Номер провадження: 22-ц/813/2183/20
Головуючий у першій інстанції Шепітко І.Г.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М., погорєлової С.О.,

за участю секретаря Бикової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про зупинення провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту проживання на території України, за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІІ.ОПИСОВА ЧАСТИНА

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до суду і просить встановити факт його постійного мешкання на території України станом на 24 серпня 1991 року. При цьому він посилався на те, що приїхав разом з батьком на постійне місце проживання до України у січні 1991 року і з того часу постійно проживав разом зі своєю сім`єю в Кіровоградській та Одеській областях, на даний час зареєстрований за адресою: м.Одеса, вул.Нікітіна, буд.8, його батько та він отримали паспорти громадянина України. Отримавши паспорт громадянина України, у заявника виникли питання підтвердження факту проживання, оскільки він був на той час малолітнім і відсутні докази фактичного проживання на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України», тому вимушений звернутися до суду.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року вимоги ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту проживання на території України, - задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища ІІ-га Багажяшта Гульріпшського району Абхазія, на території України з січня 1991 року по цей час, в тому числі на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року і на момент набрання законної сили Закону України Про громадянство України - 13.11.1991 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, апеляційну скаргу подав представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якій з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення, прийнятим з порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 травня 2018 року відкрито провадження у справі.

12 червня 2018 року на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області справу було призначено до розгляду.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах ліквідовано апеляційний суд Одеської області та утворено Одеський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Одеську область, з місцезнаходженням в місті Одесі.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 січня 2019 року в газеті «Голос України» №1 (7007) опубліковано повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Одеського апеляційного суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2019 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту проживання на території України, за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

На підставі Розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями №5300 від 08.11.2019 року та у відповідності до пунктів 2.3.49., 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду за вказаною цивільною справою було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 08.11.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду під головуванням судді Князюка О.В.

21 листопада 2019 року на підставі ухвали Одеського апеляційного суду справу було призначено до розгляду.

27 квітня 2020 року до суду апеляційної інстанції від представника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надійшло клопотання про зупинення розгляду справи.

Клопотання мотивовано тим, що на підставі рішення збору суддів Одеського апеляційного суду від 16 березня 2020 року, відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про судоустрій та статус суддів, Указу Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації від 18 лютого 2020 року №97-/од-2020 «Про заходи щодо запобігання занесенню і поширенню на території Одеської області гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом 2019-nCov», з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19 було запроваджено карантин.

Просила зупинити розгляд справи до закінчення карантину та зняття обмежень.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи клопотання вважає, що клопотання представника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про зупинення розгляду справи необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Підстави для зупинення провадження у справі передбачені статтями 251 та 252 ЦПК України.

Так, статтею 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі: 1) смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; 2) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; 3) призначення або заміни законного представника у випадках, передбачених статтею 63 цього Кодексу; 4) надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення; 5) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді; 6) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Стаття 252 ЦПК України передбачає право суду зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадках: 1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; 2) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу; 3) перебування учасника справи у довгостроковому службовому відрядженні; 4) розшуку відповідача в разі неможливості розгляду справи за його відсутності; 5) призначення судом експертизи; 6) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 87 цього Кодексу; 8) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави; 9) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом; 10) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що ЦПК України не передбачено такої підстави для зупинення розгляду справи як впровадження карантинних заходів на території міста, на що посилається представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, які зазначені представником Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області є підставою для відкладення розгляду справ, а не зупинення провадження у справі.

Таким чином, оскільки запровадження карантину не є підставою для зупинення провадження у справі, клопотання представника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про зупинення розгляду справи на час дії карантину необхідно залишити без задоволення.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 251, 252 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про зупинення розгляду справи - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний тексту ухвали суду апеляційної інстанції складено 06.05.2020 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе