ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 521/8390/19

Апеляційне провадження № 22-ц/813/2455/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів-Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря -Сороколет Ю.С.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 ,

представник позивача- ОСОБА_2 ,

відповідачі: державний реєстратор Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскров Олег Вікторович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 06 червня 2019 року, постановлену під головуванням судді Бобуйка І.А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова О.В. (далі-державний реєстратор), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування державної реєстрації речового права.

Свої вимоги, мотивувала тим, що з 07 червня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , з яким, за спільні кошти подружжя, був побудований двоповерховий житловий будинок на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вони з дитиною проживають з 2015 року.

Після погіршення шлюбних відносин, в серпні 2018 року, вона від чоловіка дізналась, що їх будинок є власністю його батька ОСОБА_3 , що вона може бути виселена у будь-якій час.

Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просила суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) державного реєстратора Іскрова О.В., індексний номер:37570231 від 32.10.17 про реєстрацію права власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на житловий будинок загальною площею 80,2 кв.м., житловою площею 40,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , складова частина: будівля, сарай, Б, мостіння, І, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала заяву про його забезпечення (а.с.1-3 виділених матеріалів).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 21 травня 2019 року у забезпеченні позову ОСОБА_1 відмовлено.

05 червня 2019 року позивач повторно подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на зазначений житловий будинок, зареєстрований за ОСОБА_3 .

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову, тягне за собою реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки відповідач ОСОБА_3 має намір переоформити право власності на іншу особу, а її чоловік ОСОБА_4 має намір виселити її із вказаного житлового будинку; що у випадку відчуження вказаного нерухомого майна до нового власника вона вимушена буде подавати нову позовну заяву, що буде породжувати новий судовий спір.

Також, у заяві викладена пропозиція позивача про зустрічне забезпечення- її заробітна плата, яку вона отримує за місцем роботи у ФОП ОСОБА_6 (а.с.13-14 виділених матеріалів).

Короткий зміст судового рішення

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 06 червня 2019 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволена.

Накладено арешт на вищевказаний житловий будинок, який зареєстрований за ОСОБА_3 .

Судове рішення мотивовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню (а.с.16 виділених матеріалів).

Доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу

В апеляційній скарзі адвокат Царева Н.А. в інтересах ОСОБА_3 просить ухвалу суду про забезпечення позову скасувати.

Неправильність судового рішення мотивовано порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Зокрема, апелянт, зазначила, що ОСОБА_3 розпочав будівництво житлового будинку в 1984 році та після завершення його будівництва в 2017 році тимчасово дозволив проживати в ньому сім`ї свого сина ОСОБА_4 а тому вжитими заходами забезпечення позову порушено його право власності (а.с.18-20, виділених матеріалів).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Зазначила, що вона звернулась до суду для захисту свого права на новостворене майно, оскільки її чоловік ОСОБА_4 , для уникнення розподілу майна подружжя, здійснив реєстрацію їх спільного майна на свого батька ОСОБА_3 (а.с.76-78).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином та бажанням особисто приймати участь у її розгляді не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п.п.1,2 ч.1ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Накладаючи арешт на вказаний житловий будинок, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 має намір переоформити право власності на іншу особу, між сторонами виник спір та невжиття вказаних заходів забезпечення позову в разі його задоволення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає такій висновок суду помилковим, оскільки заявник не довела намірів відповідача ОСОБА_3 відчужити спірне майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду. Посилання в заяві про можливість відчуження спірного житлового будинку на користь третіх осіб без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для її задоволення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову зазначені судом першої інстанції залишено поза увагою, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. В ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження вказаного житлового будинку на користь третіх осіб.

Таких правових позицій дотримується Верховний Суд в постановах від 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц; від 21 серпня 2019 року, справа №761/39201/18.

Крім того, що предметом позову є вимоги позивача до державного реєстратора Іскрова О.В., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування державної реєстрації речового права.

Вимоги про визнання права власності на спірний об`єкт нерухомості, про визнання недійсним права власності ОСОБА_3 позивачем не заявлялись.

Враховуючи предмет позову, у разі задоволення заявлених позовних вимог, будь-яких перешкод, які істотно ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду, у ОСОБА_1 існувати не буде.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 р. №3502/5, передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав, «заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили». Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 р. № 1141, у пункті 41 закріпив, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, для виконання рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав позивачем (заявником) державному реєстратору достатньо надати рішення суду, яке набрало законної сили.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний житловий будинок, яка не є доведеною та не є співмірною із заявленою позивачем вимогами.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 червня 2019 року про забезпечення позову скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 80,2 кв.м., житловою площею 40,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , складова частина: будівля, сарай, Б, мостіння, І, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, зареєстрований за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 травня 2020 року.

Головуючий

Судді: