування заяви про забезпечення позову, зазначає, що у власності відповідача, ОСОБА_2 , перебуває зазначений автомобіль, який на теперішній час знаходиться на зберіганні спеціалізованої торгівельної організації «Сетам» у зв`язку із примусовим виконанням рішення суду про стягнення з останнього грошових коштів на користь позивача. ОСОБА_1 вважає, що у разі сплати основного боргу арешт з автомобіля буде знято і відповідач зможе його відчужити, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду через відсутність у відповідача майна.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність наведених обґрунтованих підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, відповідно до положень статей 150, 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Слід зазначити, що звертаючись до суду з клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зміст поданої ОСОБА_1 заяви про вжиття заходів забезпечення позову не містить належного обґрунтування існування необхідності у вчиненні дій, про які просить заявник, для виконання судового рішення. В поданій заяві ОСОБА_1 зазначає, що автомобіль на теперішній час знаходиться на зберіганні спеціалізованої торгівельної організації «Сетам», у зв`язку із примусовим виконанням рішення суду, у зв`язку із чим на нього вже накладено арешт. Також заявником на підтвердження своїх вимог не надано доказів на підтвердження права власності відповідача на зазначений автомобіль.

Посилання ОСОБА_1 на те, що між сторонами виник спір та невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості своєчасного та ефективного захисту її прав та зумовить ускладнення судового розгляду є необґрунтованим.

При цьому слід зауважити, що забезпечення позову не є вирішенням спору по суті, а обставини щодо порушення законних прав та інтересів позивача підлягають подальшому встановленню в процесі судового розгляду справи.

На підставі викладеного, керуюючись ст.ст. 149-159 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя