Провадження № 2/234/22/20
15 квітня 2020 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:
судді Марченко Л.М.,
за участю секретаря Коваленко Н.Є.,
представника позивачки Барміна О.Д. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, -
24.09.2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Заочним рішенням Краматорського міського суду від 14.11.2013 року позов було задоволено, вирішено усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власністю - будинком АДРЕСА_1 , визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування вищевказаним житлом.
31.10.2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду.
Ухвалою Краматорського міського суду від 28.12.2017 року вищевказане заочне рішення Краматорського міського суду від 14.11.2013 року скасовано, справу призначено до нового розгляду.
Під час нового розгляду ухвалою суду від 02.03.2018 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судом рішенням у іншій судовій справі - №234/249/18 за позовом ОСОБА_3 до Першої Краматорської державної нотаріальної контори, ОСОБА_7 . , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 ( третя особа - державний нотаріус Першої Краматорської державної нотаріальної контори Фареник О.О.) про встановлення строку позовної давності, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частку домоволодіння та присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , при визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу домоволодіння та присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2
05.12.2019 року провадження у справі було поновлено, у зв`язку з набранням законної сили 12.08.2019 року ухвали Краматорського міського суду від 25.07.2019 року у цивільній справі №234/249/18 за позовом ОСОБА_3 , якою вказаний позов був залишений без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою у судове засідання позивача, щодо якого була постановлена ухвала суду про визнання його явки у судове засідання обов`язковою.
У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Бармін О.Д. позов підтримав, просив його задовольнити, ухваливши повторне заочне рішення через неодноразову неявку відповідача ОСОБА_3 та його представника у судове засідання. Позивачка ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи у її відсутності, за участю її представника Барміна О.Д .
У судове засідання відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Надієнко З.І. двічі не з`явилися (04.03.2020 року к 09-00 годині та 15.04.2020 року к 09-00 годині), були належним чином повідомлені, заяв не надали.
Виходячи з одночасного існування наступних умов: відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився у судове засідання без повідомлення про причини неявки; відповідач не подав відзив; представник позивачки Бармін О.Д. не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст.280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи.
У судовому засіданні представник позивачки Бармін О.Д. по суті позову показав, що на підставі нотаріального договору купівлі-продажу від 23.08.2013 року позивачка ОСОБА_2 набула у власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно п.4 зазначеного Договору продавець ОСОБА_7 зобов`язався знятися з реєстраційного обліку та звільнити житловий будинок в строк до 01.10.2013 року. Колишній власник будинку ОСОБА_7 частково виконав зазначені умови договору, а саме особисто знявся з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та вивіз речі та виїхав з вказаного будинку, однак за вказаною адресою до цього часу є зареєстрованим син продавця - відповідач ОСОБА_3 . Однак останній, зокрема з моменту продажу будинку, в ньому не проживає, речей, які б належали ОСОБА_3 , у будинку позивачки не зберігається, договору між позивачкою та відповідачем з приводу користування її будинком не укладалося, комунальні послуги останній не сплачує. Той факт, що відповідач ОСОБА_3 продовжує бути зареєстрованим у будинку суттєвим чином обмежує права та інтереси позивачки ОСОБА_2 , як власниці, вільно розпоряджатися своїм майном, зокрема вільно відчужувати. Наявність реєстрації місця проживання відповідача у будинку позивачки шкодить бажанню потенційних покупців придбати цей будинок. На підставі ст.ст.317, 319, 391 ЦК України позивачка ОСОБА_2 просить суд усунути перешкоди у вільному здійсненні нею права власності, визнавши відповідача ОСОБА_3 утративши право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши наявні докази - копію правовстановлюючих документів на житловий будинок, що підтверджують право власності позивачки, копію домової книги про реєстрацію місця проживання відповідача та ксерокопію його паспорта з даними про прописку, акт про не проживання відповідача за місцем реєстрації, копію свідоцтва про народження відповідача, який доводиться сином ОСОБА_7 , який продав житловий будинок позивачці, копію ухвали Краматорського міського суду від 25.07.2019 року у справі 3234/249/18 з ЄДРСР, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_3 від моменту набуття позивачкою ОСОБА_2 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , а саме з 23.08.2013 року, за вказаною адресою не проживає, цим житлом не користується до теперішнього часу, обов`язки по утриманню житла не здійснює, договору з користування житлом не укладає, чим порушують права власника житла вільно здійснювати своє право власності, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом.
Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,17,18,263,265,273,282,351,352,354 ЦПК України, ст.ст.29, 317, 319, 386, 391 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Данний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя Краматорського міського суду Л. М. Марченко