Справа № 638/2603/20
Провадження № 2-о/638/107/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Штих Т.В.

за участю секретаря Дзюба Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний нотаріус Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Журавель Алла Миколаївна про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідними братами.

В обґрунтування заяви зазначив, що батько померлого ? ОСОБА_3 та батько заявника - ОСОБА_4 є рідними братами. А відповідно ОСОБА_2 , який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 доводиться йому двоюрідним братом по батьківській лінії. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне йому майно, у встановлений законом строк заявник звернувся до Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 за законом. Однак, документи, які б підтвердили родинні відносини заявника із ОСОБА_2 , не збереглися. Отримати копії актових записів наразі неможливо, оскільки вони складені та зберігаються на території Російської Федерації.

З метою отримання довідок про народження рідного батька заявника та батька спадкодавця заявник звертався до Управління записів актів громадянського стану Кабардино-Балкарської Республіки Російської Федерації. Відповіді на звернення досі не отримав. Додатково нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори Журавель Алла Миколаївна, яка завела спадкову справу № НОМЕР_1 після смерті ОСОБА_2 , направила до Російської Федерації нотаріальні запити відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах з метою отримання копій актових записів про народження ОСОБА_4 (батька заявника) та ОСОБА_3 (батька спадкодавця), які б підтвердили наявність у них спільних батьків та відповідно те, що вони є рідними братами, а їх діти відповідно є двоюрідними братами. Відповіді на нотаріальний запити також не надійшло.

Встановлення факту родинних відносин заявника із ОСОБА_2 необхідно для оформлення спадкових прав за законом після смерті останнього.

Ухвалою суду від 13 березня 2020 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний нотаріус Ірпінської міської нотаріальної контори Журавель Алла Миколаївна, про встановлення факту родинних відносин. Розгляд справи визначено проводити в порядку окремого провадження.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав, надав письмові пояснення від заявника, аналогічні викладеному вище, просив суд заяву задовольнити та встановити факт родинних відносин між заявником та померлим ОСОБА_2 .

Заінтересована особа: державний нотаріус Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Журавель Алла Миколаївна у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомила, належним чином повідомлялась про час та дату судового розгляду.

Від представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на електронну пошту суду надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду, оскільки в даному випадку вбачається спір про право. А саме, представник ОСОБА_5 вказує на наявність спору щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:038:0096, аргументуючи це тим, що ОСОБА_1 претендує на вказану земельну ділянку в порядку спадкування.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти вказаного клопотання, надав письмові заперечення на клопотання та просив суд відмовити в його задоволенні.

Суд, дослідивши доводи заявника та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до п.4.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Приписами частин 1-2, 8 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Верховний Суд України у листі від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 07.05.2019 року .

ОСОБА_1 звернувся до Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , який помер в ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , виданого 04.05.1958 року, вбачається що заявник народився у місті Грозному Чечено-Інгуської АРСР. Батьками заявника зазначено: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_7 .

Свідоцтво про народження батька заявника ОСОБА_4 не збереглося. З копії паспорту СРСР ОСОБА_4 вбачається, що він народився у місті Прохладному Кабардино-Балкарської РСР.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 23.01.2003 року встановлено, що батько заявника ? ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_6 , виданого 28.12.1956 року, вбачається що ОСОБА_2 народився у місті Грозному Чечено-Інгуської АРСР. Батьками заявника зазначено: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_8 .

Свідоцтво про народження батька ОСОБА_2 не збереглося. З військового квитка ОСОБА_3 серії НОМЕР_7 встановлено, що він народився у місті Прохладному Кабардино-Балкарської РСР.

Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 не збереглося, однак із відповіді Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) встановлено, що актовий запис про смерть ОСОБА_3 за номером 271 від 28.06.1995 року складено відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області.

Із наявних доказів вбачається наявність у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільного місця народження.

Також додатково у судовому засіданні представником заявника як письмовий доказ були надані письмові пояснення свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що померлий ОСОБА_2 був її сусідом, вона його добре знала. Їй було відомо, що ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_2 , вони спілкувалися між собою, підтримували родинні відносини. Заявник приїжджав в гості до ОСОБА_2 , а дізнавшись про смерть ОСОБА_2 приїхав у м. Ірпінь, та здійснив увесь необхідний обряд поховання.

Викладене знаходить підтвердження і у письмових поясненнях заявника в яких він вказав, що постійно спілкувався та підтримував родинні відносини із ОСОБА_2 , який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Незадовго до своєї смерті ОСОБА_2 телефоном ділився побутовими клопотами із заявником. Після смерті двоюрідного брата заявник одразу прибув до м. Ірпінь, де отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та звернувся до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що усі наявні у розпорядженні заявника документи, які видавалися органами реєстрації актів цивільного стану України до суду надані. Актові записи про народження батька померлого ? ОСОБА_3 та батька Заявника ? ОСОБА_4 , які складені та знаходяться на території Російської Федерації, отримати неможливо.

Досліджені докази а саме: заява ОСОБА_1 до Управління записів актів громадянського стану Кабардино-Балкарської Республіки Російської Федерації про отримання довідки про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , нотаріальний запит до Міністерства юстиції від 17.01.2020 р. № 42/02-14 та нотаріальний запит до Міністерства юстиції від 17.01.2020 р. № 43/02-14 щодо отримання актових записів про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , підтверджують, що заявник використав усі доступні засоби для реалізації свого права на спадкування. Однак, не має іншої можливості одержати або відновити загублені документи, які б підтверджували факт родинних відносин із ОСОБА_2 , окрім встановлення вказаного факту у судовому порядку.

У відповідності до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що встановлені судом і підтверджені наявними у справі доказами обставини підтверджують той факт, що ОСОБА_2 , який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідним братом ОСОБА_1 .

Вказаний факт ніякими іншими доказами, що є в справі, не спростовується та їм не суперечить, тому суд вважає доведеним і встановленим факт родинних відносин між вказаними особами.

Зазначений вище факт родинних відносин встановлений судом для надання можливості реалізації ОСОБА_1 своїх спадкових прав.

Під час розгляду даної справи в порядку окремого провадження спору про право між заявником та заінтересованими особами, зокрема державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Журавель Аллою Миколаївною, судом не встановлено, остання в суді будь-яких заяв з цього приводу не заявляла.

Щодо заявленого представником ОСОБА_5 клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин без розгляду суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб мають право учасники справи.

ОСОБА_5 не є учасником справи та не заявляв клопотання щодо залучення його до розгляду справи у якості заінтересованої особи.

Як роз`яснено п.2 Постанови N 7 Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, у випадку якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

ОСОБА_5 в інтересах якого подано клопотання про залишення заяви про встановлення факту без розгляду не подав до суду жодних доказів того, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 . Відповідно його права та інтереси у даному судовому процесі про встановлення факту родинних зв`язків ніяким чином не зачіпаються.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вказане клопотання ОСОБА_5 відповідно до ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України залишається без розгляду, оскільки ОСОБА_5 не має відповідного процесуального статусу по справі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 5, 10, 13, 76, 79, 89, 90, 259, 263 - 265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний нотаріус Ірпінської міської нотаріальної контори Київської області Журавель Алла Миколаївна про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідним братом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ).

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Т.В. Штих