Провадження № 2/638/535/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Куценко К.Д.,

представника відповідача Шкурупій Ю.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом, поданим Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 31389,35 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» і ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6-01 від 25.02.2019 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля MAZDA CX-5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 08.05.2019 року в м. Харкові сталася ДТП за участю автомобіля MAZDA CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вищевказані обставини встановлені у постанові Московського районного суду м. Харкова від 29.05.2019 року. Згідно умов договору страхування, одним із страхових випадків, визнається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю страхувальника. Підставою для виплати страхового відшкодування є рахунок станції технічного обслуговування, рекомендованої страховиком. Відповідно до рахунку СТО вартість відновлювального ремонту складає 131 389,35 грн. На підставі заяви страхувальника про узгодження розміру страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів наступним чином: 23 737,80 грн. було зараховано в якості несплаченого страхового платежу відповідно до умов договору; 107 651,55 грн. сплачено на рахунок СТО. В силу ст. 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» після сплати страхового відшкодування за договором майнового страхування, до позивача перейшло право вимоги до особи, що відповідальна за завдану шкоду, тобто до відповідача. Відповідно до інформації, отриманої ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність ОСОБА_1 застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/3026253, за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн., франшиза 0,00 грн. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність винної особи на момент ДТП була забезпечена, та той факт, що фактично завданий розмір матеріального збитку перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом, то позивач змушений звернутись до суду із позовом про стягнення суми різниці між фактично завданим збитком та лімітом за полісом.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.11.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін.

28.11.2019 року від представника відповідача,до суду надійшли заперечення до позовної заяви, в яких він зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на розбіжності, що містяться у письмових доказах, що в свою чергу свідчить про значне завищення витрат на ремонт автомобіля та придбання автомобільних запчастин. Крім того, наголошував, що на той факт, що витрати на ремонт є завищеними вказує і те, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження про проведення експертного дослідження, що б дало змогу визначити ступінь пошкодження автомобіля MAZDA CX-5. Також представник відповідача зазначив, що ТОВ «Акко Моторс» не є офіційним ділером Мазда, а тому посилання позивача на його розрахунки при визначенні завданої шкоди при ДТП є безпідставними. Враховуючи вищевикладене, зазначив, що за його підрахунками завищення вартості робіт становить 26990,00 грн. та вартості запчастин на 7340,00 грн., що в загальному розмірі становить 34 330,00 грн., а тому у позові повинно бути відмовлено у повному обсязі.

09.12.2019 року від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи, в якому зазначив, що додані позивачем до позовної заяви матеріали, які стосуються визначення пошкоджень автомобіля в ДТП, а саме вказані в рахунках-фактурах куплені для ремонту автомобіля деталі та запасні частини і обсяг виконаних робіт, в значній частині не співпадають, а тому викликають у відповідача сумніви, щодо проведеного позивачем розрахунку заподіяної шкоди. Просив призначити автотехнічну експертизу, а саме техніко-діагностичну експертизу з метою дослідження технічного стану MAZDA CX-5 д.н.з. НОМЕР_1 та окремих його деталей, вузлів.

21.01.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів, серед яких були додаткові пояснення до заперечень до позовної заяви, в яких зазначив, що проаналізувавши більш детально надані позивачем письмові докази, прийшов до висновку, що розбіжності, які містяться в них свідчать про їх недопустимість та недостовірність, а тому не можуть сприйматись судом як належні. Так, вказує про розбіжності в датах розрахунків між позивачем та ТОВ «Акко Моторс» і ФОП ОСОБА_3 . Наголошує, що саме позивачем після отримання відповіді відповідача на його претензію, розпочались дії з усунення певних розбіжностей у сумі витрат на ремонт автомобіля, про що також свідчать розбіжності в рахунку-фактурі та акті виконаних робіт.

06.02.2020 року від представника позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи та відповідь на відзив, в якому зазначив наступне. Так аргументи представника відповідача щодо того, що ТОВ «Акко Моторс» не є офіційним дилером, а позивач не звернувся до сертифікованого СТО є хибними, оскільки відповідно до наданої інформації з офіційного сайту Mazda зазначено ТОВ «Акко Моторс» офіційним СТО у місті Харкові. Крім того, між ТОВ «Акко Моторс» та ФОП ОСОБА_3 укладені договори №1/7-12 (договір підряду) та договір суборенди №01/11/2018, що свідчить про той факт, що обидва вищенаведені суб`єкти господарювання уповноважені на здійснення ремонтно-відновлювальних робіт транспортних засобів Mazda. На підтвердження того, що пошкоджений автомобіль Mazda був броньованим свідчить Додаткова угода №1 до договору добровільного страхування наземного транспорту, в якому зазначено додаткове обладнання, серед якого є броньована плівка із зазначенням місць бронювання. Щодо аргументів представника відповідача про те, що позивачем некоректно обраховано суму завданих збитків, зазначає наступне. Так, в договорі добровільного страхування, укладеному між позивачем та ОСОБА_2 , передбачена процедура визначення розміру збитків. Крім того, наголошує, що експертне дослідження проводиться лише у разі наявності суперечок між страховиком та страхувальником про причини та розмір збитку. Оскільки суперечок не було, таке дослідження не проводилось. Враховуючи вищевикладене, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

10.02.2020 року до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача до відповіді на відзив позивача, в якому наголосив на тому, що всі копії доданих позивачем договорів неналежним чином завірені, а тому не можуть прийматись судом як доказ. Крім того, зазначає, що наданий позивачем розрахунок збитків є таким, що не відповідає дійсності та містить суб`єктивно викладені данні. Враховуючи вищенаведене, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки всі письмові докази, надані позивачем є недопустимими.

24.02.2020 року до суду надійшла відповідь позивача на заперечення представника відповідача, в якій він зазначив, що всі аргументи представника відповідача є такими, що мають на меті ухилитись від відповідальності за завдану майнову шкоду. Крім того, наголосив, що всі обґрунтування спираються лише на припущення самого представника відповідача та не підкріплені нормами чинного законодавства. Зазначив, що всі надані ним письмові докази є належними та підтверджують належним чином позовні вимоги позивача, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

13.03.2020 року у судовому засіданні протокольною ухвалою була задоволена заява представника відповідача про залишення без розгляду клопотання про проведення судової експертизи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні виступив зі вступним словом, в подальшому в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання із поясненнями до судових дебатів, в яких просив справу розглянути за його відсутністю та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з мотивів викладених у запереченнях та додаткових поясненнях до заперечень.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника відповідача, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» і ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6-01 від 25.02.2019 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля MAZDA CX-5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідного до ч.1 ст. 6 цього ж Закону, добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 16 Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

08.05.2019 року в м. Харкові сталася ДТП за участю автомобіля MAZDA CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження

Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від. 29.05.2019 року, яка набрала законної сили 11.06.2019 року, встановлено, що 08.05.2019 року о 17 год. 00 хв. у місті Харкові по вул. Ак. Павлова, 44-б ОСОБА_1 керуючи автомобілем Chery Amulet д.н.з. НОМЕР_2 , виїжджаючи на дорогу з місця стоянки, не надав дорогу Мазда СХ-5, д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався по ній та здійснив з ним зіткнення.

ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вищевказану дорожньо-транспортну пригоду було визнано страховим випадком на підставі Довідки №167796 про ДТП, страхового акту №06052-02 по Договору страхування наземного транспорту №6-01 от 25.02.2019 року.

Судом також встановлено, що 11.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» заявою на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку фактури №КА5- від 15.05.2019 року, виданого ТОВ «Акко Моторс», вартість автомобільних запчастин, що підлягали заміні, становить 94651,90 грн разом із ПДВ.

У відповідності до рахунку-фактури №ДЧ5- від 11.05.2019 року, виданого ФОП ОСОБА_3 , вартість ремонтно-відновлювальних робіт становить 36737,43 грн. разом із ПДВ.

В загальному розмірі вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda CX-5 д.н.з. НОМЕР_1 становить 131 389,35 грн. разом із ПДВ.

Вищевказані суми знайшли своє підтвердження також в актах виконаних робіт №КА5-004524 від 20.08.2019 року та №ДЧ5-000842 від 21.08.2019 року.

На підтвердження аргументів представника відповідача про наявність розбіжностей у розрахунках витрат на відновлення пошкодженого автомобілю ОСОБА_2 , суду не надано жодних належних і допустимих доказів та в наявних матеріалах справи вони відсутні.

Згідно платіжного доручення №14474 від 31.02.2019 року на суму 12999,53 грн. та платіжного доручення №14475 від 31.05.2019 року на суму 94651,92 грн., зазначені виплати були перераховані ПрАТ «СК «ВУСО» на рахунки ТОВ «Акко Моторс» та ФОП ОСОБА_3 у відповідності до актів виконаних робіт кожним із суб`єктів господарювання.

Факт проведення страхової виплати також підтверджується страховим актом № 06052-02 від 31.05.2019 року та довідкою-підтвердженням заліку страхового відшкодування.

Крім того, із розрахунків та проведених виплат вбачається, що позивачем було перераховано на рахунок СТО суму в розмірі 107 651,55 грн., а 23 737,80 грн було зараховано в якості неоплаченого страхового платежу відповідно до умов Договору.

Щодо посилань представника відповідача на неправомочність ТОВ «Акко Моторс» та ФОП ОСОБА_3 виконувати ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля Mazda CX-5, суд зазначає наступне.

Відповідно до дилерської угоди №MZ-06/2019 від 01.05.2019 року, ТОВ «Акко Моторс» є Дилером із представлення і просування товарів/продукції торгівельної марки МАЗДА, а саме продажу автомобілів, запасних частин та сервісного обслуговування.

Згідно договору №1/7-12 від 01.07.2012 року, ТОВ «Акко Мотрос» є замовником послуг із технічного обслуговування автомобілів, а ФОП ОСОБА_3 виконавцем таких послуг.

Крім того, згідно договору суборенди №01/11/2018 від 01.11.2018 року, ФОП ОСОБА_3 є суборендарем по відношенню, а ТОВ «Акко Моторс» в свою чергу виступає орендодавцем частини нежитлового приміщення загальною площею 17,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевикладене свідчить, про те, що ТОВ «Акко Моторс» та ФОП ОСОБА_3 є суб`єктами господарювання та на законних підставах здійснювали ремонт автомобіля Mazda CX-5.

Щодо тверджень представника відповідача, про те, що позивачем не підтверджено факт того, що автомобіль MAZDA CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 до аварії був броньований, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1.2 Додаткової угоди №1 до Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 6-01 від 25.02.2019 року, на автомобілі MAZDA CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 значиться броньована плівка, якою заброньовано передній бампер, передні фари, капот, передні крила, пороги 4 шт., під ручками, задня поличка багажнику та дзеркала заднього виду. Страхова сума за додатковим обладнанням становить 22 000,00 грн.

Вищевказані письмові докази визнанні судом належними і допустимими, та не викликають у суду жодного сумніву у їх достовірності, а тому спростовують позицію представника позивача про недоведеність факту наявності броньованої плівки на транспортному засобі MAZDA CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП.

Також враховуючи той факт, що цивільно-правова відповідальність винної особи - ОСОБА_1 була застрахована за полісом обов`язкового страхування з лімітом за шкоду, заподіяну майну 100 000,00 грн., позивач звернувся із претензією №5732 від 25.07.2019 року, до відповідача про відшкодування різниці між фактично завданими збитками та лімітом полісу у розмірі 31 389,35 грн., однак відповідачем у добровільному порядку суму збитків відшкодовано не було.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позовні ПрАТ «СК «ВУСО» обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених доказів.

Суд також зазначає, що представником відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 77, 79 ЦПК України, які б підтверджували завищення суми ремонтно-відновлювальних робіт.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Однак у судовому засіданні 13.03.2020 року представник відповідача просив суд залишити клопотання про призначення судової експертизи без розгляду, про що суд постановив протокольну ухвалу.

Суд також зазначає, що представнику відповідача зрозумілі наслідки такої ухвали. З іншими клопотаннями про призначення судової експертизи в рамках справи 638/16361/19 ані відповідач ані його представник до суду не звертались.

Оцінюючи аргументи, викладені заявах по суті справи, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1, 6, 16 ЗУ «Про страхування», ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 77, 78, 81, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31) суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 31 389 (тридцять одна тисяча триста вісімдесят дев`ять) гривень 35 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31) суму судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений 04.05.2020 року.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк