Ухвала

22 травня 2020 року

м. Київ

справа № 200/10400/18

провадження № 61-6134ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та зобов`язання здійснити державну реєстрацію,

особа, яка подавала апеляційну скаргу, - перший заступник прокурора Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (далі -

ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та зобов`язання здійснити державну реєстрацію.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська

від 07 серпня 2018 року частково задоволено заявлені позовні вимоги, визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право постійного користування земельними ділянками загальною площею 45,4 га, які розташовані на території Апостолівської міської ради (колишня Михайлівська сільська рада) Дніпропетровської області та надані для ведення селянського (фермерського) господарства, згідно Державного акту на право постійного користування землею ДП АП № 000086 від 17 січня 1997 року, визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на цілісний майновий комплекс - Фермерське господарство «ЗОЗУЛІНО», зобов`язано Державного земельного реєстратора (відділ в Апостолівському районі Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області) здійснити державну реєстрацію земельних ділянок загальною площею

45,4 га, які розташовані на території Апостолівської міської ради (колишня Михайлівська сільська рада) Дніпропетровської області згідно Державного акту на право постійного користування землею ДП АП № 000086

від 17 січня 1997 року, на підставі заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 17 березня 2018 року (реєстраційні номери ЗВ -2018 та ЗВ -018 ), зобов`язано суб`єкта реєстраційної діяльності, нотаріуса здійснити державну реєстрацію в Державному реєстрі прав за ОСОБА_1 право володіння та користування земельними ділянками загальною площею 45,4 га, які розташовані на території Апостолівської міської ради (колишня Михайлівська сільська рада) Дніпропетровської області та надані для ведення селянського (фермерського) господарства, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею ДП АП № 000086 від 17 січня 1997 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2019 року стягнуто з ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 10 924, 40 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задоволено, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2018 року та додаткове рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2019 року скасовано, у задоволені позовних вимог відмовлено.

27 березня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, в якій заявник просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Вимоги ухвали суду від 17 квітня 2020 року виконані.

За змістом касаційної скарги підставою касаційного оскарження заявник вважає, що висновок апеляційного суду суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 615/2197/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, просив врахувати, що наразі на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 922/989/18, в якій вирішується виключна правова проблема щодо визначення особи, якій належить право постійного користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Перевірка доводів касаційної скарги потребує витребування матеріалів справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року у справі № 200/10400/18.

Витребувати із Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська матеріали цивільної справи № 200/10400/18.

Ухвалу надіслати ОСОБА_1 , а також Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області із копіями касаційної скарги та доданих до неї документів.

Роз`яснити Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу у строк до 22 червня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта