Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 травня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.

при секретарі судового засідання - Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що 30.09.2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 052Є/V-U. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 12500 [Долар США] на термін до 26.09.2013 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Позивач зазначає, що відповідач не надав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

ОСОБА_1 взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 29.10.2019 року має заборгованість в розмірі 11926,54 дол. США., яка складається з наступного: 1039,54 дол. США - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 3976,36 дол. США - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 6333,21 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 9,98 дол. США - штраф (фіксована частина); 567,46 дол. США - штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання зобов`язання за Договором 052Є/V-U між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно якого остання зобов`язалась перед позивачем солідарно з ОСОБА_1 відповідати за виконання обов`язку, згідно умов кредитного договору.

За таких обставин, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором 052Є/V-U в розмірі 11 926,54 дол. США., а також судові витрати у розмірі 4483,19 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні. Згідно даної ухвали відповідачам встановлений строк не менше п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, однак в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що 30.09.2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (кредитна угода) 052Є/V-U.

Згідно п.1.2, п.1.4 Договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 12500 [Долар США] на споживчі цілі

Відповідно до п. 1.3 Договору термін повернення кредиту до «26.09.2013» року.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В забезпечення виконання зобов`язання за Договором 052Є/V-U між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, яка відповідно до п.6 Договору зобов`язалась перед позивачем солідарно з ОСОБА_3 відповідати за виконання свого обов`язку, згідно умов кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно із частиною четвертою статті 559ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало Позичальнику кредит у розмірі, встановленому Договором.

Проте, ОСОБА_1 всупереч умовам Договору, а також вимог ст.ст.509, 526, 1054ЦК України взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконує.

В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно витягу з тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» при порушенні позичальником строків платежів по якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 9,98 дол. США (фіксована частина) та 567,46 дол. США (процентна складова).

З наданого Банком суду розрахунку слідує, що у зв`язку з порушенням Позичальником зобов`язань, станом на 29.10.2019 року він має заборгованість за кредитним договором 052Є/V-U від 30.09.2008 року у розмірі 11926,54 дол. США, яка складається з наступного: 1039,54 дол. США - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 3976,36 дол. США - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 6333,21 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 9,98 дол. США - штраф (фіксована частина); 567,46 дол. США - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що термін повернення кредиту й окремих частин становить не пізніше 26.09.2013 року. Згідно п.4.3 Договору при порушенні позичальником якого не будь із зобов`язань по погашення кредиту позичальник сплачує Банку відсотки в розмірі 40 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Разом з тим, при визначенні розміру пені, що підлягає до стягнення з відповідача в розмірі 6333,21 дол. США, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, ч.3 ст.551 ЦК України, з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми, як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який в декілька разів перевищує заборгованість спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Так, з розрахунку позивача слідує, що сума пені нарахована ним на прострочення як по оплаті основного боргу та процентів, що складає 6333,21 дол. США, що більш ніж у двічі перевищує суму заборгованості за кредитом, що свідчить про явну не співмірність суми пені сумі заборгованості по кредиту.

Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч. 3ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). При таких обставинах суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України та вважає за доцільне зменшити розмір пені.

Тому суд, керуючись ст. 551 ЦК України вважає за необхідне зменшити розмір заборгованості пені із непомірно заявленої позивачем суми в розмірі 6333,21 грн., до суми у розмірі 1039,54 дол. США.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання Позичальником ОСОБА_1 умов Договору, а відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед Банком не надав, інших заяв, у тому числі про застосування строків давності, як того вимагає ст.267 ЦК України, до суду не подавав, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.09.2008 року у розмірі 6055,44 дол. США, яка складається з наступного: 1039,54 дол. США - заборгованість за кредитом; 3976,36 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1039,54 дол. США - пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором, що за курсом 25,06 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.10.2019 року складає 151 749,33 грн.

Вирішуючи питання щодо заявлених Банком вимог про стягнення з відповідача нарахованих згідно п.п. 6.2, 6.3 Договору при порушенні позичальником зобов`язань, він сплачує Банку за кожний випадок порушення штраф у розмірі 2% від суми отриманого кредиту та штраф у розмірі 25% від суми кредиту використаної не по цільовому призначенню за кожний випадок порушення.

Судом також встановлено, що за порушення Позичальником грошових зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 одночасно нараховано пеню та штрафи. Окрім того, штраф (процентна складова) нараховано в тому числі і на пеню.

Отже, позивач просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов`язання (порушення позичальником грошового зобов`язання за кредитним договором), що суперечить вимогам ч.1ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В той же час, згідно правової позиції Верховного суду України від 21.10.2015 року у справі за № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення нарахованих згідно п.6.2, п.6.3 Договору штрафів, а саме: 9,98 дол. США - штраф (фіксована частина) та 567,46 дол. США - штраф (процентна складова) за порушення грошових зобов`язань.

За таких обставин, позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 4483,19 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.509, 526, 610-612, 625, 627, 629, 1049, 1050, 1054ЦК України ст.ст.4,5,12,13,76,89,141,258,263-265,273,279,354,355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 , мешк. АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2 , мешк. АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, рахунок НОМЕР_3 ) заборгованість за кредитним договором №052Є/V-U від 30.09.2008 року у розмірі 6055,44 дол. США, яка складається з наступного: 1039,54 дол. США - заборгованість за кредитом; 3976,36 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1039,54 дол. США - пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором, що за курсом 25,06 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.10.2019 року складає 151 749,33 грн.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 , мешк. АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2 , мешк. АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, рахунок НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 4483,19 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Повний текст рішення суду складено 14.05.2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк