Провадження № 2/484/610/20
Справа № 484/659/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

10 серпня 2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого - судді Шикері І.А.

за участю секретаря судових засідань - Туркалової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини, що відкрилася після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчену державним нотаріусом Першої первомайської державної нотаріальної контори Мороз Л.В., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді ј частки квартири АДРЕСА_1 . Через деякий час її мати відповідачка у справі, запропонувала їй відмовитись від своєї частки та переоформити всю спадщину на себе, а згодом обіцяла, що складе заповіт, яким заповість їм із братом зазначену квартиру у рівних частках, на що вона погодилась вважаючи, що у будь-який час може скасувати заяву та отримати спадщину. Позивачка просить суд визнати недійсною її заяву про відмову від спадщин, що відкрилася після смерті батька з тих підстав, що на момент вчинення вказаного правочину, вона помилялась щодо правових наслідків правочину, оскільки фактично не мала наміру відмовлятися від своєї частки у спадщині.

В судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позов підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзиви на позов не подали.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, заяву позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина - ОСОБА_3 та діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно фотокопії спадкової справи № 55/2017, заведеної після смерті ОСОБА_4 вбачається, що 21.02.2017 року ОСОБА_3 звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовилися від прийняття спадщини (а.с.32-37).

Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила.

Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

З системного аналізу наведеної норми випливає, що заява про відмову від спадщини є одностороннім правочином.

Ст. 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв`язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст. 203 ЦК України. Їх невиконання є підставою для визнання правочинів недійсними.

Згідно із частиною третьою статті 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).

З роз`яснень, які викладені в пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними», вбачається, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також, що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Позивач на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинен довести на підставі належних і допустимих доказів , у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність доказів, які вказують на помилку неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення, таким обставинами є : вік позивача, його стан здоровя, потреба у зв`язку із цим у догляді , сторонній допомозі: наявність у позивача спірного житла як єдиного та продовження позивачем проживати у спірному будинку після смерті дружини і відмови від спадщини.

Наявність чи відсутність помилки неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладання правочину, суд визначає не тільки за фактом прочитання тесту оспороюваного правочину та роз`яснення нотаріусом його змісту , а й за такими обставинами як вік позивача, стан його здоров`я, наявність у нього іншого житла.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду України від 18 червня 2014року №6-69цс14; від 21 жовтня 2015р. №6-202цс15; від 02 грудня 2015р. №6-2087цс15; від 16 березня 2016р. №6-93цс16, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковими для усіх судів України.

Судом установлено, що позивачка на момент підписання заяви не мала наміру відмовлятися від спадщини, продовжила проживати у спірній квартирі, не має іншого житла.

Таким чином, суд приходить до висновку, що хоча нотаріус і виконав приписи Закону України «Про нотаріат», і роз`яснив наслідки вчинення правочину, разом з тим, не переконався, що у момент вчинення правочину ОСОБА_1 правильно сприйняла фактичні обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у момент вчинення правочину ОСОБА_1 неправильного сприйняла фактичні обставини правочину, що вплинуло на волевиявлення, а тому позов підлягає задоволенню, і заяву ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчену державним нотаріусом Першої первомайської державної нотаріальної контори Мороз Л.В., слід визнати недійсною.

Керуючись ст.ст. 5,8,10, 81, 265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , яка проживає по АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , який проживає по АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_4 , про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини, яка складається з ј частки квартири по АДРЕСА_2 , що залишилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчену 20 квітня 2017 року державним нотаріусом Першої первомайської державної нотаріальної контори Мороз Л.В.

Заочне рішення може бути переглянуте Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області, через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області, протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 серпня 2020 року.

Суддя: І.А Шикеря