ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 755/5658/19
провадження № 2/753/3438/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецька О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» звернулось до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.09.2016 року в м. Києві на мосту ім. Патона сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mercedes-Benz S500», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу. Вина водія, ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивач. Відповідно до звіту №4-3 складеного 02.04.2018 р. суб`єктом оціночної діяльності-оцінювачем ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_2 без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 103 856 грн. 06 коп. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» згідно із полісом АЕ/2749841. Зазначає, що рішенням Господарського суду м. Києва від 29.11.2019 р. з ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» стягнуто на користь на користь позивача страхове відшкодування в сумі 44 078 грн. 38 коп. та витрати на проведення експертизи у розмірі 2 000 грн. Оскільки розмір заподіяних збитків перевищує сплачену ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» суму відшкодування, позивач звернувся до суду з даним позов та зменшивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яка складає 59 777 грн. 68 коп. та судовий збір.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.09.2019 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

20.02.2020 р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання, призначене на 06.05.2020 р. представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, 25.02.2020 р. подав заяву, в якій зазначив, що заперечує щодо задоволення позову, просив провести розгляд справи без його участі.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.09.2016 року в м. Києві на мосту ім. Патона сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mercedes-Benz S500», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить Комунальному підприємству по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст».

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року, водія автомобіля «Mercedes-Benz S500», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.(а.с.7)

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивач.

Відповідно до звіту №4-3 складеного 02.04.2018 р. суб`єктом оціночної діяльності-оцінювачем ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_2 без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 103 856 грн. 06 коп. (а.с.16-23)

Разом з тим, з даного звіту вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_2 з урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 44 078 грн. 38 коп.

Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності звіту оцінювача, чи доказів пов`язаних з його недостатньою професійною кваліфікацією, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» згідно із полісом АЕ/2749841. (а.с.11)

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.11.2019 р. з ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» стягнуто на користь на користь позивача страхове відшкодування в сумі 44 078 грн. 38 коп. та витрати на проведення експертизи у розмірі 2 000 грн. (а.с.110-112)

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.ч. 1-2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» (далі по тексту - ЗУ «Про страхування») страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

У п.п. 14, 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Враховуючи, що позивачем не надано суду будь-яких доказів фактично понесених ним витрат на ремонт автомобіля, а тому в даному випадку суд виходить саме з величини розміру матеріального збитку, встановленого спеціалістом-оцінювачем.

Виходячи з цього та з урахуванням звіту №4-3 від 02.04.2018 р., суд вважає що вимога позивача про стягнення з відповідача на свою користь різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яка складає 59 777 грн. 68 коп., є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, у зв`язку із чим в задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 268, 280-289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА