Справа №705/1664/20
2-з/705/5/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Коваль А.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, в порядку визначеному п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України,-

В С Т А Н О В И В :

05 травня 2020 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Свою заяву обґрунтовує тим, що 23 січня 2007 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким ОСОБА_2 отримала від нього грошові кошти у розмірі 110000 доларів США і зобов`язалась повернути їх до 31 грудня 2016 року. Вказані обставини підтверджуються розпискою, власноручно написаною ОСОБА_2 , від 23.01.2007 року. В разі неповернення коштів ОСОБА_2 зобов`язалась передати у його власність її частку в праві власності на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В квітні 2020 року йому стала відомо, що ОСОБА_3 змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 ..

Незважаючи на досягнуту домовленість ОСОБА_6 по сьогоднішній день взяті на себе зобов`язання так і не виконала, на неодноразові звернення з проханням повернути борг не реагує.

На цих підставах просить суд, вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що знаходиться у власності ОСОБА_6 (паспорт : 003482243), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У поданій до суду заяві заявник не вказує реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності, щодо особи на майно якої просить накласти арешт та з тексту заяви, викликає сумнів чи дійсний вказаний в заяві помер та серія паспорта на даний час.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 153 ЦПК України - суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене вище, суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог, викладених у ст. 151 ЦПК України, і тому підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, в порядку визначеному п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України - повернути заявнику.

Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_1 ..

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.Б. Коваль