Справа № 481/246/20
Провадж.№ 2/481/133/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

29 квітня 2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Асмолової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним,

встановив:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір № 198 від 03 березня 1999 року купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між нею та ОСОБА_2 , Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною Біржею та зареєстрований у журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 198 від 03 березня 1999 року.

Свої вимоги мотивує тим, що він 03 березня 1999 року вона придбала нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_2 , уклали договір купівлі-продажу через Вознесенську товарно-сировинну біржу, який було зареєстровано за № 198. При зверненні до нотаріуса їй стало відомо, що укладений договір купівлі-продажу житлового будинку не є дійсним. Крім цього, у січні місяці 2020 року їй стало відомо, що продавець ОСОБА_2 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відтак змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 19 лютого 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 24 березня 2020 року закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, у судове засідання не з`явився, хоча завчасно належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в суді. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надіслав.

При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи та обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилами ч.1ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 198 від 03 березня 1999 року, зареєстрованого Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод, ОСОБА_2 , як власник житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , продала його покупцю ОСОБА_1 .

Судом встановлено та підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02 липня 2013 року те, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотарісу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено та підтверджено документально те, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, відтак встановити наявність спадкоємців, які би у, встановлений законом, спосіб прийняли спадщину немає можливості.

Відповідно до ст.227 ЦК України(в редакції закону 1963 року, що діяла на момент укладення сторонами договору) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

На виконання вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) 26 липня 2000 року договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований у Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації Миколаївської області, що підтверджене реєстраційним посвідченням від 26 липня 2000 року № 26.

Відповідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України в редакції закону 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Реєстрація Новобузьким відділом Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації Миколаївської області за ОСОБА_1 права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на 2000 рік не суперечила вимогам закону.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею (п.9 у додатку 1 до вказаної Інструкції).

Відтак, покупець ОСОБА_1 повністю виконала умови договору купівлі-продажу житлового будинку, сплатила за придбане майно грошові кошти, договір відповідно до ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР зареєстрований у Новобузькому відділі МБТІ.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 03 березня 1999 року між сторонами, так як це порушує право позивачки як сторони за договором на розпорядження придбаним нею майном (житловим будинком).

Керуючись ст.ст.12,13,81,200,223,229,247,258,259,263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір № 198 від 03 березня 1999 року купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною Біржею та зареєстрований у журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 198 від 03 березня 1999 року.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив на підставі заяви відповідача, яка відповідає вимогам, визначеним в ст.285 ЦПК України, поданої протягом 30 днів з моменту його проголошення чи в разі поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: Новобузька міська рада Новобузького району Миколаївської області, місце знаходження: 55601, Миколаївська область, м. Новий Буг, площа Свободи, 42.

Повне судове рішення складено 29.04.2020 року.

Суддя І.І.Ціпивко