Справа № 171/2272/16-ц
"05" травня 2020 р. м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Семенової Н.М.,
з участю секретаря Ровної Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа виданого 25.10.2018 року таким, що не підлягає виконанню у справі за № 171/2272/16-ц, провадження 2/171/470/17.
Проте, Позивач звернувся також до Бориспільського відділу ДВС у Київській області, і старший державний виконавець Сорока В.І. теж відкрив виконавче провадження ВП 57748271, а його постановою від 28.08.2019 р. звернуто стягнення на доходи боржника - його заробітну плату. При цьому він знав, що примусове виконання цього рішення здійснює Дніпровський ВДВС у м. Києві і чудово усвідомлював, що стягує з нього кошти повторно. На його скаргу, державний виконавець Сорока В.Г. відмовився виконувати ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» і передати своє виконавче провадження до державного виконавця, який відкрив перше виконавче провадження щодо боржника, тобто до Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва, натомість він продовжує стягувати з нього кошти.
Враховуючи, викладене, а також що рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2017р. виконане повністю, і в нього відсутній борг, керуючись ст. 432 ЦПК, просить виконавчий лист № 2/171/470, виданий 25.10.2018 р. Апеляційним судом Дніпропетровської області визнати таким, що виданий помилково і не підлягає виконанню, зупинити виконання за вказаним виконавчим листом, зобов`язати Бориспільський міськрайонний ВДС повернути повторно стягнуті з нього кошти, заяву розглянути без його участі.
Представник позивача надав до суду відзив, в якому зазначив, що рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2001 року з ОСОБА_1 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 06.11.2001 року.
В зв`язку з тим, що Відповідач не сплачував аліменти в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01 листопада 2016 року виникла заборгованість по аліментам, яка становить 136699,16 грн.
При цьому судом першої та апеляційної інстанції було встановлено, що згідно виконавчого листа № 2-906 від 22.06.2009 року, виданого Апостолівським районним судом Дніпропетровської області з Відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття у розмірі 1/4 частини його заробітку, починаючи з 06.11.2001 року.
У Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ управління ДВС Головного управління юстиції у м. Київ перебувало виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-906/2001 від 22 червня 2009 року, виданого Апостолівським районним судом Дніпропетровської області, про стягнення з Відповідача на мою користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісяця, починаючи з 06.11.2001 року і до досягнення дитиною повноліття чи змін у майновому становищі сторін, що встановлено з листа Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 06.12.2016 року, №КО-6656 (а.с.8), довідки-розрахунку заборгованості за аліментами від 01.01.2016 р., № 16/6 (а.с.9- 12), довідки-розрахунку заборгованості за аліментами від 09.03.2017 р., № 16/6 (а.с.30-34, 86-90).
Згідно відповіді Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ управління ДВС Головного управління юстиції у м.Києві від 23 травня 2017 року №7515 повідомлено, що 01 грудня 2016 року державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості за аліментами по виконавчому листу №2-209/2001 від 22 червня 2009 року, виданому Апостолівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 та оскільки на момент визначення заборгованості в матеріалах виконавчого провадження була відсутня будь-яка інформація про місце працевлаштування боржника та про сплату боржником аліментів, заборгованість нараховувалася згідно статистичних даних середньомісячного заробітку по м.Києві.
Відповідач до суду 22 лютого 2017 року надав відомості з пенсійного органу про отримані ним доходи, копію трудової книжки, копії квитанцій про сплату аліментів, копії довідок з місця працевлаштування. 09 березня 2017 року державним виконавцем, враховуючи інформацію надану боржником, здійснено перерахунок заборгованості.
Ухвалою Дніпровсього апеляційного суду від 11 вересня 2018 року рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року було залишене без змін і згідно цих судових рішень був виданий виконавчий лист про стягнення заборгованості та пені по аліментів, який Відповідач оспорює в зв`язку з нібито недійностю.
Також, ОСОБА_2 у запереченні зазаначила, що відповідач, подаючи заяву про визнання виконавчого листа що виданий згідно рішення Апостолівського районного суду та ухвали Дніпровського апеляційного суду в справі №171/2271/16-ц про стягнення заборгованості по аліментам та пені, та вказуючи на те, що нібито існує інший аналогічний виконавчий лист в справі №2-906 виданий 22.06.2009 року згідно рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2001 року про стягнення аліментів на користь Позивача на утримання малолітньої дитини. Відповідач проігнорував той факт, що це два різних види стягнення - один це стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, строк дії якого закінчився, а іншії - той що оспорює відповідач є інша форма стягнення - це стягнення пені і заборгованості по аліментах, просить заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Сторони в судове засідання не з`явились. позивач ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.
Відповідно ч.1 та ч.2 ст.432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.
Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Як роз`яснено у Інформаційному листі підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» необхідно звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
22.06.2009 року Апостолівським районним судом було видано дублікат виконавчого листа від 30.11.2001 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не меншу Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісяця, починаючи з 06.11.2001 року. і до досягнення дитиною повноліття, на користь ОСОБА_2 (а.с.25-26, т. 2)
Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження державного виконавця Удод Т.В. від 30.11.2009 року виконавчий лист № 2-906 виданий 22.06.2009 р. направляється за місцем проживання боржника до Бориспільского МРУЮ Київської області. (а.с.27, т. 2)
29.10.2010 р. виконавчий лист № 2-906 виданий 22.06.2009 р. повернуто до ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва за місцем роботи боржника ОСОБА_1 .
Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , за період з 30.11.2006 року по 07.12.2016 року стягнуто заборгованість за аліментами на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 43646 грн. 05 коп., а також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 13540 грн. 27 коп., всього 57186 грн. 32 коп.

27.11.2017 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного ТУ юстиції в м. Києві Булаєнко А.О. було надано розрахунок заборгованості № 22713342 по аліментам починаючи з 30.11.2006 року по 07.12.2016 рік, в якому зазначено, що станом на 24.11.2017 року заборгованість ОСОБА_1 становить 0,00 грн.

30.11.2017 року, державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного ТУ юстиції в м. Києві Булаєнко А.О була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

02.05.2018 р. ОСОБА_2 звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Булаєнко А.О. на незаконне закриття виконавчого провадження, в якій посилається на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2017 р. в справі № 171/2272/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по аліментам за період з 30.11.2006 року по 07.12.2016 року у сумі 43646,05 грн. та пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 13540 грн., всього 57186 грн. 32 коп. (Справа № 171/2272/16-ц, провадження 4-с/171/3/18).

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 р. скасовано постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Булаєнко Антона Олексійовича ВП № 22713342 від 30.11.2017 року як незаконну.

06.09.2018 р. за вих. № 64/21/2018 р. ухвала Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 року була направлена на виконання до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

11.09.2018 р. Апеляційний суд Дніпропетровської області рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2017 року залишено без змін (а.с. 145-147, т. 2)

На підставі чого було видано виконавчий лист по справ 171/2272/16 від 11.09.2018 р.

Оскільки виконання по дублікату виконавчого листа по справі № 2-906, 2001 року виданого 22.06.2009 р. місцевим судом Апостолівського району Дніпропетровської області знаходилось на виконанні у відділі ДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, та відповідно до п. 7 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення виконавче провадження ВП 22713342 не було закрито, заборгованість по сплаті аліментів була не погашена, продовжувалось стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , виконавче провадження ВП № 22713342 постановою про закінчення виконавчого провадження від 30.10.2019 року на підставі виконання боржником рішення виконано в повному обсязі, заборгованість по аліментам станом на 30.10.2019 р. відсутня, закрито. Тому виконавче провадження ВП № 57748271 від 22.11.2018 р. відкрите Бориспільським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Київськіій області на підставі виконавчого листа № 2/171/740 від 25.10.2018 року підлягає закриттю, а виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом, а саме тому, що матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку у зв`язку з його добровільним виконанням боржником, тому суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає в цій частині задоволенню.

В частині зобов`язання Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області повернути повторно стягнуті кошти відмовити, у зв`язку з тим, що у справах за позовами про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, його службовою або посадовою особою відповідачем є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. Такими органами у цій справі є Відділ примусового виконання (дії якого призвели до безспірного стягнення коштів) та Казначейська служба (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету), ці сторони не були залучені до участі у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист від 25.10.2018 р., що виданий Апеляційним судом Дніпропетровської області по цивільній справі №171/2271/16-ц, провадження 2/171/470/17 таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення повної ухвали суду.

Суддя Н. М. Семенова