Справа№592/3581/20
Провадження №2/592/1799/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримала у заяві про розгляд справи без її участі, та вимоги мотивує тим, що він ОСОБА_1 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Крім позивача за вказаною адресою, на її прохання, зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , яка з грудня 2018 року в даному житловому приміщенні не проживає, участі в оплаті житлово-комунальних платежів не приймає. Реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , чинить перешкоди позивачу у користуванні належною йому власністю. Тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 24.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_2 , повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала, що не перешкоджає розгляду справи по суті у її відсутність за наявними в справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи та додані до неї документи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 №850595 від 23.06.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.3-4).

Як вбачається з Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (родинні стосунки з власником квартири відсутні) (а.с.5).

Починаючи з грудня 2018 року, відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймає.

Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються Цивільним законодавством про право власності.

Відповідно до положень ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем на обґрунтування позовних вимог доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що реєстрація ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , порушує право володіння, користування і розпорядження належним позивачу майном, а тому таке право підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений ст. 391 ЦК України, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 76-83, 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми до Сумського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко