ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

04 серпня 2019 року

м. Харків

справа № 640/5786/14-ц

провадження № 22-ц/818/3659/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.,

Учасники справи:

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» в особі представника заявника адвоката Борисенко Максима Олександровича,

Заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит», ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» в особі представника заявника адвоката Борисенко Максима Олександровича про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачу дублікатів виконавчих документів, заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», в особі представника Дикого Яна Павловича, на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 18 травня 2020 року, ухвалене суддею Якуша Н.В., в залі суду в м.Харкові.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 18 травня 2020 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Орлова О.О. - задоволено. Провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» в особі представника заявника адвоката Борисенко Максима Олександровича про заміну стягувача у виконавчому провадженні, видачу дублікатів виконавчих документів, поновлення строків для їх пред`явлення в межах цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 953/1232/20.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», в особі представника Дикого Яна Павловича подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 18 травня 2020 року, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про те, що зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції діючи норми і вимоги ЦПК України, які прямо регламентують порядок розгляду заяв про заміну стягувача у виконавчому провадженні. Посилається на те, що вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. Посилається на те, що нормами чинного ЦПК сама можливість зупинення судом провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі взагалі передбачена лише на стадії позовного провадження. Отже заява про зупинення провадження на стадії виконання судового рішення, що набрало законної сили, не передбачена нормами чинного ЦПК України.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2020 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» в особі представника заявника адвоката Борисенко Максима Олександровича про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачу дублікатів виконавчих документів. В обґрунтування заяви зазначено, що 19 вересня 2014 року Київським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення у справі №640/5786/14-ц, відповідно до якого позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №41/02-Ф від 27.02.2007р. у розмірі 20817,99 (двадцять тисяч вісімсот сімнадцять) доларів США (що еквівалентне 201922,01грн. за офіційним курсом НБУ станом на 03.03.2014р.), та 2070468,20 (два мільйони сімдесят тисяч чотириста шістдесят вісім)грн. та судовий збір у розмірі 3654,00 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири)грн. 22 грудня 2015 року Апеляційним судом Харківської області змінено заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2014 року у справі №640/5786/14-ц в частині визначення розміру пені та вирішено зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» пені з 2 070 468 грн. до 202 000,00 грн. 07 липня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2014 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2015 року залишено без змін.

Зазначили, що 06 листопада 2019 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» укладено Договір про відступлення прав вимоги від 06.11.2019 року та Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 06.11.2019 року, відповідно до яких АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив шляхом продажу ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» права вимоги до ОСОБА_1 , що належали АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за відповідними договорами, до яких, зокрема входить права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №41/02 Ф від 27.02.2007 року та укладеним на його забезпечення Іпотечним договором б/н від 27.02.2007 року та договорами поруки, на підставі яких був пред`явлений позов АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у справі №6405786/14-ц.

18.03.2020 року від представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Орлова О.О. через канцелярію було подано клопотання про зупинення провадження по справі з підстав розгляду у Київському районному суді м. Харкова справи №953/1232/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк фінанси та кредит» та ТОВ «ФК «Есаймент», про визнання недійсним договорів про відступлення прав вимоги від 06.11.2019 року та про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 06.11.2019 року.

Представник заявника ТОВ «ФК «Есаймент» проти зупинення провадження заперечував, просив у його задоволенні відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що відповідно до діючих норм ЦПК України розгляд цивільної справи №640/5786/14-ц в порядку позовного провадження вже завершено і судове рішення за ним набуло законної сили. Зазначив, що нормами чинного ЦПК України взагалі не передбачена можливість зупинення судом провадження вже на стадії виконання судових рішень.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження є договір про відступлення прав вимоги від 06.11.2019 року та Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 06.11.2019 року, відповідно до яких АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив шляхом продажу ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» права вимоги до ОСОБА_1 , що належали АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за відповідними договорами, до яких, зокрема входить права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №41/02 Ф від 27.02.2007 року та укладеним на його забезпечення Іпотечним договором б/н від 27.02.2007 року та договорами поруки, на підставі яких був пред`явлений позов АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у справі №6405786/14-ц. Вказані договори на час розгляду заяви оспорюються в судовому порядку у справі №953/1232/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антипової Ії Володимирівни про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги та про відступлення прав вимоги за договором іпотеки.

Суд першої інстанції вважав доцільним зупинити провадження по даній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 953/1232/20.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, з огляду на наступне.

Пунктом 1 частини другої статті 11ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Виходячи зі змісту п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, за змістом указаної норми підставою зупинення провадження у справі є виключно об`єктивна неможливість встановлення судом обставин (фактів), які є предметом судового розгляду, та їх оцінку, без вирішення іншої справи, чого вданій справі не встановлено.

Предметом розгляду даної справи є заміна стягувача у виконавчому провадженні та видача дублікатів виконавчих документів. При цьому суд першої інстанції може встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для зупинення провадження.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про зупинення провадження у справі, оскільки таке зупинення не відповідає положенням цивільно-процесуального законодавства.

Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а постановлена ухвала Київського районного суду м.Харкова від 18 травня 2020 року у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» в особі представника заявника адвоката Борисенко Максима Олександровича - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 18 травня 2020 року - скасувати, направити справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна