Єдиний унікальний номер судової справи 489/93/20
Номер провадження 22-ц/812/789/20
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

18 травня 2020 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Лисенка П.П., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Голубашенка Т.О. ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» рішення, яке ухвалено Ленінським районним судом міста Миколаєва 20 лютого 2020 року, під головуванням судді Кокорєва В.В. в приміщені цього ж суду о 16 год. 48 хв., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про визнання незаконним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення щодо нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу,

УСТАНОВИЛА:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі - АТ «Миколаївгаз») про визнання незаконним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення щодо нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , який був власником будинку АДРЕСА_1 , та споживачем послуг з газопостачання природного газу, які АТ «Миколаївгаз» надає за вказаною адресою.

Після заведення спадкової справи, ОСОБА_1 повідомила АТ «Миколаївгаз», про те що власник будинку помер, а всі послуги за газопостачання природного газу сплачує вона, у зв`язку із чим звернулася із заявою про переоформлення особового рахунку на своє ім`я.

Разом з тим, 12 вересня 2018 року відповідачем складено акт про порушення №00000607, який розглянуто комісією з розгляду актів про порушення ПАТ «Миколаївгаз» та прийнято рішення про його задоволення. Відповідно до рішення комісії проведено нарахування необлікованих об`ємів природного газу за період з 26 березня 2018 року по 11 вересня 2018 року, вартість яких складає 20 685 грн. 35 коп.

Позивач вважає вказане рішення комісії незаконним, оскільки при складанні акту про порушення вона не була присутньою, а відповідачем не враховано, ані заяву позивача про смерть власника будинку ОСОБА_3 , ані неодноразову проплату позивачем за спожитий природний газ, ані договір про реструктуризацію заборгованості за послуги з газопостачання від 02 травня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню «Миколаївгаз» (далі - ПАТ «Миколаївгаз»), правонаступником якого є АТ «Миколаївгаз».

При цьому, на адресу позивача надійшло повідомлення про несанкціоноване відновлення газопостачання, хоча фактично відключення від газопостачання не проводилось.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просила, визнати незаконним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення щодо нарахування вартості не облікованого об`єму природного газу від 28 вересня 2018 року АТ «Миколаївобленерго» про донарахування облікованого об`єму природного газу в сумі 20 685 грн. 35 коп.

Відповідач АТ «Миколаївгаз» надало до суду відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечувало. Зазначало, що обов`язок укладення із АТ «Миколаївгаз» договору та переоформлення на себе особового рахунку покладено саме на позивача. Рішення комісії про задоволення акту про порушення та нарахування необлікованих об`ємів природного газу є законним, оскільки було встановлено несанкціоноване відновлення газопостачання до будинку споживача. Також, посилалось на те, що згідно висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 у справі №522/12901/17-ц, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають розгляду в судовому порядку.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення постійно діючої комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами-споживачами природного газу, оформлене протоколом №36 від 28 вересня 2018 року, про задоволення акту про порушення №00000607 від 12 вересня 2018 року, на підставі якого здійснено донарахування необлікованого об`єму природного газу в сумі 20 685 грн. 35 коп.

Стягнуто з АТ «Миколаївгаз» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі АТ «Миколаївгаз», посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення районного суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга АТ «Миколаївгаз» мотивована тим, що дії відповідача щодо проведення перевірки, складення актів про припинення газопостачання природного газу та про виявлення порушень, нарахування необлікованих об`ємів природного газу відповідають чинному законодавству, зокрема, вимогам Кодексу газорозподільних систем. При цьому, вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки застосував норму Кодексу газорозподільних систем, в редакції, яка діяла на час ухвалення судового рішення, замість редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що акт про припинення газопостачання природного газу був складений з чисельними процесуальними порушеннями та, відповідно, АТ «Миколаївгаз» не було доведено факт припинення газопостачання до будинку позивача 26 березня 2018 року, тому відсутні будь-які законні підстави вважати наявним факт несанкціонованого відновлення газопостачання шляхом зриву пломби на вводі, про що зафіксовано в акті про порушення №00000607 від 12 вересня 2018 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

З матеріалів справи убачається, що АТ «Миколаївгаз» надає послуги з газопостачання природного газу до будинку АДРЕСА_1 , особовий рахунок в якому відкрито на ім`я ОСОБА_3 за № НОМЕР_1 . У будинку встановлено лічильник типу Самгаз G-4 № 3220665.

Згідно довідки приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. від 21 травня 2018 року ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_4 є власником 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

20 лютого 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» (далі - «ТОВ «Миколаївгаз Збут») направило ПАТ «Миколаївгаз» та на ім`я ОСОБА_3 доручення на припинення газопостачання з 09.00 год. 26 березня 2018 року, у зв`язку з наявністю заборгованості по оплаті за спожитий природний газ у розмірі 6 889 грн. 31 коп. (а.с.35). З пояснень позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що остання отримала таке доручення від 20 лютого 2018 року.

26 березня 2018 року представником газового господарства складено Акт за №536 про припинення газопостачання природного газу до будинку АДРЕСА_1 . Даний акт підписано двома представниками газового господарства (а.с.72).

02 травня 2018 року між ПАТ «Миколаївгаз» та ОСОБА_1 укладено договір про реструктуризацію заборгованості за послуги з газопостачання за адресою: будинок АДРЕСА_1 . За умовами вказаного договору споживач визнав та прийняв на себе заборгованість за спожитий природний газ за період з червня 2015 року по 02 травня 2018 року в розмірі 3 797 грн. 72 коп. Сторони домовились про розстрочку сплати вказаної суми на строк у чотири місяці (а.с.33).

12 вересня 2018 року контролером відділу інспектування ПАТ «Миколаївгаз» ОСОБА_5 було перевірено вищевказаний будинок та складено Акт про порушення №00000607 від 12 вересня 2018 року, яким зафіксовано несанкціоноване відновлення газопостачання шляхом зриву пломби на вводі (а с.76).

Згідно витягу з протоколу засідання постійно діючої Комісії по розгляду Актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу від 28 вересня 2018 року №36 вирішено задовольнити Акт про порушення №00000607 від 12 вересня 2018 року (а.с.77).

На підставі вищевказаного рішення комісії складено акт-розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, про донарахування 1880,99 м.куб. газу, вартість якого складає 20 685 грн. 35 коп. (а.с.11).

Вказаний акт-розрахунок було направлено на ім`я ОСОБА_3 за адресою: будинок АДРЕСА_1 (а.с.10).

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем врегульовано спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, Кодексом ГРС, що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494, який розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», іншими нормативними актами та умовами укладених між сторонами договорів.

Так, Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Пунктами 27,28 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу та постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Пунктом 35 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Пунктами 23,37 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність та споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Згідно із ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з положеннями пунктів 3.2, 3.3 Правил безпеки системи газопостачання України, затверджених наказом Міністерством енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за №674/27119, обов`язок забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України та відповідальність за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами покладено на власника такого майна.

Відповідно до пункту 4 Глави 1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване відновлення газоспоживання - це виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком.

Згідно з пунктом 1 Глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки системи газопостачання України та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику;

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;

5) неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу;

6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;

9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;

10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);

11) в інших випадках, передбачених законодавством.

У разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1-6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу).

Так, на підтвердження факту порушення положень Кодексу ГРС, а саме несанкціонованого відновлення газоспоживання шляхом зриву пломби на вводі, АТ «Миколаївгаз» було додано копію акта №536 про припинення газопостачання природного газу від 26 березня 2018 року, згідно із яким газопостачання у вказаний вище будинок припинено за заборгованість шляхом опломбування на вводі пломбою № С34380105 (а.с.72).

Вище зазначений акт в судовому порядку оскаржений не був та ні ким не скасований, у тому числі, через порушення процесуального порядку, а саме порядку оформлення акта про припинення газопостачання природного газу (протилежного не встановлено).

Посилання суду на те, що факт припинення газопостачання повинен бути підтверджено відеофіксацією припинення та/або підписом незаінтересованої особи (у разі відмови споживача від підпису в такому акті), колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин, такі правила не діяли (редакція Кодексу ГРС від 17 березня 2017 року).

Отже посилання суду першої інстанції про невідповідність акту про припинення газопостачання природного газу вимогам закону суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Більш того, факт припинення газопостачання підтверджується заявою ОСОБА_1 від 21 травня 2018 року, зі змісту якої слідує, що остання просить відновити газопостачання природного газу до будинку, яке, як вона зазначає, було відключено за заборгованість по комунальним послугам (а.с.73).

Отже, враховуючи викладені обставини справи, встановлено, що 26 березня 2018 року у вищевказаному будинку було здійснено припинення газопостачання природного газу та АТ «Миколаївгаз» доведено факт відключення будинку від газопостачання, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

За правилами п.п.2 п.1 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: у тому числі, несанкціоноване відновлення газоспоживання.

Відповідно до пунктів 1,2 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Відповідно до п.4 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали:

або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою;

або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

В акті про порушення наявний підпис представника газового господарства та ОСОБА_6 , який не спростований належним доказом. Крім того в акті зазначено порушення - несанкціоноване відновлення газопостачання. Відсутність підпису ОСОБА_1 в акті №00000607 не свідчить про його недійсність, оскільки його підписано з дотриманням правил Кодексу ГРС (протилежного суду не надано).

Отже, оскільки суд першої інстанції, був іншої думки та не дав оцінку всім встановленим обставинам та наданим доказам, не спростував заперечення відповідача, судове рішення не може вважатись законним та обґрунтованим, що згідно ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За правилами п.п.«в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача АТ «Миколаївгаз» підлягає стягненню 1 261 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20 лютого 2020 року - скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про визнання незаконним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення щодо нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» () судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: П.П. Лисенко

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 21 травня 2020 року