Ухвала

Іменем України

22 травня 2020 року

м. Київ

справа № 758/10295/19

провадження № 61-7964ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Влащенка Олега Анатолійовича на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатних батьків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на неї в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 09 серпня 2019 року і довічно.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року встановлено відповідність позову вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відкрито провадження в цій справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

03 березня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року з підстав винесення її з порушенням правил підсудності та інших норм процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року відмовлено у прийнятті до розгляду та повернуто апеляційну скаргу заявнику.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що з урахуванням змін до ЦПК України пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України, яким передбачалася можливість оскарження ухвал суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності було виключено з переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. При цьому заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

14 травня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Влащенко О. А. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення про повернення матеріалів позовної заяви позивачу.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Влащенка О. А. обґрунтована тим, що апеляційним судом помилково застосовано положення статей 353, 357 ЦПУ України, оскільки позов не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України. Суд не взяв до уваги вказаних обставин, неповно дослідив надані заявником докази та дійшов неправильного висновку про повернення апеляційної скарги.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Серед основних засад судочинства Конституцією України встановлено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього кодексу.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ, згідно з яким було внесено зміни до статті 353 ЦПК України, в якій пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України виключено. Вказаним пунктом передбачалася можливість апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Частиною першою статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Ухвала про відкриття провадження у справі в цьому переліку відсутня.

Отже, ухвала суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті справи й окремо від цього рішення.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 дійшов висновку, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати в порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи своїми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України). Цей припис згідно з позицією Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення.

Апеляційний суд дійшов правильного висновку, що ухвала суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі не віднесена до визначеного частиною першою статті 353 ЦПК України переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду та обґрунтовано повернув апеляційну скаргу заявнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Повернення апеляційної скарги, яка подана на ухвалу суду першої інстанції, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, не позбавляє заявника права на апеляційне оскарження та не порушує його права на судовий захист, оскільки він не позбавлений можливості включити свої заперечення на таку ухвалу до апеляційної скарги на судове рішення по суті справи в разі його незгоди з таким рішенням.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Влащенка О. А. про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Влащенка Олега Анатолійовича на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатних батьків.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. О. Кузнєцов

М. Ю. Тітов