Справа №585/3306/19
Номер провадження 22-з/816/58/20
Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів - Собини О. І. , Хвостика С. Г.
з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сокура Сергія Олеговича про ухвалення додаткового рішення
в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_1 , треті особи: Громадська організація «Міське об`єднання споживачів «Довіра», Головне управління Держгеокадастру в Сумській області, про визнання недійсними та скасування рішення міської ради та державних актів,
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_1 , треті особи: Громадська організація «Міське об`єднання споживачів «Довіра», Головне управління Держгеокадастру в Сумській області, про визнання недійсними та скасування рішення міської ради та державних актів відмовлено.

Постановою Сумського апеляційного суду від 26 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2019 року без змін.

13 квітня 2019 року до Сумського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Сокура С.О., в якій ставиться питання про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, понесених під час апеляційного розгляду справи № 585/3306/19 у розмірі 2080 грн (т. 3, а.с. 104).

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 14 квітня справа № 585/3306/19 була витребувана з Роменського міськрайонного суду Сумської області (т. 3. а.с. 137)

Вказана справа надійшла до Сумського апеляційного суду 25 червня 2020 року (т. 3, а.с. 143).

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 34 ЦПК України, перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснюється колегією суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів.

У той же час, вимогами частин 1, 2 ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції від 02 червня 2016 року) передбачено, що у зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя у відповідному суді, виявленням надмірного рівня судового навантаження у відповідному суді, припиненням роботи суду у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами, за рішенням Вищої ради правосуддя, ухваленим на підставі подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, суддя може бути, за його згодою, відряджений до іншого суду того самого рівня і спеціалізації для здійснення правосуддя.

Відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації здійснюється на строк, який визначається Вищою радою правосуддя, але не більше ніж на один рік. Суддя, строк відрядження якого закінчився, повертається на роботу до суду, з якого був відряджений.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Сумського апеляційного суду від 26 березня 2020 року була прийнята судом апеляційної інстанції у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого Орлова І.В. (судді-доповідача) та суддів Собини О.І., Хвостика С.Г.

Однак, на момент надходження справи № 585/3306/19 до апеляційного суду - 25 червня 2020 року, вказаний склад суду сформувати неможливо у зв`язку з припиненням повноважень судді Сумського апеляційного суду Орлова І.В. та у зв`язку із закінченням строку його відрядження згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 30 травня 2019 року № 1434/0/15-19 - 13 червня 2020 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 червня 2020 року, було замінено раніше визначеного в судовій справі головуючого суддю (суддю-доповідача) Орлова І.В. та визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Кононенко О.Ю. та судді Собина О.І., Хвостик С.Г.

Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року, справа № 759/9300/13-ц зробив висновок про те, що аналіз змісту статті 270 ЦПК України у системному зв`язку з іншими нормами права, дає підстави для висновку, що вказана процесуальна норма не встановлює беззаперечний обов`язок ухвалення додаткового рішення виключно в такому ж складі суду (суддів), що ухвалив рішення, оскільки у цьому разі законодавець використовує формулу «суд, що ухвалив рішення» як суддівська інституція, а не конкретних суддів суду.

Враховуючи, що в силу положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, заява про ухвалення додаткового рішення в даній справі може бути розглянута визначеним складом колегії суддів.

Учасники справи повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, апеляційний суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 жовтня 2019 року разом з відзивом на позовну заяву представником ОСОБА_1 - адвокатом Сокуром С.О. було подано попередній (орієнтований) розрахунок витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу та на відправку поштової кореспонденції (т. 1, а.с. 201).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до роз`яснень п. 48 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника

Згідно з частиною першої ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України вказано, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

Починаючи з 30 вересня 2016 року, набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2.

Відповідно до ч. 3 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 1 січня 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в апеляційному суді правнича допомога відповідачу ОСОБА_1 надавалась адвокатом Сокуром С.О. на підставі укладеного договору від 01 жовтня 2019 року та ордеру від 06 березня 2020 року (т. 1, а.с. 146-148, т. 2, а.с. 144).

Пунктом 3.2 вищевказаного договору передбачено, що за надання правової допомоги клієнт виплачує адвокату гонорар у розмірі і у строки, визначені Додатком № 1 до цього договору.

У п. 3.3 цього Договору встановлено, що до складу фактичних витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги за цим Договором, відносяться: витрати, пов`язані зі сплатою офіційних платежів; витрати на оплату нотаріального посвідчення документів та перекладу; транспортні витрати, витрати на відрядження; витрати на відправку кореспонденції, інші витрати.

Оплата витрат, передбачених п.3.3 цього Договору, здійснюється клієнтом окремо від оплати гонорару, передбаченого цим договором, протягом трьох днів на підставі рахунку адвоката із наданням копії підтверджуючих документів (п. 3.4).

Згідно з додатком № 1 до договору про надання правової допомоги від 01 жовтня 2019 сторони дійшли згоди, що гонорар адвоката за представництво інтересів ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанції по справі № 585/3306/19 становить - 16300 грн. Сторони дійшли згоди, що сплата гонорару відбувається протягом двох тижнів з дня підписання акту приймання-передачі адвокатських послуг (т.3, а.с. 107).

Згідно із складеним адвокатом актом приймання-передачі адвокатських послуг від 09 квітня 2020 року на підставі договору про надання правової допомоги від 01 жовтня 2019 року, адвокат Сокур С.О. надав правову допомогу Новіковій О.С, а саме: усна консультація з виїздом поза робоче місце - 300 грн, підготовка відзиву на позовну заяву - 1600 грн, підготовка процесуальних документів (4 шт.) - 2000 грн, представництво у суді першої інстанції, участь у 3-х судових засіданнях - 4800 грн, підготовка апеляційної скарги - 1600 грн, разом на суму 16300 грн (т. 3, а.с. 108).

Також наданий рахунок № 1 від 09 квітня 2020 року на оплату зазначених правових послуг в сумі 16300 грн та на компенсацію витрат (вказаних в Додатку) в сумі 970,76 грн, що всього становить 17270,76 грн (т. 3, а.с. 109, 110).

Однак, заявником, всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України, не надано доказів перерахування (фактичної сплати) відповідачем ОСОБА_1 вказаних сум адвокату Сокуру О.О., як оплати послуг за надання правової допомоги за договором від 01 жовтня 2019 року, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження витрат ОСОБА_1 на відправку кореспонденції надані поштові чеки, які не містять інформації про відправника кореспонденції, а тому відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України не є належними доказами понесення відповідачем цих витрат (т. 3, а.с. 111-115).

За таких обставин апеляційний суд вважає, що заява адвоката Сокура С.О. про ухвалення додаткового рішення не підлягаю задоволенню.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Сокура Сергія Олеговича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_1 , треті особи: Громадська організація «Міське об`єднання споживачів «Довіра», Головне управління Держгеокадастру в Сумській області, про визнання недійсними та скасування рішення міської ради та державних актів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик