Ухвала

29 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 569/14731/17

провадження № 61-4523ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненська міська рада Рівненської області про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненська міська рада Рівненської області про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненська міська рада Рівненської області про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, в об`єкт самостійної власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненська міська рада Рівненської області про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що позивач вказував про те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11 листопада 1988 року державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори, він є власником 23/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . З часу вселення у будинок у 1988 році він користується і земельною ділянкою, на якій розміщений житловий будинок. Порядок користування цією ділянкою склався за спільною згодою усіх співвласників.

У липні 2018 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 пред`явили зустрічний позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненська міська рада Рівненської області про поділ житлового будинку і встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що право власності на 45/100 часток спірного житлового будинку їм належить на підставі нотаріально посвідчених і зареєстрованих у Реєстрі договору дарування від 14 червня 2017 року та договору дарування від 03 серпня 2017 року. Щодо розподілу земельної ділянки, то наполягають на її розподілі відповідно до варіанта № 2 висновку експерта № ЕУ-41/18 від 12 квітня 2019 року. Вважають цей варіант найдоцільнішим, адже відповідає дійсним пропорціям до житлового будинку і є таким, що спричиняє мінімум незручностей кожному співвласнику.

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 подано зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненська міська рада Рівненської області про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, в об`єкт самостійної власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що йому на підставі договору дарування від 23 грудня 1988 року належить 32/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Вважає можливим виділ частин усіх співвласників житлового будинку у виді окремих ізольованих квартир, що узгоджується із висновком експерта №Е-02/18. Також це стверджено і змістом технічного паспорта на садибний (індивідуальний) будинок. Оскільки у ОСОБА_5 та ОСОБА_1 як попередніх співвласників існували частки у праві власності на житловий будинок з розрахунку по 1/2 частині кожному, тому у разі надання земельної ділянки у спільне користування (власність) нинішнім співвласникам порядок користування ділянкою повинен визначатися, виходячи із їх розміру на час виникнення спільної часткової власності, а не на час зміни розміру за рахунок добудови ОСОБА_1 своєї частки у будинку.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Припинено право спільної часткової власності сторін на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Поділено спірний житловий будинок між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 позивачу 23/100 часток в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 , який складається з веранди площею 6,9 кв. м, коридора площею 7,4 кв. м, жилих кімнат площею 17, 6 кв. м і 10, 3 кв. м, кухні площею 7,2 кв. м, ванни площею 3,7 кв. м, веранди площею 16,6 кв. м, вхідного ганку площею 1,4 кв. м, сарая «Г», огорожі № 1 та 10% замощення І.

ОСОБА_1 відмовлено в позові в частині визначення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 1 138 кв. м, розташованого у АДРЕСА_1 , між сторонами у справі.

Зустрічний позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задоволено частково.

Припинено право спільної часткової власності на 45/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 і

ОСОБА_3 в самостійний об`єкт нерухомого майна для ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в натурі цілу ідеальну частку житловий будинок загальною площею 58,5 кв. м, житловою - 33,0 кв. м, до складу якого входять 3-1 коридор площею 7, 4 кв. м, 3-2 санвузол площею 3,0 кв. м, 3-3 кладова площею 0, 7 кв. м, 3-4 жила площею 16,1 кв. м, 3-5 жила площею 16,9 кв. м, 3-6 кухня площею 9, 1 кв. м, вхідний ганок (а1), 80% огорожі, огорожа № 3, замощення ІІ, 50% замощення І.

Залишено без задоволення зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині визначення порядку користування земельною ділянкою.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Виділено ОСОБА_4 в натурі 32/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в об`єкт самостійної власності у виді ізольованого домоволодіння із розміром частки 1/1 загальною площею 51,2 кв. м, житловою - 30,4 кв. м у складі приміщень: 1-1 коридор площею 6,4 кв. м, 1-2 санвузол площею 7,3 кв. м, 1-3 кухні площею 7,1 кв. м, 1-4 жилої площею 15,7 кв. м, 1-5 жилої площею 14,7 кв. м і господарські будівлі сарай-гараж «Б», альтанка «В».

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2019 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненська міська рада Рівненської області про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в цій частині задоволено частково.

Виділено в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до варіанта № 2 висновку експерта № ЕУ-41/18 додаткової оціночно-будівельної та будівельно-земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2019 року частину земельної ділянки (рис. 2 - зелений колір), яка має геометричні розміри по периметру (в метрах): 1,76-7,95-7,93-14,02-3,40-11,41-32,20-2,00-9,10-9, 50-7,77-15,63-5,32-1,39 - по будинку - 1,72-2,05-7,04-8,53-2,97 і площу 511,0 кв. м.

Відповідно до варіанта № 2 висновку експерта № ЕУ-41/18 додаткової оціночно-будівельної та будівельно-земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2019 року вартість сарая (Г), який знаходився у власності ОСОБА_1 , компенсувати останньому за рахунок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_4 22 925, 66 грн грошової компенсації.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

06 березня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2020 рокуу вказаній вище справі, яку ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: подати виправлену редакцію касаційної скарги, в якій однозначно визначити обґрунтовані підстави касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанцій відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду на виконання вимог ухвали уточнену касаційну скаргу, в якій зазначив підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції є пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного провадження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 14 листопада 2011 року (провадження № 3-119гс11).

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Також заявник просить зупинити дію оскаржуваної постанови до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Ураховуючи те, що заявник не обґрунтував необхідність у зупиненні дії постанови апеляційного суду, а також не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію рішення, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395,436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати із Рівненського міського суду Рівненської області цивільну справу № 569/14731/17за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненська міська рада Рівненської області про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненська міська рада Рівненської області про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненська міська рада Рівненської області про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, в об`єкт самостійної власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 травня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська