Справа № 515/343/20
Провадження № 2/515/787/20
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача - адвоката Логінова О.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області

про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 , обоє у м.Татарбунари Одеської області. Після смерті матері залишився житловий будинок з будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який батьки побудували разом за час спільного проживання. Оскільки спадкодавець помер при дії цивільного кодексу (в редакції 1963 р.), який передбачав фактичне прийняття спадщини спадкоємцем шляхом фактично вступу у володіння або управління спадковим майном, то позивач вважає себе таким, що прийняв спадщину. У відкритті спадкової справи нотаріусом було відмовлено з причин втрати ним шестимісячного строку для прийняття спадщини та не надання доказів фактично прийняття ним спадщини. Факт того, що спірний будинок належав спадкодавцю, підтверджується довідкою. Він має право успадкувати згаданий будинок. Зважаючи на те, що успадкувати житловий будинок у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розгля- нути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому зазначив, що по- зовні вимоги визнаються міськрадою та просив розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно копій: паспорту серії НОМЕР_1 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с.4,6), позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_3 с.Роздільне Татарбунарського району Одеської області, йо- го батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ..

Копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 (а.с.7,8) підтверджу- ється, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , обидва у м.Татарбунари Одеської області.

Будинок введено в експлуатацію, що підтверджується відповідним рішенням (а.с.16).

З копії технічного паспорту на спірний житловий будинок вбачаються генеральний план будин- ку, експлікація внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку. (а.с.10- 14).

Позивачу відмовлено у прийомі заяви та відкритті спадкової справи після померлої ОСОБА_3 з причини втрати шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини, не надання доказів фактичного прийняття спадщини та ненадання правовстановлюючих документів, що вид- но з листа нотаріуса (а.с.9).

Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 139215 грн., що видно із звіту про незалежну оцінку ринкової власності житлового будинку ТОВ «Імперіал 777» від 11.02.2020 р. (а. с.23-24).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В силу ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

За змістом ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім ви- падків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відноси- ни виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набран- ня ним чинності.

Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України засто- совується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних від- носин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини. Оскільки спадщина по даній справі відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 - в день смерті спадкодавця ОСОБА_3 , на той час діяв ЦК УРСР (1963 р.), зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоє- мець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прий- нята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відк- риття спадщини міститься в правилі ст.525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує пи- тання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наяв- ності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль- них і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду циві- льних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач являється рідним сином померлої, а отже спад- коємцем першої черги за законом. Після її смерті він фактично прийняв спадок, вступивши в управління та володіння спадковим майном, був зареєстрований у спірному будинку з 1996 року. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на вказаний, що залишився після смерті батьків, є те, що спадкодавцем не були виготовлені правовстановлюючі документи на спадковий будинок.

Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений спадковий житловий буди- нок, що залишився після смерті ОСОБА_3 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.529, 548, 549, 550 ЦК України ( в ред.1963 року), суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської об- ласті, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Роздільне Татарбунарського району Одеської області, РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко