Справа № 740/924/20
Провадження № 2/740/696/20
У х в а л а

07 травня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н.А.,

при розгляді позовної заяви ОСОБА_1 до 4 Державного пожежно-рятувального загону Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

04 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним наказу 4 Державного пожежно-рятувального загону У ДСНС України у Чернігівській області №15 від 05.02.2020 про звільнення її з 06.02.2020 за п.4 ст.40 КЗпП України, поновлення на роботі на посаді юрисконсульта з 07.02.2020, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу по день ухвалення судового рішення, який на день подання позову становить 5161, 54 грн, та стягнути 50 000 грн моральної шкоди.

Ухвалою суду від 05 березня 2020 року провадження у справі було відкрито за відсутності відомостей про сплату позивачкою судового збору, тому позивачці ОСОБА_1 необхідно усунути цей недолік у встановлений судом строк з метою незалишення позову без розгляду відповідно до ч.11-13 ст.187 та п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Підставою звільнення від сплати судового збору позивачка зазначила п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII з пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" виключено слова "за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин".

В позовній заяві позивачка просить суд стягнути середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу та моральну шкоду.

Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, яка затверджена наказом Держкомстату від 13 січня 2004 року № 5, середній заробіток за час вимушеного прогулу не включається до фонду оплати праці підприємства і не є заробітною платою в розумінні оплати праці за відпрацьований час або норму виробництва.

Тобто, відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VІ "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 01.01.2019 року № 2628-VIII) позивач звільнений від сплати судового збору лише щодо позовних вимог про стягнення збереженої заробітної плати.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Тобто, у справах про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачі від сплати судового збору не звільняються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн.

Тобто, позивачка, звертаючись до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, мала сплатити судовий збір в розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 840,80 грн.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру - про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 50 000 грн моральної шкоди, таким чином, за вказані вимоги позивачці слід сплатити судовий збір в сумі 1681, 60 (840,80+840,80) грнта надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Згідно ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, якій не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частинами 12, 13 ст.187 ЦПК України передбачено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків, а якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Також, згідно п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Зважаючи на той факт, що позивачкою при поданні позову не було сплачено судовий збір, їй необхідно надати строк для його усунення усунення недоліків, якій не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачці ухвали, але не пізніше закінчення строку карантину відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв*язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)»

Керуючись ст.175, 177, 185 ЦПК України, судя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до 4 Державного пожежно-рятувального загону Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачці для усунення недоліків позовної заяви строк у п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали,але не пізніше закінчення строку карантину.

Розяснити позивачці, що в разі неусунення недоліків у зазначений вище строк позовна заява буде залишена без розгляду, що не позбавляє права повторного звернення до суду з даним позовом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова