Справа № 946/8201/19
Провадження № 2/946/325/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила встановити факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 в період часу з 2000 року по 24.05.2006 рік за адресою: АДРЕСА_1 . А також, просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_1 уточненні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову, а також, пояснила, що спадкодавець ОСОБА_4 жила в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , а в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 лише була зареєстрована.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що вона була сусідкою спадкодавця. ОСОБА_4 проживала в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Підтвердила факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 в період часу з 2000 року по 24.05.2006 рік за адресою:

АДРЕСА_1 в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що родину позивача та спадкодавця ОСОБА_4 знає добре. ОСОБА_4 проживала разом із ОСОБА_1 . Підтвердила факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 в період часу з 2000 року по 24.05.2006 рік за адресою: АДРЕСА_1 А

Вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 А на підставі рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 18.11.2002 року, що також підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.02.2020 року за № 218.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.05.2006 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту від 19.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1245, ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона матиме право заповіла ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

До осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_4 відноситься її донька ОСОБА_3 , оскільки на час відкриття спадщини була непрацездатною.

Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємцем за законом незалежно від черги.

Як було з`ясовано судом, відповідач ОСОБА_3 відмовилась від отримання належної їй обов`язкової частки у спадщині, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 в період часу з 2000 року по 24.05.2006 рік за адресою: АДРЕСА_1 А був підтверджений поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , допитаними в судовому засіданні.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_2 , від 02.05.2019 року, орган що видав № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 в період часу з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.04.2020 року.

Суддя: О.О.Бурнусус