233 № 233/529/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

позивача -

представника позивача -

відповідача -

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

31 січня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , в якій позивач зазначила, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 2016 року Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 18. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На обґрунтування позову позивач вказала, що з березня 2019 року сімейні відносини між ними припинені з причин різних поглядів на життя, різних міркувань та ведення господарства в цілому, що призводить до частих конфліктів та суперечок. Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім`ї між ними неможливо, спору щодо спільного майна немає. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею і ОСОБА_2 розірвати.

07 квітня 2020 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено заочне рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яким позов задоволено (а.с. 37).

Ухвалою Костянтинівського міськрайнного суду Донецької області від 31 липня 2020 року скасовано заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 233/529/20 від 07 квітня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, справу призначено до розгляду (а.с. 58).

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності зазначивши про підтримання позовних вимог (а.с. 61).

Відповідач ОСОБА_2 на виклик в судове засідання не з`явився, звернувся до суду засобами електронного зв`язку з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти задоволення позовної заяви не заперечує (а.с. 62).

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 16 вересня 2016 року у Добропільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 18 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 50). З березня 2019 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне проживання між сторонами припинено у зв`язку з різними поглядами на життя, різними міркуваннями та ведення господарства в цілому, що призводить до частих конфліктів та суперечок. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним.

За таких обставин, суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати.

Майнового спору сторонами не заявлено.

Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Підстави стверджувати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб відсутні; також у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності їх визнання.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, думку позивача про неможливість досягнення примирення, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 18, 81, 128, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16 вересня 2016 року у Добропільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 18.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлений 07 серпня 2020 року.

Суддя: