Єдиний унікальний номер справи 183/805/20
Провадження № 2/183/2108/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання - Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2020 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У належній їй квартирі з її згоди зареєстровані: донька - ОСОБА_3 , онука ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що є відповідачем у справі. Фактично відповідач з 2017 року не проживає у квартирі, комунальні платежі не сплачує, останню не утримує, а реєстрація відповідача порушує її права, як власника нерухомого майна.

У зв`язку з чим, позивач, посилаючись на ст. 405 ЦК України, просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 21-22). 18 лютого 2020 року позивач усунула недоліки позовної заяви (а.с. 24-28). Ухвалою суду від 16 березня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 38). Ухвалою суду від 07 квітня 2020 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 51).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 17).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав.

Треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, але подали суду окремі заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити (а.с. 18, 19).

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання від 19 січня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шевченко О. М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-141, наданого суду у засвідченій позивачем копії, є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства "Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" № 13575615 від 15 лютого 2007 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 7, 10).

Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУМС УДМС України в Дніпропетровській області № 988/2 від 04 березня 2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05 вересня 2016 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 37), що також підтверджується інформаційною довідкою Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 353 від 27 січня 2020 року (а.с. 6).

Відповідач у зазначеній квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований, однак не проживає з 2017 року і не проживав у період з 2017 року по 2020 рік, що підтверджується актами старшого інспектора Відділу реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради ОСОБА_5 , складеними в присутності сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 № 623 від 14 лютого 2020 року, №№ 705, 706, 707, 708 від 20 лютого 2020 року (а.с. 25, 31, 32, 33, 34).

Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України установлено, що власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає більше одного року, в квартирі АДРЕСА_1 , де право власності належить позивачеві, але з реєстрації не знявся, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 порушує права позивача як власника квартири, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ), треті особи - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840 гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення суду складено і підписано 21 травня 2020 року.

Суддя Г.Є. Майна