Дата документу 19.05.2020 Справа № 332/339/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/339/18 Головуючий у 1 інстанції: Мєркулова Л.О.
Провадження № 22-ц/807/252/20 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» травня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Максимум», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Максимум»,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року ПАТ «Банк Національний кредит» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 13.02.2014 р. між сторонами був укладений договір № КК-282-М про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками, відповідно до п. 1.1.1. якого банк відкриває Клієнту картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті та надає клієнту платіжну картку типу Instant Debit і ПІН-код до неї.

Відповідно до п. 1.1.4. договору банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання за картковим рахунком строком до 12 лютого 2015 року включно з лімітом кредитування у розмірі не більше 12 000,00 грн.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість станом на 21 січня 2018 року в розмірі 39 888 грн. 03 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту 15 393,47 грн., заборгованість за нарахованими процентами 50,61 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами 24 443,95 грн.

На підставі зазначеного просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 39888 грн. 03 коп. та судові витрати в розмірі 1762 грн.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Національний кредит» заборгованість за договором №КК-282-М про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками від 13.02.2014 року в сумі 39 888,03 грн. та понесені судові витрати в сумі 1762 грн.00 коп. судового збору.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2018 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Банк Національний кредит» на ТОВ «Фінансова компанія «Максимум».

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2019 року відмовлено в перегляді заочного рішення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на: ненадання позивачем правил користування картками та тарифів банку по операціях з міжнародними платіжними картками, які є складовими кредитного договору, здійснення розрахунків за вимогою пластикових карток міжнародних платіжних систем, не доведення позивачем фактів укладання кредитного договору та наявності заборгованості, пропуск строку позовної давності, неналежне повідомлення про розгляд справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ТОВ «Фінансова компанія «Максимум» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що відповідач була ознайомлена з умовами договору, відповідач не повідомляла про зміну місця проживання, клопотання відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає розгляду на стадії апеляційного оскарження, з листопада 2018 року, відповідач була обізнана про ухвалення рішення суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України).

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (ч.3 ст.367 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України договір вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Матеріалами справи підтверджується, що 13.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Національний кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір №КК-282-М про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками (далі - кредитний договір), за умовами якого Банк відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті (т.1, а.с.5-8).

Згідно з п. 1.1.4 кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (далі-Овердрафт) за картковим рахунком строком до 12 лютого 2015 року включно з лімітом кредитування у розмірі не більше 12 000,00 грн. Протягом перших 30 календарних днів користування коштами Овердрафту нараховується процентна ставка в розмірі 0,001% річних. Починаючи з 31 календарного дня користування Овердрафтом нараховується процентна ставка у розмірі 48% річних. Після повного погашення заборгованості за Овердрафтом та повторного використання Овердрафту протягом перших 30 календарних днів користування коштами Овердрафту нараховується процентна ставка в розмірі 0,001% річних протягом перших 30 календарних днів користування коштами Овердрафту.

Остаточне та повне погашення овердрафту перед банком здійснюється не пізніше строку, зазначеному у першому реченні цього пункту. Інформація про розмір встановленого ліміту кредитування Овердрафту в межах максимального розміру ліміту кредитування Овердрафту клієнт отримує у виписці за картковим рахунком та/або в чеку банкомату (витратний ліміт за картковим рахунком) та/або в міні виписці у вигляді SMS-повідомлення.

Пунктом 1.1.6 кредитного договору визначено, що Банк нараховує проценти на залишок власних коштів на картковому рахунку Клієнта згідно з Тарифами, діючими на дату нарахування. Проценти нараховуються щомісячно, виходячи з розрахунку фактичного залишку коштів на кінець дня.

Згідно з п. 1.2.2 кредитного договору клієнт сплачує Банку плату за послуги, що надаються Банком при використанні Картки та обслуговуванні Карткового рахунку у розмірах та в строки, які встановлені Тарифами ПАТ «Банк Національний Кредит».

Клієнт самостійно слідкує за коштами на картковому рахунку та не допускає виникнення заборгованості перед Банком, яка перевищує залишок по Картковому рахунку далі - «Надлімітна сума». У разі виникнення надлімітної суми на неї нараховуються проценти у розмірі 60% річних (пункт 1.2.4 кредитного договору).

Згідно з п. 1.2.5 кредитного договору щомісячно протягом 25 днів від дати нарахування процентів, сплачує мінімальний платіж у розмірі 5% від суми заборгованості зафіксованої на цю дату. Проценти нараховуються за поточний місяць щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця.

Відповідно до п. 1.2.6. кредитного договору використовує частково або повністю суму Овердрафту, повертає грошові кошти в рамках Овердрафту та сплачує Банку проценти за користування грошовими коштами у строки та на умовах, передбачених цим Договором. В разі непогашення в строк мінімального платежу, сума платежу вважається простроченою та стає над лімітною сумою.

Пунктом 7.5 кредитного договору визначено, що Клієнт шляхом підписання цього договору підтверджує, що він ознайомлений та отримав: примірник Договору, Порядок здійснення розрахунків з допомогою пластикових карток міжнародних платіжних систем, Тарифи банку по операціях з міжнародними платіжними картками; інформацію по базові добові обмеження операцій по Картці, Картку.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 6.1 кредитного договору).

З огляду на встановлені обставини, доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем факту укладання кредитного договору між сторонами колегія суддів вважає неприйнятними.

З позовом про безгрошовість укладеного між сторонами кредитного договору ОСОБА_1 до суду не зверталась.

За розрахунком банку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань станом на 22.01.2018 року становить 39 888,03 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15 393,47 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 50,61 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами - 24 443,95 грн. (т.1, а.с.61,38).

За приписами ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 5 ст.261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України ), а не закінченням строку дії договору.

За змістом кКредитного договору строк дії договору спливає 12 лютого 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся 26 січня 2018 року (т.1, а.с.17-18).

За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі на те, що до суду з позовом про повернення всієї заборгованості за кредитним договором банк звернувся з пропуском строку позовної давності суперечить матеріалам справи.

При цьому, зазначаючи про те, що останній платіж нею був здійснений в червні 2014 року, відповідач не уточнює дати внесення зазначеного щомісячного платежу та його розміру та не надає будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Задля належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, враховуючи, що строк кредитування договором встановлено до 12 лютого 2015 року, нарахування банком відсотків після 12 лютого 2015 року є безпідставним.

Оскільки матеріали справи не містять щомісячного розрахунку заборгованості за кредитним договором, з метою забезпечення всебічного та повного з'ясування обставин справи, ухвалою апеляційного суду від 14 січня 2020 року у Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Максимум» було витребувано щомісячний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № КК-282-М від 13 лютого 2014 року, починаючи з дати укладання договору до 22 січня 2018 року із зазначенням суми заборгованості за тілом кредиту, процентної ставки, періоду нарахування процентів, нарахованих та несплачених процентів, сплачених сум за договором, залишку заборгованості за тілом кредиту, залишку заборгованості за процентами, залишку заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами.

На виконання вищевказаної ухвали ТОВ «Фінансова компанія «Максимум» надіслало відповідь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» Паламарчук В.В. про те, що виписки з особового рахунку ОСОБА_1 за період до 28.01.2020 року надати не є можливим, оскільки ПАТ «Банк Національний кредит» завершив ліквідацію та станом на 01.02.2020 року склав ліквідаційний баланс (т.2, а.с.102).

При цьому до вказаної відповіді була долучена Виписка по карткових рахунках заборгованості ОСОБА_1 за період, починаючи з 28.01.2016 року (т.2, а.с.103-119), яка містить відомості про нарахування заборгованості за процентами в загальній сумі 24 494,56 грн. (за нарахованими процентами - 50,61 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами - 24 443,95 грн.) саме за період, починаючи з починаючи з 28.01.2016 року по 22.01.2018 року), тобто після закінчення терміну кредитування 12 лютого 2015 року.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те що заборгованість за процентами в загальному розмірі 24 494,56 грн., яка нарахована позивачем після закінчення терміну кредитування - 12 лютого 2015 року не підлягає стягненню з відповідача.

В той же час відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів щодо відсутності заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 393,47 коп. та наявності підстав для застосування позовної давності щодо цієї суми.

Апеляційним судом відповідачу неодноразове роз`яснено право надати докази щодо здійснення нею сплати коштів за кредитним договором, проте зазначеним правом відповідач не скористалась.

Враховуючи викладене, рішення суду згідно з п.2,4,ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Максимум» заборгованості за кредитним договором № КК-282-М від 13.02.2014 р. в сумі в сумі 15 393,47 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту становить 15 393,47 грн., в іншій частині позову відмовити.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України позивач має право на компенсацію суми судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 679,99 грн., ОСОБА_1 має право на компенсацію суми судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1623,02 грн.

Таким чином, з ПАТ «Банк Національний кредит», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Максимум», на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 943 грн. 03 коп. (1623,02 грн. 679,99 грн.)

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII »Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2018 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Максимум», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Максимум», заборгованість за кредитним договором № КК-282-М від 13.02.2014 р. в сумі в сумі 15 393 (п`ятнідцять тисяч триста дев`яносто три) гривні 47 копійок, яка складається із 15 393 гривні 47 копійок - заборгованості за тілом кредиту.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Максимум», на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 943 гривні 03 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови складений 21 травня 2020 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова