Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районній суд, Донецької області

в складі головуючого: судді - ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі - Гуровій Л.Л.

розглянувши у судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і доводи мотивує тим, що 11 квітня 2018 року його батьки - відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували йому житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 є. У зв`язку з чим нотаріусом було зареєстровано за ним право власності на будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідач зареєстрований як член сім`ї в будинку з 14.10.1998 року, однак з 2003 року в будинку не проживає. Стосунки з відповідачем не підтримує та про місце його фактичного проживання відомостей не має. У теперішній час виникла необхідність оформити субсидію на оплату житлово- комунальних послуг, однак він позбавлений такої можливості, оскільки в будинку зареєстрований відповідач, доходи якого також враховуються при її нарахуванні. Окрім того, він сплачує комунальні послуги за кількістю зареєстрованих в будинку осіб. Відповідач не приймає участі в оплаті комунальних послуг, в будинку за місцем реєстрації не проживає понад один рік, покинув житло добровільно, наміру продовжувати проживати за місцем реєстрації не виказав, тому вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 . Його реєстрація у належному позивачу будинку перешкоджає здійсненню своїх прав, як власника майна.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у своїй заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З договору дарування житлового будинку від 11.04.2018 року вбачається, що власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с. 9-10).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме айно про реєстрацію права власності №120301337 від 11.04.2018 року власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі договору дарування, серія та номер 444, виданого 11.04.2018 року (а.с. 11).

З довідки громадського квартального комітету від 15.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 -є не проживає з 2003 року (а.с. 5).

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , в будинку зареєстрований і мешкає. Відповідач по даній справі був зареєстрований в будинку, але не мешкає з 2003 року, його особистих речей в будинку не має, про те відповідач за адресою позивача зареєстрований.

Враховуючи, що відповідач добровільно не мешкає в ньому без поважних причин більше одного року, його особистих речей в будинку не має, добровільно не знявся з реєстрації, до суду за викликом не з`явився, що дає право суду визнати, що він перешкоджає позивачу як власнику будинку користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання стягнення судових витрат позивач не ставить.

На підставі ст.ст. 386 ч.2, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 є.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

.

Суддя Н.В. Писанець