Провадження №4-с/760/154/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/про залишення позовної заяви без руху/

23 червня 2020 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Усатова І.А., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича, стягувач: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2020 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича, стягувач: ОСОБА_2 . У поданій скарзі просить:

скасувати постанову приватного виконавця Бердара М.М. від 21 червня 2018 року про накладання штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин;

скасувати постанову приватного виконавця Бердара М.М. від 09 липня 2018 року про повторне накладання штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин;

зобов`язати приватного виконавця Бердара М.М. відізвати повідомлення до Шевченківського управління поліції міста Києва, про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ознаками статті 382 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 18.06.2020 зазначену цивільну справу передано в провадження головуючій судді Солом`янського районного суду м. Києва Усатовій І.А.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В частині 1 ст. 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження", скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Крім того, в статті 449 ЦПК України, встановлено строки для звернення зі скаргою. Зокрема, відповідно до положень частини першої зазначеної статті, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

В частині 2 статті 449 ЦПК України зазначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Зі змісту скарги та доданих документів вбачається, що оскаржувані постанови винесені 21.06.2018 та 09.07.2018, будь яких поважних причин пропуску встановленого строку скаржником не зазначено, поновити пропущений строк суд не просить.

Враховуючи зазначене, скаржнику слід надати підтвердження, коли він дізнався про порушення своїх прав, а в разі пропущення строку звернення до суду, надати відповідне обґрунтоване клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням доступу до суду.

Керуючись ст. 449 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича, стягувач: ОСОБА_2 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків, викладених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку скарга буде вважатись неподаною і буде повернута скаржнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Усатова