Провадження № 22-ц/801/630/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 рокуСправа № 127/23560/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О.С. (суддя - доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Сала Т. Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне підприємство «Вінницяоблводоканал», про стягнення попередньої оплати та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Романюк Л. Ф. від 20 січня 2020 року (дата складання повного тексту рішення 30 січня 2020 року), -

встановив:

27 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася із цим позовом, за яким просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму грошових коштів в розмірі 26000 грн 00 к., з яких: 13000 грн 00 к. - основний борг; 13000 грн 00 к. у відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 22 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством Вінницяоблводоканал» (далі КП «Вінницяоблводоканал») попередньо укладений усний договір про надання послуг із монтажу систем водопроводу та каналізації. ОСОБА_1 звернулась до КП «Вінницяоблводоканал» та викликала майстрів для монтажу систем водопроводу та каналізації до свого житлового будинку в АДРЕСА_1 направило для проведення робіт майстра ОСОБА_2 . Після приїзду до місця проведення робіт ОСОБА_2 , оглянувши місце проведення робіт повідомив, що необхідно сплатити передоплату в сумі 13000 грн 00 к. для початку робіт. ОСОБА_1 передала вказану суму ОСОБА_2 , але він зобов`язання по наданню послуг з монтажу систем водопроводу та каналізації виконав не якісно та не у повному обсязі. ОСОБА_1 звернулась до КП «Вінницяоблводоканал» і 20 травня 2019 року отримала відповідь про те, що роботи по прокладанню мереж водопроводу і каналізації виконані не повністю, з відхиленням від узгодженої проектної документації та не відповідають будівельним нормам.

Щодо моральної шкоди вказувала, що діями ОСОБА_2 їй була заподіяна моральна шкода, оскільки у неї змінився нормальний образ життя, втратились нормальні життєві зв`язки, порушився режим сну, постійно підвищується артеріальний тиск.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2020 року в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що усна домовленість ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з надання послуг з монтажу систем водопроводу та каналізації та передоплата в розмірі 13000 грн 00 к. не відповідає вимогам частини першої статті 837 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) і не є підтвердженням укладеного між сторонами договору підряду щодо монтажу систем водопроводу та каналізації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалите нове - про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилися на ті ж обставини, що і у позовній заяві.

Вказувала, що суд не застосував до спірних правовідносин положення частини третьої статті 612 ЦК України. Не взяв до уваги, що внаслідок порушення її прав відповідачем вона зазнала моральних страждань через погіршення якості та рівня життя, пов`язаних із необхідністю вжиття додаткових зусиль для захисту своїх прав.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню частково з таких міркувань.

Частинами першою - третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на таке.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2012 року КП «Вінницяоблводоканал» надало ОСОБА_1 технічні умови на проектування мереж водопостачання та водовідведення жилового будинку АДРЕСА_1 .

10 квітня 2019 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 13000 грн 00 к. в якості оплати за проведення робіт монтажу систем водопроводу та каналізації.

Ці обставини визнані учасниками справи, обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності або добровільності визнання не викликають, а тому не підлягають доказуванню в силу приписів частини першої статті 82 ЦПК України.

20 травня 2019 року на звернення ОСОБА_1 КП «Вінницяоблводоканал» за вих. № 2/017-186-С повідомило, що в ході проведення обстеження було виявлено, що роботи по прокладці водопроводу і каналізації виконані не повністю з відхиленням від узгодженої проектної документації та не відповідають будівельним нормам (а. с. 18).

Відповідно до частин першої, другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 зобов`язався на свій ризик виконати за завданням ОСОБА_1 монтаж систем водопроводу та каналізації її будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 зобов`язалась прийняти і оплатити виконану роботу.

Цього не заперечує і сам відповідач, а тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що правовідносини сторін не є договором підряду в розумінні частини першої статті 837 ЦК України.

Згідно із статтею 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)( пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

Оскільки внаслідок істотних недоліків виконаної ОСОБА_2 роботи ОСОБА_1 зазнала збитків у виді витрат на оплату цієї роботи в розмірі 13000 грн 00 к., то вони підлягають стягненню з ОСОБА_2 в повному обсязі.

При цьому доводи відповідача про те, що роботу він припинив через відмову ОСОБА_1 здійснити оплату решти обумовленої суми на увагу не заслуговують, тому що жодними доказами не підтверджуються.

Натомість істотні недоліки роботи ОСОБА_2 , зокрема відхилення від узгодженої проектної документації та не відповідність прокладеної мережі будівельним нормам, а відтак і не можливість її прийняття в експлуатацію підтверджені довідкою КП «Вінницяоблводоканал».

За змістом пункту 4 частини першої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Оскільки законом (статтею 852 ЦК України) стягнення моральної шкоди за порушення підрядником договору підряду не передбачено, доказів того, що така його відповідальність була встановлена договором підряду позивачкою не надано, то підстав для її стягнення немає.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенні в частині стягнення попередньої оплати в розмірі 13000 грн 00 к. то судові витрати, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави, необхідно рахувати виходячи з такого розрахунку.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в сумі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У даному випадку, виходячи із ціни позову, до сплати за подання позовної заяви підлягав судовий збір у розмірі 768 грн 40 к. (26000 грн 00 к. ціна позову х 1 % = 260 грн 00 к. що < 768 грн 40 к. - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року).

Таким чином з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 384 грн 02 к. (768 грн 40 к. сума судового збору, що підлягала сплаті за подання позовної заяви з ціною позову 26000 грн 00 к. - 384 грн 02 к. сума судового збору в частині відмовлених позовних вимог на суму 13000 грн 00 к.).

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Виходячи з цього розрахунку також підлягає стягненню з ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 576 грн 30 к. (384 грн 02 к. x 150% = 576 грн 30 к.).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2020 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 13000 (тринадцять тисяч) грн 00 к. у відшкодування збитків, завданих внаслідок істотних недоліків роботи за договором підряду.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, на користь держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 02 к. та апеляційної скарги в розмірі 576 грн (п`ятсот сімдесят шість) грн 30 к.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. Б. Сало