Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/959/20
Провадження № 2/279/909/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/959/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Кожухівської сільської ради Коростенського району про визнання права власності на 11/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що з 2008 року проживає в будинку АДРЕСА_1 , відкрито володіє зазначеним нерухомим майном, частину якого , а саме 11/20 придбав у 2008 році без нотаріального посвідчення у родичів ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 9/20 частин вказаного будинку йому було подаровано ОСОБА_3 . Рішенням суду просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності за набувальною давністю на 11/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Одночасно просив звільнити його від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір».

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник Кожухівської сільської ради також письмово повідомив про розгляд справи у його відсутності.

За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивачем порушено спір щодо визнання права власності за набувальною давністю на 11/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Положення щодо набувальної давності закріплені у ЦК України, зокрема, як первісний спосіб набуття права власності, оскільки права набувача залежать не від волевиявлення попереднього власника, а від сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України - добросовісності заволодіння, відкритості та безперервності подальшого володіння річчю протягом певного строку.

З урахуванням зазначеного, для правильного вирішення спору, пов`язаного з правом власності в силу набувальної давності, слід належним чином встановлювати обставини, що мають значення для справи, та враховувати зокрема наступне:

- задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння;

- за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено;

- відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності.

Частиною 3 ст.344 ЦК передбачено, що якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» також роз`яснено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні ;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Виходячи зі змісту викладеного, обставинами, які мають значення для справи, і які, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинен довести саме позивач є: законний об`єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Так, однією з підстав що підтверджує добросовісність заволодіння майном, з приводу якого порушено спір, позивач зазначає про придбання ним в 2008 році внаслідок угоди купівлі- продажу 11/20 частин будинку, який належав померлому ОСОБА_2 , без нотаріального посвідчення у родичів останнього.

Однак, як зазначено вище, застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю.

Таким чином, враховуючи, що позивач, як підставу позову, зазначає про те, що частину будинку він отримав внаслідок угоди купівлі-продажу, тобто підставно, що виключає можливість застосування набувальної давності, тому положення ст. 344 ЦК України до спірних відносин застосуванню не підлягають, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.344 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Кожухівської сільської ради Коростенського району про визнання права власності на 11/20 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю - відмовити .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - територіальна громада в особі виконавчого комітету Кожухівської сільської ради Коростенського району, місце знаходження: 11550, с. Кожухівка, вул.Центральна, 1, Коростенський р-н, Житомирська обл., .

Суддя: