У х в а л а

20 травня 2020 року

м. Київ

справа № 611/1122/19

провадження № 61-7879 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Барвінківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості в розмірі 77 631,57 грн та суми судового збору.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості в розмірі 71 007,49 грн та судовий збір у сумі 1 757,09 грн.

Не погодившись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

04 травня 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року.

У касаційній скарзі та доданому до неї клопотанні, ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року та відновити справедливість і розібратися із неправдивою фальсифікацією відносно нього; судові витрати покласти на позивача.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги особі, яка її подала, з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Як зазначено у частині другій статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до змісту касаційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, визначену в пункті 3 частини першої статті 389 ЦПК України.

Як убачається із касаційної скарги, у її мотивувальній частині жодним чином не зазначено, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, а також не вказано, які норми не застосовані або неправильно застосовані Харківським апеляційним судом при постановленні оскаржуваної ухвали від 06 квітня 2020 року. Разом із цим, у касаційній скарзі не викладено прохальну частину, оскільки не зазначено, яку процесуальну дію заявник просить вчинити Верховний Суд за наслідками перегляду в касаційному порядку оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, з урахуванням повноважень Верховного Суду, визначених, зокрема, в статтях 406, 409 ЦПК України.

Таким чином, всупереч вимогам частини другої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі не зазначено підстави касаційного оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року, а саме, в чому полягає неправильне застосування певних норм матеріального права чи порушення відповідних норм процесуального права судом апеляційної інстанції при постановленні відповідної ухвали.

У пункті четвертому частини четвертоїстатті 393 ЦПК України визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до вимог частини шостої статті 393 ЦПК Українипро повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

На підставі викладеного та керуючись статями 185, 389, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Ігнатенко