Справа: № 484/604/20
Провадження № 2/484/585/20 р.
Р І Ш Е Н Н Я

( з а о ч н е )

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання - Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, -

В С Т А Н О В И В :

20.02.2020 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком по АДРЕСА_1 .

В судове засідання представник позивачки надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити.

Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вона являється власницею житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний будинок належить їй на праві приватної власності на підставі договору поділу майна подружжя від 09.12.2019 року, посвідченого Мовчаном А.С., приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, реєстровий номер 2230.

07 червня 2003 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Після одруження вони почали разом проживати у вище зазначеному житловому будинку та місце проживання відповідача було зареєстроване там же.

З 2011 року шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем були фактично припинені, в зв`язку з чим шлюб між ними був розірваний на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.10.2016 року у справі № 484/3041/16-ц.

Близько 9 років відповідач не проживає у належному позивачці житловому будинку, а проживає постійно за іншою адресою, яка є його місцем проживання. Факт відсутності його за зареєстрованим місцем проживання з 2011 року по теперішній час підтверджується довідкою про склад сім`ї.

Крім доданих до довідки документів, зазначені вище обставини зможуть підтвердити свідки.

Оскільки відповідач не проживає у належному позивачці житловому будинку вже більше року, то він, у відповідності з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України може бути визнаним таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Добровільно знятися з реєстрації ОСОБА_2 відмовляється, тому єдиним способом захисту прав позивачки є звернення до суду, для визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позов не подав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що право власності позивача на будинок АДРЕСА_1 , Миколаївської області витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.12.2019 р.

Згідно копії будинкової книги та довідки квартального комітету № 54, відомо що за даною адресою прописаний ОСОБА_2 , який там фактично не проживає з 2011 року.

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно із ст.ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

Відповідно до норм ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо без поважних причин не проживає на спірній жилплощі понад встановлені законом строки, або вибула на інше постійне місце проживання.

Згідно ст. 405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом.

Реєстрація відповідача у будинку є перешкодою власнику у повному здійсненні права власності.

В зв`язку з цим суд вважає необхідними зазначити про те, що відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч.2 ст.29 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач з 2011 року не проживає в будинку АДРЕСА_1 , з даного житла добровільно вибув в інше житло, то суд вважає, що він вважається таким, що втратив право користування ним.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279, 280-283 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: