Справа №295/7008/19
05.05.2020 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючої - судді Семенцової Л.М.,
за участі секретаря - Ковальчук М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на малолітню дитину,-
У травні 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 28.09.2017 року з нього стягнуто аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.07.2017 року. Дитина проживає з нею та вона самостійно утримує сина, піклується про нього. У відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області перебуває виконавче провадження № 54910562 з примусового виконання виконавчого листа № 295/7981/17, виданого 10.10.2017 року. Відповідач вимоги постанови з виконавчого провадження не виконує, не надає декларацію про свої доходи та майно, а також не сплачує частку від свого реального доходу. У ході виконавчого провадження вона неодноразово зверталася із заявами щодо вжиття заходів для встановлення реального розміру доходів боржника та повідомляла про те, що він тривалий час офіційно проживає та працює за кордоном, а саме у Королівстві Данія , але де саме точно їй невідомо. Кожних півроку боржник приїжджає в Україну до своїх батьків у м. Житомир. Його родина цей факт приховує та щомісячно його мати сплачує аліменти в мінімальному розмірі, надаючи державному виконавцю квитанції про сплату аліментів, щоб відповідач міг безперешкодно перетинати кордони та мати право керувати транспортними засобами. Позивач працює та отримує заробітну плату з окладом 7260,00 грн., через що їй складно в повній мірі забезпечити потреби дитини. Відповідач свої доходи приховує і як наслідок того визначений судом розмір аліментів у частці від доходів платника аліментів фактично не сплачується. Допомоги у вихованні дитини, навчанні, догляді за нею, придбання одягу та взуття, витратах на обстеження, лікування, оздоровлення відповідач не бере. Крім того, з часу винесення судом рішення, значно зросли витрати на комунальні послуги, які вона сплачує самостійно. За рекомендацією лікарів у зв`язку з поставленим діагнозом їхній син потребує систематичного відвідування басейну, оздоровлення та відпочинку біля моря та ортопедичного взуття.
Тому позивач просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Богунського районного суду міста Житомира від 28.09.2017 року на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
За ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 03.07.2019 року на підставі клопотання позивача направлялося судове доручення до компетентного органу Королівства Данії для витребування інформації про місце проживання, працевлаштування та розмір доходу громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Королівства Данії. Провадження у справі було зупинено до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги.
Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 11.02.2020 року поновлено провадження у справі у зв`язку з тим, що судове доручення було повернуто до суду без виконання.
У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, та пояснила, що фактично отримує аліменти в розмірі 1100,00 грн., що не відповідає частці доходу відповідача, яка має сплачуватись ним згідно судового рішення. Відповідач проживає, працює та подорожує за кордоном, не одружений, інших дітей не має. Стан його здоров`я після ухвалення рішення не змінився. Їхній малолітній син навесні 2019 року захворів на псоріаз, тому на лікування сина вона щомісячно витрачає до 1000,00 грн. Іншими хворобами син хворів і раніше, але на теперішній час його стан здоров`я покращився. З часу стягнення аліментів судом її матеріальне становище не змінилося.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України.
Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Обов`язок доказування і подання доказів передбачений ст. 81 ЦПК України, згідно ч. 1 якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Із матеріалів справи судом встановлено, що з 20.10.2007 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 25.07.2013 року розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем згідно довідки ПП «ВЖРЕП № 4» від 08.05.2019 № 881 (а. с. 6).
Заочним рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 28.09.2017 року у справі № 295/7981/17 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.07.2017 року (а. с. 8). У відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області перебуває виконавче провадження № 54910562 з примусового виконання виконавчого листа № 295/7981/17, виданого 10.10.2017 року (а. с. 10, 11, 13-16).
Згідно п. 23 Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
У 2016 році малолітньому сину сторін ОСОБА_3 було встановлено діагноз «ювенільний ідеопатичний артрит», через що він перебуває на диспансерному обліку, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 1018 Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» та довідкою ЛКК № 77 від 13.03.2018 року (а. с. 19-21).
Позивач працює на посаді юрисконсульта юридичного відділу ЗАТ «Житомирські ласощі» з 18.01.2017 року згідно витягу з наказу від 17.01.2017 року № 9-к (а. с. 17).
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Оцінивши досліджені судом докази, суд не встановив наявності визначених ч. 1 ст. 192 СК України обставин, які можуть бути підставою для зміни стягнутого судом розміру аліментів, оскільки позивачем не доведено належними, допустими та достатніми доказами, що після ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів відбулося покращення матеріального становища відповідача, а також виникнення інших обставин для зміни розміру аліментів. Діагноз «ювенільний ідеопатичний артрит» малолітньому ОСОБА_3 було встановлено до ухвалення судом рішення про стягнення на його утримання аліментів із відповідача і при цьому письмових доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я дитини позивачем до суду не надано. Поряд із тим, у разі понесення позивачем витрат на лікування дитини судовий захист прав позивача може бути здійснено шляхом звернення до суду з позовом щодо стягнення з батька дитини додаткових витрат на її лікування в порядку ст. 185 СК України.
Наявну в матеріалах справи інформацію щодо перетинання відповідачем державного кордону України у 2018 році відповідно до повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.03.2019 року (а. с. 12) не можна розцінювати як доказ покращення матеріального становища відповідача, так як відповідних відомостей зазначений доказ не містить. Окрім того, посилання позивача на сплату нею комунальних послуг також не є передбаченою ч. 1 ст. 192 СК України підставою зміни розміру аліментів, а є безпосереднім обов`язком споживача таких послуг.
Тому за наведених обставин суд вважає позов таким, що не ґрунтується на вимогах закону та відмовляє в його задоволенні.
Позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «про судовий збір».
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180 - 182, 191, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на малолітню дитину відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Повне рішення суду складено 08.05.2020 року.

Суддя Л.М. Семенцова