Справа № 569/3030/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 травня 2011 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №480. Від шлюбу у них є малолітня донька, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та відмінність поглядів на життя. Він не має наміру надалі вести із Відповідачем спільне господарство, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Доньку, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає необхідно залишити із матір`ю - ОСОБА_2 .

Спору про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю на даний час немає.

Просив розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20.05.2011 р. Відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 480.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовну заяву у межах її доводів та просив задовольнити повністю. Додатково пояснив, що стосунки погіршилися понад рік тому, подружні відносини припинені, він втратив до дружини почуття любові та зрадив подружній вірності. Відповідака ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу, вказала, що з лютого 2020 року проживають окремо, сім`ю зберегти неможливо . Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.05.2011 року відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 480.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 06.05.2016 р. складено відповідний актовий запис № 1165, зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу разом не проживають та фактично припинили шлюбні відносини з лютого 2020 року , не проживають однією сім`єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків . Сім`я розпалася з вини позивача, який зрадив подружній вірності. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них та малолітньої дитини, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України , керуючись ст.ст.12,81,141,264-268, 273, 354,355, п.3 Р.ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20.05.2011 р. відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції , актовий запис № 480, розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Під час дії карантину, процесуальні строки розгляду апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину. Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено - 05.05.2020 року.

Суддя: О.В.Панас