Номер провадження: 22-ц/813/5286/20
Номер справи місцевого суду: 523/8067/18
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

за позовом:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

за зустрічним позовом:

позивач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року у складі судді Сувертак І.В.,

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив змінити розмір та спосіб участі в утриманні його дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , встановлений наказом Суворовського районного суду м. Одеси від 01.12.2017 у справі 523/15805/17 та стягувати з нього аліменти у твердій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісяця на кожну дитину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при проголошені наказу Суворовського районного суду м. Одеси від 01.12.2017 у справі 523/15805/17 не було враховано, що на його утриманні перебуває, окрім того, непрацездатна (інвалід 2-ї групи) мати, ОСОБА_5 , 1956 року народження, котра померла восени 2019 року, неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_7 , котра перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом та, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 судовим наказом Суворовського районного суду м. Одеси від 01.12.2017 у справі 523/15805/17, на тверду грошову суму по 3700 гривень на кожну дитину, окрім того просила стягнути аліменти за минулий період у розмірі 3700 гривень щомісяця на кожну дитину з 01.08.2015 до 14.11.2017, також просила стягнути в компенсацію 50% вартості додаткових витрат на дітей у розмірі 20124 грн. 75 коп. Вимоги зустрічного позову обґрунтовані тим, що в процесі виконання судового наказу від 01.12.2017 державним виконавцем Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси було направлено вимогу №1729 від 19.04.2018 на адресу крюїнгової агенції ТОВ "Украменнінг ЛТД", яка здійснює посередництво у працевлаштуванні відповідача за кордон на судна іноземних судновласників, на що директор ТОВ "Украменнінг ЛТД" надіслав лист, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не працює в ТОВ "Украменнінг ЛТД" безпосередньо, а вказане товариство є посередником у працевлаштуванні ОСОБА_1 , який перебував у рейсі на судні "Atlantica" іноземного судновласника "Alloceans Shipping Ltd" з 13.04.2017 по 27.12.2017, а з 07.04.2018 по день виконання вимоги перебуває в рейсі на судні "Alithia" того ж самого судновласника, контракт 7 +(-) 1 місяць, оклад згідно контракту 1250 доларів США на місяць і це лише базова ставка (оклад), реальна заробітна плата при цьому значно вища. Таким чином, позивач за зустрічним позовом вважає, що ОСОБА_1 має змогу платити аліменти у зазначеному розмірі (по 3700 гривень на кожну дитину щомісяця), окрім того, просила стягнути аліменти за минулий час та половину компенсації додаткових витрат у розмірі 20124 грн. 75 коп.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат, стягнення аліментів за минулий період задоволено частково. Змінено розмір та спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлений судовим наказом Суворовського районного суду міста Одеси від 01.12.2017 у справі №523/15805/17. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2018 року (з дня подання позову) до досягнення дитиною повноліття -до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; на неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2018 року (з дня подання позову) до досягнення дитиною повноліття-до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відкликано судовий наказ від 01.12.2017, виданий Суворовським районним судом міста Одеси у справі за №523/15805/17 провадження №2-н/523/714/17, без подальшого виконання. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , компенсацію 50% вартості додаткових витрат на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , у розмірі - 20124,75 грн. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити в повному обсязі, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат, стягнення аліментів за минулий період задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 25.10.2018 у справі №523/8321/18 визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 22.02.2018 про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та скасовано встановлене постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 22.02.2018 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Окрім того, в матеріалах справи міститься копія листа ТОВ «Украменнінг ЛТД» від 04.05.2018 в якому зазначається, що ОСОБА_1 знаходився в рейсі на судні «Atlantica», іноземного судновласника « AlloceansShippingLTD » з 13.04.2017 по 27.12.2017, оклад згідно контракту складав 1250 доларів США в місяць. А з 07.04.2018 знаходився в рейсі на судні «Alithia» того ж судновласника, оклад згідно контракту складав 1250 доларів США в місяць. Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України листом від 17.10.2018 відповів, що в період з 25.11.2015 по 15.04.2018 ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України на іноземних судах, зокрема, « Paliada », « Alithia » тощо. З електронного листування сторін у справі вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує факт того, що він є моряком та отримує заробітну плату приблизно 1500 доларів США. Вказане не було враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення. Посилання суду на те, що на утриманні ОСОБА_1 знаходилась його непрацездатна мати (інвалід II групи) - ОСОБА_5 , котра померла восени 2019 року є безпідставним так як мати ОСОБА_1 за життя займалась оплачуваною діяльністю, а саме вихованням дітей з матеріально забезпечених родин (робота няні), у тому числі супровід дітей при виїзді останніх за кордон. Вказане підтверджується листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 17.10.2018 де, зокрема, зазначається, що ОСОБА_11 в період з 10.03.2015 по 04.05.2018 мала подорожі до Бейрута ( Ліван ), Стамбула (Туреччина), Лондона (Велика Британія) та Тель - Авіва (Ізраїль). Мати ОСОБА_1 - ОСОБА_5 померла восени 2019 року, що не спростовується самим позивачем, відтак посилання на дану обставину в оскаржуваному судовому рішенні є безпідставним. Позивачем жодними належними та допустимими доказами не доведено, що за життя його мати була непрацездатною та перебувала на його утриманні. Судом першої інстанції безпідставно відмовлено позивачу за зустрічним позовом у задоволенні клопотання про витребування доказів шляхом витребування відомостей про доходи ОСОБА_1 , а також у задоволенні клопотання про визнання явки ОСОБА_1 в судове засідання для надання особистих пояснень обов`язковою. Судом не було взято до уваги той факт, що спільний син сторін - ОСОБА_3 має хвороби хребта (діагноз: підлітковий кіфоз грудного відділу хребта І стадії, асиметрична воронкообразна деформація грудної клітини), та йому необхідний басейн, лікувальна фізкультура, масажі, що підтверджується медичною документацією, наявною в матеріалах справи, та посвідченням про приписку до призовної дільниці №Д-6/2002. Окрім іншого, ОСОБА_2 заявлена вимога про стягнення аліментів на спільних неповнолітніх дітей за минулий час, а саме з 01.08.2015 до 14.11.2017, яка судом першої інстанції взагалі не була належним чином розглянута. Крім того, оскаржуваним рішенням стягнуто з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1200,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2018 року (з дня подання позову). При цьому у своїй позовній заяві ОСОБА_1 просив суд ухвалити рішення, яким змінити розмір та спосіб участі ОСОБА_1 в утриманні неповнолітнього сина та доньки, встановлений наказом Суворовського районного суду міста Одеси від 01.12.2017 у справі за №523/15805/17 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання: неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1500,00 грн. щомісячно з дня ухвалення рішення у справі по день досягнення сином повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; неповнолітньої ОСОБА_4 в розмірі 1500,00 грн. щомісячно з дня ухвалення рішення у справі по день досягнення нею повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Зважаючи на вищезазначене, суд першої інстанції зобов`язаний був присудити стягнення аліментів не з дня подання позову, а з дня набрання рішенням законної сили.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справу призначено до розгляду без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення частин 1 та 2 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апелянт оскаржує рішення суду в частині часткового задоволення первісного позову та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову про зміну розміру та способу стягнення аліментів, стягнення аліментів за минулий період.

Встановлено, що сторони у справі з 08.08.1997 по лютий 2010 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На теперішній час діти проживають з матір`ю.

01.12.2017 Суворовським районним судом м. Одеси видано наказ про стягнення з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину починаючи з 14.11.2017 і до досягнення ОСОБА_3 повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 , а з ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення та зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що видаючи наказ про стягнення аліментів не було враховано, що на його утриманні перебуває непрацездатна (інвалід 2-ї групи) мати, ОСОБА_5 , 1956 року народження, котра померла восени 2019 року, неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_7 , котра перебуває у відпустці по догляду за дитиною. На даний час ОСОБА_1 працює охоронцем у ТОВ «Київське» та його середньомісячний дохід складає 4 236 грн.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за судовим наказом у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та навпаки).

Разом з тим, відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

З листа ТОВ «Украменнінг ЛТД» від 04.05.2018 вбачається, що ОСОБА_1 знаходився в рейсі на судні «Atlantica» іноземного судновласника «AlloceansShippingLTD» з 13.04.2017 по 27.12.2017, оклад згідно контракту складав приблизно 1250 доларів США в місяць. А з 07.04.2018 знаходився в рейсі на судні «Alithia» того ж судновласника, оклад згідно контракту складав близько 1250 доларів США в місяць.

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України листом від 17.10.2018 в період з 25.11.2015 по 15.04.2018 ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України на іноземних судах, зокрема, «Paliada», « Alithia ».

Також з доданої до апеляційної скарги копії послужної книжки моряка, виданої 11.09.2015 ОСОБА_1 , вбачається, що останній є моряком та з 07.04.2018 по 20.12.2018 був працевлаштований на судно « Atlantica ».

Отже, вказані вище обставини не можуть свідчити про те, що після видачі судового наказу (01.12.2017) про стягнення аліментів, у ОСОБА_1 погіршився матеріальний стан та у нього відсутня можливість сплачувати аліменти у визначеному наказом розмірі.

Доводи про те, що ОСОБА_1 позбавлений можливості на час вирішення спору працевлаштуватися за кордоном, у зв`язку з наявністю постанови ДВС про обмеження його у праві у праві виїзду спростовуються вищенаведеним, а також ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.10.2018, якою визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 22.02.2018 про встановлення ОСОБА_1 , тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Наявна в матеріалах справи довідка, видана на ім`я ОСОБА_1 про те, що останній в березні 2019 року працював охоронцем в ТОВ «Київське» та його середньомісячний дохід склав 4236 грн. не є підставою для зміни розміру аліментів, оскільки їх визначення наказом у відсотках від заробітку гарантує останньому стягнення в розмірі пропорційно до отриманого доходу, тоді як зміна розміру на тверду грошову суму - по 1500 грн. на кожну дитину, призведе до порушенням вимог закону щодо неможливості стягнення із заробітної плати не більше 50%.

Факт того, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває дружина та син ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному випадку не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів з огляду на те, що наказ про стягнення аліментів видано у грудні 2017 року, дитина від іншого шлюбу ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як з позовом про зменшення розміру аліментів позивач звернувся у червні 2018 року. Тобто на час присудження аліментів існували обставини, на які посилається позивач як підставу для зміни розміру аліментів.

Твердження про те, що на утриманні ОСОБА_1 перебувала його мати, яка померла восени 2019 року, не підтверджено належними та допустимими доказами. Наявні в матеріалах справи медичні обстеження матері ОСОБА_1 свідчать про наявність у неї хвороби, проте докази того, що вона проживала з сином та знаходилася на його утриманні матеріали справи не містять.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, у зв`язку з чим первісні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, стягнення аліментів за минулий час, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Правомірність вимоги одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення, як способу захисту встановлюється судом, з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Згідно з положеннями статей 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи вимогу щодо стягнення аліментів у розмірі 3700 грн. на кожну дитину, ОСОБА_2 виходила з відомостей, які зазначені в листі ТОВ «Украменнінг ЛТД» від 04.05.2018, проте вказаний лист лише підтверджує факт того, що ОСОБА_1 за контрактом працює за кордоном, однак не може свідчити про фактичний дохід останнього.

Доказів того, що статки ОСОБА_1 після видачі судового наказу про стягнення аліментів збільшилися, ОСОБА_2 ані в суді першої, ані в апеляційній інстанції не надано.

Наявні в матеріалах справи копії медичних обстежень ОСОБА_2 не доводять наявності підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки ОСОБА_2 є працездатною, офіційно працевлаштована. При цьому обов`язок щодо утримання дітей покладається на обох батьків.

Посилання апелянта на безпідставне відхилення судом клопотання ОСОБА_2 про витребування відомостей щодо доходів платника аліментів не впливає на висновки суду, оскільки станом на час видачі наказу 01.12.2017 ОСОБА_1 працював, відтак аліменти визначено з врахуванням цих обставин.

Посилання на копії роздруківок електронного листування між сторонами не є належним доказом в розумінні ст. 77 ЦПК України, який би підтверджував фактичний дохід платника аліментів.

Отже, ОСОБА_2 не довела обставини, передбачені статтею 192 СК України (зміна майнового чи сімейного стану її та дітей, погіршення стану здоров`я дітей), які могли б стати підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі й шляхом зміни способу їх стягнення.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Чинним законодавством саме на позивача покладено обов`язок доведення суду того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а також того, що відповідач ухилявся від їх сплати.

ОСОБА_2 не довела, що ОСОБА_1 ухилявся від сплати аліментів, стягнутих наказом суду, а також те, що нею здійснювалися заходи щодо одержання аліментів, але вона не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням платника від їх сплати.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу участі в утриманні дітей слід скасувати та в цій частині відмовити в задоволенні позову. В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року скасувати в частині вимог про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу участі в утриманні дітей.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: