Ухвала

22 травня 2020 року

м. Київ

справа № 201/7824/18

провадження № 61-18363св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів в справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права користування земельною ділянкою, скасування рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, скасування державної реєстрації земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на будинковолодіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати за ним право користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнати протиправним і скасувати рішення Дніпропетровської міської ради від 11 березня 2015 року № 52/62 в частині надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) по АДРЕСА_2 , скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03: 164: 0044.

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності на будинковолодіння, в якому, посилаючись на норми статей 182 та 346 ЦК України, просив припинити право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 01 березня 2019 року, залишеним без змін, постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовив.

09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, вказану цивільну справу № 201/7824/18 витребувано з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

12 листопада 2019 року матеріали цивільної справи № 201/7824/18 надійшли до Верховного Суду та передані судді-доповідачу Зайцеву А. Ю.

11 травня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи докази, а саме: витяг з технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; витяг з технічного звіту з топографо-геодезичних робіт для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташований за вказаною адресою.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 43 ЦПК учасники справи мають право, зокрема, подавати докази.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази у справі, а тому у задоволенні клопотання про долучення доказів слід відмовити.

Керуючись статтями 43, 260, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко