Справа № 201/3195/20
Провадження №2-з/201/69/2020
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

12 травня 2020р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

З 03.04.2020р. в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 08.04.2020р. позовна заява прийнята до розгляду та провадження у справі відкрито.

21.04.2020р., під час перебування судді Ткаченко Н.В. на лікарняному, до суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просив в межах суми 205 905грн. накласти арешт на частину майна майстерні ФОП ОСОБА_2 , що знаходиться на Запорізькому кладовищі в м. Дніпро. В обґрунтування, позивач посилався на те, що ним поданий позов про стягнення з відповідача пені за весь час прострочення виконання умов договору від 05.07.2019р., проте відповідач навмисно порушує вимоги законодавства, і після того, як дізнався що в суді наявний позов, має можливість приховати частину свого майна в майстерні. Просив вжити заходи забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, вважаю за можливе її повернути з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, в тому числі: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; обґрунтування необхідності вжиття обраного заходу забезпечення позову; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, вона не містить обґрунтування необхідності вжиття саме такого виду забезпечення, як арешт майна, який позбавить власника не тільки розпоряджатися і володіти майном, але й користуватися ним, а містить лише негативні висловлювання на адресу відповідача та припущення, що він може розпорядитися своїм майном.

Крім того, в заяві не зазначено і не надано доказів того, що майно, на яке позивач просить накласти арешт, належить на праві власності саме відповідачу по справі (так само, як і не заявлено клопотання про витребування такої інформації).

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивач, маючи пільги щодо сплати судового збору при подачі позовної заяви на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», згідно роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014р. «Про застосування судоми законодавства про судові витрати у цивільних справах», повинен сплачувати судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову (п. 6 Постанови).

Разом з тим, позивач при подачі заяви про вжиття заходів забезпечення позову не надав документ, який підтверджує сплату судового збору в розмірі 420грн. 40коп.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, вона підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА :

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди- повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: Ткаченко Н.В.