Справа № 214/6743/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

15 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Пустовіта О.Г., секретаря судового засідання Мігрін Н.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг , в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк "ТРАСТ" (далі по тексту - ПАТ Банк «ТРАСТ») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.05.2016 року отримав від відповідача пропозицію (оферту) про укладення договору №R171.0075838 (далі - Кредитний договір), в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано зазначену оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 64400,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 24.12.2018, згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12 % річних та 2,5% щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 26 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідно до п. 3.1.7 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі проценти нараховуються кредитором щомісячно з розрахунку фактичної кількості днів у процентному періоді та бази 365 днів у році (366 днів у високосному році) на суму фактичної заборгованості по кредиту на кінець операційного дня. Згідно до п. 4.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, за несвоєчасне виконання зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню, у розмірі 0,3 % від суми прострочених зобов`язань за кожний день прострочення. Сума пені стягується кредитором на підставі договірного списання з рахунку клієнта після повного погашення ним суми простроченої заборгованості. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання перед позивачем, чим порушує умови Кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Станом на 27.08.2018 заборгованість за Кредитним договором становить 141953,81 грн., з яких: 53119,98 грн. - заборгованість за кредитом; 3516,96 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 32200,00 - заборгованість за комісією; 531163,87 грн. - пеня.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.09.2019 року позовну заяву направлено до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку прощеного позовного провадження.

Представник позивача надав просив суд розгляд справи провести без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома, відзив на позовну заяву не надав.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ Банк «ТРАСТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №R171.0075838 від 20.05.2016, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_1 кредит в сумі 64400,00 грн., відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту. Згідно до п. 2 Заяви про надання кредиту на споживчі цілі, відповідач ознайомлений та зобов`язується неухильно дотримуватись умов, що зазначені, зокрема, в Умовах надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі. Відповідно до п. 3.1.7 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі проценти нараховуються кредитором щомісячно з розрахунку фактичної кількості днів у процентному періоді та бази 365 днів у році (366 днів у високосному році) на суму фактичної заборгованості по кредиту на кінець операційного дня. Згідно до п. 4.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, за несвоєчасне виконання зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню, у розмірі 0,3 % від суми прострочених зобов`язань за кожний день прострочення. Сума пені стягується кредитором на підставі договірного списання з рахунку клієнта після повного погашення ним суми простроченої заборгованості (а.с. 12).

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, за приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи відсутність оплати за кредитним договором, суд дійшов висновку про наявність заборгованості за кредитом в розмірі 53119,98 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Так, за умовами договору ОСОБА_1 зобов`язаний був сплачувати проценти за користування кредитом в у розмірі 12 % річних, щомісячно з розрахунку фактичної кількості днів у процентному періоді та бази 365 днів у році (366 днів у високосному році) на суму фактичної заборгованості по кредиту на кінець операційного дня.

Позивач у своїй заяві надав розрахунок процентів за користування кредитом станом на 27.08.2018р., тому, враховуючи що визначення предмету та підстав позову є виключним правом позивача, суд вважає за можливе прийняти до уваги розрахунок належних до стягнення процентів саме до цієї дати та у такому розмірі, тому заборгованість за процентами склала 3516,96 грн.

Одночасно, за приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Разом з цим, за ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Судом встановлено, що згідно до п. 4.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, за несвоєчасне виконання зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню, у розмірі 0,3 % від суми прострочених зобов`язань за кожний день прострочення. Сума пені стягується кредитором на підставі договірного списання з рахунку клієнта після повного погашення ним суми простроченої заборгованості.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Отже, з відповідача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, у розмірі 53116,87 грн.

Разом з цим, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Позивач нарахував відповідачу плату за послуги за управління кредитом (комісія) не вказавши які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику.

Враховуючи, що стягнення плати за послуги, що супроводжують кредит, у даному випадку - комісія, є незаконним, суд приходить до висновку, що в даній частині позову позивачу слід відмовити, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16.

У зв`язку з вище викладеним, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме: вимоги про стягнення заборгованості за кредитом 53119,98 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 3516,96 грн., заборгованості за пенею в сумі 53116,87 грн., а вимога щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 32200,00 грн. задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1646,31 грн.

Керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263, 265, 268, 280-282, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд -

ухвалив:

Позов публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» заборгованість за кредитним договором №R171.0075838 від 20.05.2016, у розмірі 109 753 (сто дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят три) гривні 81 копійка., з яких:

- 53119,98 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3516,96 грн. - заборгованість за відсотками;

- 53116,87 грн. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1646 (одна тисяча шістсот сорок шість) гривень 31 копійка.

В іншій частині повних вимог - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк "ТРАСТ", юридична адреса: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 8, ІПН № 55.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 20 липня 2020 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт