Дата документу 29.04.2020
Справа № 334/7581/19
Провадження № 2/334/1474/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

29 квітня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лапі М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, вказуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 та користуються послугами КП «Водоканал», однак вчасно оплату за надані послуги не вносять, у зв`язку з чим за період з 01.09.2013 року по 31.08.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 12101,47 грн.

Між КП «Водоканал» та ОСОБА_1 29.09.2012 року було укладено Договір про надання послуг з питного водопостачання та водовідведення.

У зв`язку з вказаним, позивача просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості у розмірі 12101,47 грн., а також суму судового збору, понесену ним при зверненні з позовом до суду у розмірі 1921,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить розгляд справи провадити без її участі, на задоволенні позову наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень.

Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, у визначений строк не надали суду відзив на позовну заяву тому у відповідності до ст.ст. 279-281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН невідомий, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 є споживачами послуг, які надає Комунальне підприємство «Водоканал» за вказаною адресою, що підтверджується Довідкою КП «Водоканал» по відповідному особовому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 .

Позивач на підставі особового рахунку надавав відповідачам послуги централізованого водопостачання та водовідведення, які останніми були сплачені не в повному обсязі, тому відповідно до довідки КП «Водоканал» у них за період часу з 01.09.2013 року по 31.08.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 12101,47 грн.

За вказаний період часу від відповідачів надійшла оплата на суму 7701,42 грн., з яких позивачем було зараховано: в рахунок сплати заборгованості за рішенням суду №2-н/334/45 за період з 01.05.2007 року по 31.10.2012 року у розмірі 7701,42 грн.; в рахунок погашення поточного періоду у розмірі 289,94 грн.; в рахунок погашення минулого періоду з 01.11.2012 року по 31.08.2013 року у розмірі 1308,42 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що відповідачі оплату за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення вносили не у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.09.2019 року утворилась заборгованість за отримані послуги.

При цьому суд вважає, що добровільно сплачена споживачами сума поточних платежів у розмірі 1308,42 грн. позивачем безпідставно зарахована в рахунок погашення минулого періоду з 01.11.2012 року по 31.08.2013 року, оскільки згідно наданого Розрахунку відповідачі за вказаний період не здійснювали жодних платежів. Тобто грошові кошти у розмірі 1308,42 грн. повинні бути зараховані в рахунок погашення поточної заборгованості за період з 01.09.2013 року по 31.08.2019 року, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що зазначені грошові суми вносилися відповідачем добровільно з застереженням про те, що вони мають бути спрямовані саме на погашення минулого періоду.

Крім того, суд вважає, що добровільно сплачена відповідачами сума поточних платежів за період з 01.09.2013 року по 31.08.219 року в розмірі 7701,42 грн. зарахована позивачем безпідставно в рахунок погашення заборгованості за судовим рішенням № 2-н/334/45 за період часу з 01.05.2007 року по 31.10.2012 року, оскільки це можливо виключно з ініціативи боржника, про що зазначається в квитанції про оплату, на підтвердження того, що відповідний платіж проводиться в рахунок погашення відповідної заборгованості, однак позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що зазначені грошові суми вносилися в порядку примусового виконання судового рішення, або вносилися відповідачами добровільно з застереженням про те, що грошові кошти мають бути спрямовані на погашення заборгованості за судовим рішенням.

Крім того, на час розгляду справи позивачем не надано ані відповідного рішення суду, ані доказів пред`явлення його до виконання, ані стану виконання судового рішення та розміру заборгованості, а також доказів того, що зазначені платежі на загальну суму 7701,42 грн. в період з 01.09.2013 року по 31.08.2019 року були здійснені на виконання рішення суду.

З огляду на вказане, суд вважає доведеним, що за період з 01.09.2013 року по 31.08.2019 року за відповідачами утворилась заборгованість в розмірі 5998,41 грн. (13699,83 грн. - 7701,42 грн.), що підтверджується долученим до позову розрахунком заборгованості за вказаний період. Тому, на думку суду, не враховуючи суму оплат у розмірі 1308,42 грн. в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду № 2-н/334/45, а також сплачені грошові кошти у розмірі 1308,42 грн. в рахунок поточного періоду, а зараховуючи їх в рахунок погашення минулої заборгованості та повторно виставляючи в суму нової заборгованості, позивач фактично здійснює з відповідача подвійне стягнення.

Отже, на теперішній час, з урахуванням здійснених відповідачами поточних оплат, які суд вважає за необхідне зарахувати саме в спірний період часу з 01.09.2013 року по 31.08.2019 року, оскільки платежі було здійснено саме в цей період, заборгованість за надані КП «Водоканал» послуги, яка підлягає стягненню з відповідачів складає 5998,41 грн.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є споживач - фізична особа, яка отримує або мас намір отримати вказану послугу, та виконавець.

Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та її водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно до статутних документів, основним видом діяльності комунального підприємства «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя й області питної води та водовідведення, тому заявник в силу закону є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення.

Частиною 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, причому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні, до яких згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону відноситься централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та в свою чергу, має обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 вищевказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п.3 ч.2 ст.21 Закону, виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

29.09.2012 року між КП «Водоканал» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг з питного водопостачання та водовідведення у житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5 ч.3 ст.20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання мого обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги.

Відповідачі є споживачками послуг, що надає КП «Водоканал», але вчасно не вносять оплату за надані послуги, у зв`язку з чим за період з 01.09.2013 року по 31.08.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 5998,41 грн., що було встановлено письмовими доказами по справі та не спростовано відповідачами.

Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлені строки.

Відповідно дост.162ЖК УРСР та ч.3ст.815 ЦК України, наймач зобов`язаний самостійно та своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Таким чином, аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволені частково з вищенаведених підстав.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У відповідності зі ст. 64 ЖК України наймач і всі повнолітні члени родини несуть солідарну відповідальність по своїх обов`язках, зв`язаним з найманням житла.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в розмірі 952,24 грн. пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст.10,11,60,76-81,280-283,265,266 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Водоканал» задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН невідомий, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 на користь КП «Водоканал» 69002 м. Запоріжжя вул. Святого Миколая, 61, Ідентифікаційний номер юридичної особи 03327121 р/р НОМЕР_3 , р/р НОМЕР_4 в АТ«ПУМБ», МФО 334851) заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення у розмірі 5998,41 грн. (п`ять тисяч дев`яносто дев`ять гривень 41 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН невідомий, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 на користь КП «Водоканал» 69002 м. Запоріжжя вул. Святого Миколая, 61, Ідентифікаційний номер юридичної особи 03327121 р/р НОМЕР_3 , р/р НОМЕР_4 в АТ«ПУМБ», МФО 334851) судові витрати в розмірі 952,24 грн. (дев`ятсот п`ятдесят дві гривні 24 коп.) в рівних частках з кожного по 476,12 грн. (чотириста сімдесят шість гривень 12 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.