Справа № 127/8429/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей з батьком, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано судді Федчишену С.А.

Ухвалою суду від 27.04.2020року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

05.05.2020року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід судді, мотивована тим, що суддя Федчишен С.А. прямо чи побічно заінтересований в розгляді справи, оскільки ОСОБА_1 неодноразово перебував в компанії судді Федчишена С.А., та останнім було винесено рішення по справі №127/7397/14-ц, яке влаштувало ОСОБА_1 . В зв`язку з чим у ОСОБА_2 виникають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді цієї справи.

Дослідивши матеріали справи та заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Статтею 2 ЦПК України як завдання цивільного судочинства визначено справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що відповідає засадам "права на справедливий судовий розгляд", які закріплені у ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997р.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України, в п.5 ч.1 якої зазначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, вирішуючи заяву про відвід судді, зважає на таке: «Правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Де Куббер проти Бельгії» ( De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

З аналізу заяви скаржника про відвід вбачається, що скаржника не стільки вказує на упередженість чи необ`єктивність судді під час розгляду вказаної скарги, скільки на невпевненість у постановленні рішення на його користь, що і зумовило внесення на розгляд суду заяви про відвід головуючого по справі.

Однак, незважаючи на те, що факти наведені в заяві є необґрунтованими та не відповідають дійсності (не свідчать про будь-яку побічну чи пряму зацікавленість головуючого по справі у результатах її розгляду), проте, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя та на розгляд її справи поза будь-яким сумнівом для заявника, щодо об`єктивності та неупередженості складу суду, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаної заяви, оскільки ці обставини можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді та прийнятих рішеннях.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 36, 40, 260, 261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про відвід судді задовольнити.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей з батьком передати на авторозподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: