Справа № 304/388/20 Провадження № 2-о/304/37/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання - Гавій Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу № 304/388/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дубриницька сільська рада Перечинського району Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 11 вересня 2007 року ОСОБА_2 являвся власником житлового будинку з надвірними будовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Того ж дня помер і його син - ОСОБА_2 , який умисно позбавив життя свого батька, після чого покінчив життя самогубством, що фактично усунуло останнього від право на спадкування у порядку ст. 1224 ЦК України. Оскільки дружина та мати померлих також померла ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому спадкоємцем другої черги за законом є рідна сестра власника майна - ОСОБА_3 , яка у свою чергу є матір`ю позивача ОСОБА_1 . У свою чергу ОСОБА_3 вступила в управління спадковим майном після смерті її рідного брата ОСОБА_2 , оскільки вела з ним спільне господарство та постійно проживала. Однак ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, не оформивши спадщину після смерті рідного брата. Після смерті матері вона вступила в управління спадковим майном, оскільки проживала разом з нею на момент її смерті та була разом з нею зареєстрована. Крім неї будь-яких інших спадкоємців, які б виявили намір прийняти спадщину за померлими немає. В той же час при зверненні до нотаріуса їй було роз`яснено про необхідність встановлення юридичного факту, а саме факту прийняття спадщини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті рідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі наведеного просить задовольнити заяву.

У судове засідання заявник не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та просила таку задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області у судове засідання також не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення вимог заяви не заперечила.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні встановлено, що власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ №426445 від 11 вересня 2007 року (а. с. 12, 13).

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видана виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 09 січня 2007 року, актовий запис № 02 (а. с. 6).

Того ж дня помер його син - ОСОБА_2 (а. с. 5), а раніше - ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина ОСОБА_4 (а. с. 7).

Матеріалами справи підтверджується, що померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був рідним братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 10, 11, 31), яка, за відсутності спадкоємців першої черги за законом, залишилася єдиним спадкоємцем після смерті рідного брата.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яку, як стверджується довідкою Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області вих. № 417 від 30 травня 2019 року, прийняла ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки вела з ним спільне господарство за час його життя та постійно проживала на момент його смерті (а. с. 17).

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 цього Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1220 цього Кодексу спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У даному випадку за відсутності інших спадкоємців із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не вбачається спору про право, а тому така заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Як роз`яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію.

З огляду на наведені вище докази, суд вважає доведеним факт того, що покійна ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що його вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 1220, 1268 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 89, 258, 259, 263, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дубриницька сільська рада Перечинського району Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, але не пізніше закінчення строку карантину, апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Дубриницька сільська рада Перечинського району Закарпатської області, ; місцезнаходження: 89210 Закарпатська область Перечинського району с. Дубриничі, вул. Центральна, № 55.

Головуючий: Чепурнов В. О.