Справа № 766/9033/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Кравченко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 рокуАкціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, зазначаючи про те, що з травня 2018року Приватне акціонерне товаристо «Херсонська теплоелектроцентраль» перейменоване в Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі АТ «Херсонська ТЕЦ»).

Рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради «Про визначення виконавця комунальних послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, затвердження Положення про розмежування зон експлуатаційної відповідальності та типового договору про розмежування зон експлуатаційної відповідальності» від 20.10.2009року за №628, АТ «Херсонська ТЕЦ» наряду з іншими підприємствами визначено виконавцем послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надаються мешканцям житлових будинків, що є власністю територіальної громади м. Херсона.

У відповідності до ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», підпункту 2 пункту «а» ст.28, підпункту 1 пункту «а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно до листа Національної комісії регулювання електроенергетики України від 25.05.2007року № 4350/23/17-07 «Щодо тарифів на теплову енергію» тарифи на теплову енергію для споживачів, які складаються як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, затверджуються органами місцевого самоврядування.

Тарифи на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

Статтею 632 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни(тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

АТ «Херсонська ТЕЦ» надає послуги з централізованого опалення, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на її ім`я відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії товариства, згідно якого ведеться облік розрахунків між товариством та споживачем послуг.

Між товариством та ОСОБА_1 , яка є споживачем послуг з централізованого опалення існують цивільні правовідносини на підставі договору приєднання. За весь час користування послугами від відповідача не надходила вимога про розірвання даного договору, що свідчить про його визнання.

Оскільки, між товариством та ОСОБА_1 існують цивільні правовідносини, в силу яких товариство надає послуги з централізованого опалення, то відповідно до положень пунктів 12,18,21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005року, пункту 3 ст.20 ЗаконуУкраїни «Про житлово-комунальні послуги» ст.ст.64,67 ЖК України відповідач повинна вносити плату за надані їй послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води щомісячно за встановленими нормами і тарифами з розрахунку на 1м? житла на одного мешканця або за показаннями засобів обліку теплової енергії.

Службою збуту теплової енергії АТ «Херсонська ТЕЦ» було встановлено, що відповідачка протягом тривалого періоду належним чином не вносить плату за надані їй послуги з централізованого опалення, внаслідок чого виникла заборгованість з квітня 1999року по липень 2018року в сумі 16 004,87грн.

На підставі викладеного, ст.ст.19,24 Закону України «Про теплопостачання, ст.526 ЦК України позивач просив, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Херсонська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з квітня 1999року по липень 2018року в розмірі 16 004,87 грн. спеціальний р/р № НОМЕР_1 у ТВБВ №10021/01 філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 352457 а також стягнути судовий збір у розмірі 1921,00грн.

Ухвалою суду від 17 травня 2019року відкрито проводження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позов ОСОБА_1 заперечує проти позову, вважає ціну позову значно завищеною внаслідок заявленого до стягнення боргу поза межами граничного строку позовної давності, а також необґрунтованого та протиправного завищення вартості наданих комунальних послуг.

Позивач просить суд стягнути заборгованість за період з квітня 1999року по липень 2018року, проте загальна позовна давність відповідно до положень ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі частиною третьою і четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У зв`язку з цим просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення боргу за період квітень 1999року - 25 квітня 2016року, що відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви складає 10 151,01грн.

Крім того, звертає увагу на те, що платежі здійсненні в квітні та травні 2017року, в грудні -квітні 2018року були обумовлені нарахуванням субсидії та є обов`язковими(що підтверджується повідомлення про призначення субсидій на ЖКП), а тому не свідчать про визнання нею боргу.

Проведення оплати чергового платежу, не може вважатися підставою для переривання перебігу строку позовної давності стосовно інших(невизнаних) частин платежу. Саме, такий висновок випливає з правової позиції Верховного Суду України, викладеного у справі № 6-43цс17 .

Таким чином, здійснення часткової сплати періодичних платежів було обумовлено виключно нарахуванням субсидії та не свідчить про визнання нею боргу.

Крім того, борг з 01.05.2016року розраховано позивачем за завищеними тарифами, оскільки з 27.04.2016року вартість постачання природного газу виробниками теплової енергії визначалася постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015року № 758( в редакції постанови Кабінету Міністрів України №315 від 27.04.2016року).

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019року у справі № 826/9665/16, яке залишено в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019року, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №315 від 27.04.2016року з моменту її прийняття, а саме, з 27.04.2016року.

Тобто, постанова №315 від 27.04.2016року була незаконною з моменту її прийняття, і відповідно до неї незаконно проводилися нарахування за завищеними тарифами, що погіршило становище громадян, фактично протиправно позбавляючи користувачів послуг їх майна, що охороняється законом.

З урахування постанови Великої Палати Верховного Суду України від 16.01.2019року у справі №757/31606/15ц, споживачі послуг, яким такі послуги надавалися згідно з тарифами, визначеними рішенням, яке у подальшому було скасоване судом, мають право на здійснення перерахунку платежів.

Отже, сума платежів за період з 01.05.2016року має бути перерахована згідно законодавства України

Також, у розрахунку заборгованості за централізоване опалення за період з 01.02.2015року по 01.06.2018року за особовим рахунком № НОМЕР_2 , зазначено, що опалювальна площа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , складає 53,80кв.м., проте зазначена площа не відповідає дійсності.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру №194 в житловому будинку №51 , загальна площа квартири складає 55,9 кв .м, площа балконів в сукупності становить 2.5кв.м. (0,6+1,9кв.м), тобто загальна опалювальна площа квартири становить 53,4кв.м

За таких обставин, просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення боргу за період квітень 1999року - 25 квітня 2016року, що відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем складає 10 151,01грн. Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення боргу за період з 25.03.2016року по 01.07.2018року у розмірі 5 853,86грн., у зв`язку з неправильним розрахунком вартості послуг на підставі невірних даних щодо загальної опалювальної площі споживача, здійснених на підставі незаконних тарифів на теплову енергію, що направлені на протиправне позбавлення її майна, яке охороняється законом з урахуванням обставин, встановлених, чинним рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019року у справі № 826/9655/16

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Дослідивши матеріали справи, надані докази. суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частин першої - третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно зі статтею першою Закону України «Про житлово-комунальні послуги»( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та підпункту 1 пункту 30 Правил № 630 споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Судом установлено, підтверджено матеріалами справи та визнається відповідачкою, що АТ «Херсонська ТЕЦ» визначено виконавцем комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які товариство надає мешканцям житлових будинків, що є власністю територіальної громади міста Херсона.

В опалювальний період з квітня 1999 року по липень 2018 року АТ «Херсонська ТЕЦ» надавало теплову енергію в квартиру № 194 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , яка в ній зареєстрована і на її ім`я в товаристві відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 , відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію.

Квартира ОСОБА_1 знаходиться у багатоквартирному будинку АДРЕСА_5 , який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому вона є споживачем житлово-комунальних послуг. Між АТ «Херсонська ТЕЦ» та відповідачкою встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку.

Отже, судом установлено, що ОСОБА_1 користувалася усіма наданими їй послугами, проте не оплачувала їх протягом тривалого періоду в повному обсязі, у зв`язку з чим в період з квітня 1999 року по липень 2018 року утворилася заборгованість за надану їй теплову енергію в розмірі 16 004, 87грн. , яку вона повина сплатити на користь виконавця послуг.

Разом із тим, суд приходить до висновку про застосування строку позовної давності до позовних вимог в частині стягнення боргу поза межами строку позовної давності за період з квітня 1999 року по 25 квітня 2016 року, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності.

ОСОБА_1 у заперечені проти позову просила суд застосувати позовну давність до вимог щодо стягнення боргу за період з квітня 1999 року по 25 квітня 2016 року, зазначаючи про те, що сплачені нею за рахунок субсидії чергові платежі не свідчать про визнання нею боргу за минулі періоди.

Звертаючись із позовом до суду позивач не надав доказів, як на підтвердження визнання відповідачкою боргу за вимогами пред`явленими поза межами строку позовної давності, так і доказів поважності пропуску позивачем строків звернення з вимогами про стягнення боргу за період квітень 1999 року - 25 квітня 2016 року.

Згідно наданих позивачем відомостей по особовому рахунку № НОМЕР_2 заборгованість відповідача за надані послуги станом за період з квітня 1999 року по 25 квітня 2016 року становить 10 151,01 грн., а сплачені у цей період платежі за рахунок субсидій, що підтверджені наданими відповідачкою довідками, не є переконливим доказом визнання нею боргу за даний спірний період.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 боргу за надану теплову енергію за період квітень 1999 року по 25 квітня 2016 року в розмірі 10 151,01грн., у зв`язку зі спливом позовної давності.

При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідачки щодо невірного визначення опалювальної площі належної їй квартири АДРЕСА_1 , оскільки статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до АТ «Херсонська ТЕЦ» із заявою про уточнення загальної опалювальної площі належної їй квартири, що є її обов`язком, як споживача послуг, у тому числі, і щодо укладення договору.

Посилання ОСОБА_1 , як на підставу для відмови в задоволенні позову на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019року у справі №826/9665/16 позбавленні правового обґрунтування, оскільки відповідач не зверталася до суду з позовом про проведення перерахунку за отриманні послуги з теплової енергії з підстав їх невідповідності чинному законодавству України, а неправомірность тарифів на централізоване опалення в спірний період квітень 2016 року липень 2018 року є не предметом даного спору.

Окрім, того рішення суду про визнання зміни тарифів за теплову енергію неправомірними, не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки оплата за надані послуги, підлягає стягненню за тарифами, які були чинними на час визнання рішення про зміну тарифів неправомірним.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу за надані послуги за період з 26.04.2016 року по липень 2018 року в сумі 5 853,86 грн, такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 703,09 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 11,13, 15-16,632 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», керуючись ст.ст.2-7,9-13,76-80,141,178-180,258-259,263-265,279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ПІН: НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 25 квітня 2016року по липень 2018року в розмірі 5 853,86 грн. на спеціальний р/р № НОМЕР_1 у ТВБВ №10021/01 філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 352457.

Стягнути з ОСОБА_1 ПІН: НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» судовий збір у розмірі 703,09 грн. на р/р НОМЕР_4 в ПАТ «МТБ Банк» МФО 328168.

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надану теплову енергію за період квітень 1999року по 25 квітня 2016року в розмірі 10 151,01грн. відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаціно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В.Прохоренко