Єдиний унікальний номер: 378/255/20
Провадження № 2/378/128/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2020 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ставищенської селищної ради Київської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 з посиланням на те, що 20 липня 2018 року її (позивача) баба ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ставищенського районного нотаріального округу Київської області Кошинською Л.О., який зареєстровано в реєстрі за N 827, яким усе своє майно заповідала їй (позивачу).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Вона (позивач) є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає.

11 березня 2020 року вона (позивач) звернулась до нотаріуса щодо прийняття спадщини за законом. Нотаріус їй (позивачу) повідомив, що вона (позивач) пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини.

У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що перебувала за межами України, для отриманням документів па постійне місце проживання у Італії, а тому вважає, що ця підстава є достатньою причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач просить встановити їй додатковий строку для прийняття спадщини за заповітом терміном один місяць з часу набрання рішенням законної сили.

В судове засідання позивачка не прибула, до суду надіслала заяву, відповідно до якої справу просить розглядати у її відсутність (а.с. 88).

Представник відповідача Ставищенської селищної ради в судове засідання не прибув, до суду селищна рада подала заву, відповідно до якої справу просить розглядати за наявними матеріалами справи (а.с. 44).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, на належну йому частку в спадщині не претендує та від неї відмовляється на користь позивача. (а.с. 84).

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши заяви сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

За життя 20 липня 2018 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ставищенського нотаріального округу Кошинською Л.О. за реєстровим № 827, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту (а.с. 5).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла (а.с. 6).

Згідно копії консультативного роз`яснення № 26/01-16 від 11.03.2020 приватний нотаріус Ставищенського нотаріального округу Швець С.П. на усне звернення роз`яснив позивачці про пропуск нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України (а.с. 7).

Відповідно до копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 12-13) позивачка в період з 3 травня 2019 року по 6 березня 2020 року перебувала в Італійській Республіці.

На час звернення позивача із усним зверненням щодо прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ставищенського нотаріального округу Швеця С.П. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не була заведена, що підтверджується повідомленням вказаного приватного нотаріуса № 35/01-16 від 15.04.2020 (а. с. 43).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Так, ОСОБА_1 в обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини посилалася на те, що вона протягом тривалого часу, а саме з 3 травня 2019 року по 6 березня 2020 року перебувала за межами території України.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини, а її тривале перебування за кордоном не свідчить про поважність причини пропуску такого строку.

Із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач звернулася лише 18 березня 2020 року, майже через рік з моменту смерті спадкодавця ОСОБА_3 , що є досить тривалим проміжком часу.

Пунктом 3.11.3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2004 р. за N 1649/10248, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини.

Позивач не була позбавлена можливості звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до посольства України в Італійській Республіці, яке виконує консульські функції або подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового зв`язку, що передбачено пунктом 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 , тобто доказів, які б свідчили про перешкоди для подання такої заяви, позивачем не надано.

Щодо поданої заяви третьою особою ОСОБА_2 (а. с. 84), який відповідно до листа Ставищенської селищної ради від 16.04.2020 (а. с. 44) постійно проживав і проживає за адресою матері -спадкодавиці ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 (а. с. 9) та є інвалідом другої групи з 01.04.2008 довічно (а. с. 66), щодо того, що на належну йому частку в спадщині він не претендує та від неї відмовляється на користь позивача, слід зазначити, що така заява з урахуванням вищевикладеного не може бути підставою для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачкою.

Разом з тим слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка не довела поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , - в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1220, 1222, 1268-1270, 1272 ЦК України, пунктом 3.11.3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2004 р. за N 1649/10248, ст.ст. 4, 10, 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ставищенської селищної ради Київської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Роз`яснити сторонам та третій особі, що відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження, визначений ст. 354 ЦПК України, продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Н. М. Марущак