Справа № 541/452/20
Номер провадження 2-о/541/49/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 травня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Городівського О.А.,

за участю секретаря - Пащенко Є.М.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргород цивільну справу, в порядку окремого провадження,

за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту родинних відносин

заінтересовані особи Великобайрацька сільська рада Миргородського району Полтавської області та Друга Миргородська державна нотаріальна контора,

В С Т А Н О В И В :

10 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його матір`ю ОСОБА_2 .

На підтвердження заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що він ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є родичами першого ступеня спорідненості, остання є його матір`ю. Однак в свідоцтві про його народження серії НОМЕР_1 виданому 04.03.1957 року Великобайрацькою сільською радою Миргородського району Полтавської області прізвище дитини і матері зазначено як « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_2 » як зазначено у виданому 29.12.1998 року Миргородським МРВ УМВС України Полтавській області серії НОМЕР_2 паспорті на його ім`я та у свідоцтві про смерть його матері, виданому виконавчим комітетом Великобайрацької сільської ради Миргородського району Полтавської області серії НОМЕР_3 від 18.01.2019 року і заповіті складеному і посвідченому Великобайрацькою селищною радою Миргородського району Полтавської області 19.11.1992 року за реєстровим №31. Вважає прізвище « ОСОБА_2 » і « ОСОБА_2 » ідентичними, а помилки при написанні прізвищ у правовстановлюючих документах були допущені з невідомих йому причин.

При зверненні до Другої миргородської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у зв`язку з розбіжністю в написанні прізвищ спадкодавця, зазначеного в Свідоцтві про смерть та заповіті ( ОСОБА_2 ), а також у Свідоцтві про народження особи, яка бажає спадкувати за цим заповітом - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ) неможливо достовірно встановити факт родинних відносин матері та сина, та тотожність особи, якій спадкоємець заповіла все своє майно з особою, яка звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав, тому останній змушений звернутися до суду.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання (а.с.25).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримав, просив її задоволити з підстав вказаних у ній.

Представник заінтересованої особи Великобайрацької сільської ради Миргородського району в судове засідання свого представника не направила, до суду подав заяву, в якій просили справу розглянути у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували (а.с.30).

Заінтересована особи Друга миргородська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, до суду надала заяву, в якій просила справу розглянути у відсутність без їх участі ( а.с.27).

Заслухавши пояснення заявника, свідка, вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 виданому 04.03.1957 року Великобайрацькою сільською радою Миргородського району Полтавської області матір`ю вказана ОСОБА_2 , місце народження с.В.Байрак Миргородського району Полтавської області (а.с.11). В паспорті громадянина України позивача виданому 29.12.1998 року Миргородським МРВ УМВС України Полтавській області серії НОМЕР_2 зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження село В.Байрак Миргородського району Полтавської області (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Великий Байрак Миргородського району Полтавської області (а..10). Державний нотаріус Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко В.М. своєю постановою від 20 вересня 2019 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з розбіжністю в написанні прізвищ спадкодавця, зазначеного в Свідоцтві про смерть та заповіті ( ОСОБА_2 ), а також у Свідоцтві про народження особи, яка бажає спадкувати за цим заповітом - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ) неможливо достовірно встановити факт родинних відносин матері та сина, та тотожність особи, якій спадкоємець заповіла все своє майно з особою, яка звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав (а.с.9).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

В зв`язку з розбіжністю в написанні прізвищ спадкодавця, зазначеного в Свідоцтві про смерть та заповіті ( ОСОБА_2 ), а також у Свідоцтві про народження особи - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ), останній має складнощі в оформленні спадщини.

Аналізуючи зазначені докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про доведеність факту того, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , тобто між ними встановлено факт родинних відносин, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні показами заявника та свідка ОСОБА_7 , яка показала, що їй достовірно відомо, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , оскільки вона є рідною сестрою заявника, а також матеріалами справи в їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог в цій частині, а тому вважає за необхідне встановити відповідний факт.

Щодо вимоги заявника про встановлення судом, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 це одна і та ж особа, суд зазначає наступне.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Разом з цим, ч. 3 ст. 315 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 встановлює, що заяви про встановлення факту належності свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в окремому провадженні, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в поданій заяві, просить суд, встановити факт, що ОСОБА_1 і ОСОБА_1 є однією тією ж особою, а тому просить фактично встановити тотожність особи. Відповідного до чинного законодавства, суд не може встановити в окремому провадженні тотожність особи, тому в задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.7ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 293-294, 315-319, ст.ст. 206, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відмовити у задоволенні факту того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 це одна й таж особа.

На підставі ч.1 ст. 354 та п.3 Прикінцевих положень ЦПК України (в ред. від 02.04.2020 року), рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення та протягом строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 12 травня 2020 року.

Суддя О. А. Городівський