Постанова

Іменем України

06 травня 2020 року

м. Київ

справа № 369/6484/16-ц

провадження № 61-43915св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

Яремка В. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представник позивачів - ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року у складі судді

Усатова Д. Д. та постанову Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року у складі колегії суддів: Сержанюка А. С., Журби С. О., Кулішенка Ю. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

На обгрунтування позовних вимог зазначали, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 21 березня 1989 року Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за

№ 2247, та на підставі договору дарування частки житлового будинку

від 16 лютого 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області

Кузнєцовою О. В., зареєстрованого у реєстрі за реєстром № 289, їм на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці, площею 0,2161 га.

До набуття права власності на частку житлового будинку ОСОБА_1 , земельною ділянкою користувалась його мати - ОСОБА_6 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначена земельна ділянка має конкретну адресу, розміри і конфігурацію, огороджена парканом, що визначає її межі.

Рішенням двадцять третьої сесії VI скликання Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 07 червня 2013 року № 9 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району », таємно від позивачів, у порушенння їх прав, як землекористувачів земельної ділянки, на якій розташований належний їм житловий будинок, за відсутності їх дозволу та погодження, відповідачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,06 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 , без зазначення адреси.

Рішенням тридцять п`ятої сесії VI скликанняГатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15 жовтня 2014 року № 19 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 , Гатненської сільської ради», затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 0,0636 га, розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:01:014:501, цільове призначеня - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку, загальною площею 0,0636 га (рілля) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

17 листопада 2014 року Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на зазначену земельну ділянку (номер запису про право власності: 7787242; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24), а 21 листопада 2014 року відповідачеві видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,0636 га, кадастровий номер :01:014:5013, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що видане ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,0636 га, кадастровий номер :01:014:5013, розташовану по АДРЕСА_1 , порушує їх права, як землекористувачів земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 , позивачі просили визнати його недійсним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанцій

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 21 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачами не надано доказів на підтвердження перебування у їх постійному користуванні, як співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,2161 га, оскільки відповідно до рішення дванадцятої сесії 21-го скликання Гатненської сільської ради Народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 02 жовтня 1992 року «Про закріплення земельної ділянки за

ОСОБА_1 та ОСОБА_9 у АДРЕСА_1 » з померлої ОСОБА_6 списано 0,15 га земельної ділянки, що знаходиться у АДРЕСА_1 , та передано її ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , по 0,075 га кожному. Установивши, що рішенням тридцять п`ятої сесії VI скликанняГатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

від 15 жовтня 2014 року № 19 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 , у власність ОСОБА_4 передана земельна ділянка площею 0,0636 га, що належала до земель запасу Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, і не накладається на землі, що обліковуються за домоволодінням АДРЕСА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушення їх прав.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права, рішення суду є законним та обгрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги. Надані позивачами докази, зокрема, викопіювання з генерального плану місця розташування земельної ділянки по АДРЕСА_1 , схема розподілу земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, не підтверджують порушення прав землекористування позивачів, а тому висновки суду першої інстанції про недоведеність порушених прав позивачів є правильними. Посилання заявників на допущені судом першої інстанції процесуальні порушення, зокрема розгляд справи за відсутності позивачів є безпідставними, оскільки при розгляді справи у суді першої інстанції приймав участь представник позивачів ОСОБА_5 .

Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи

У вересні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , у якій заявник просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій неповно з`ясували фактичні обставини справи, зокрема не урахували, що право користування земельною ділянкою площею 0,2165 га перейшло до ОСОБА_1 та

ОСОБА_9 у порядку спадкування за законом від попереднього землекористувача ОСОБА_6 , а тому передача у приватну власність відповідача частини земельної ділянки, якою користуються позивачі, порушує їх переважне право на приватизацію зазначеної земельної ділянки.

Суди також не звернули увагу, що при вирішенні питання про передачу відповідачу спірної земельної ділянки не було отримано згоди позивачів як суміжних землекористувачів, проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), не містить акта погодження меж з користувачами та власниками суміжних земельних ділянок, у акті приймання-передачі межових знаків на зберігання

від 08 вересня 2014 року відсутні підписи позивачів та інших сусідів щодо наявності/відсутності претензій до меж відведеної відповідачеві земельної ділянки. Згідно акта при закріпленні меж земельної ділянки в натурі не був присутній землевпорядник чи інший представник Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, підпис і відомості про особу такого представника в акті відсутні. Незрозумілим є і те, яким компетентним органом державної влади чи посадовою особою визначено конфігурацію земельної ділянки площею 0,0636 га для передачі її відповідачеві із загальної земельної ділянки площею 0,2161 га, що перебуває у постійному користуванні позивачів. Крім того, спірна земельна ділянка відноситься до земель категорії «рілля», а тому не могла бути передана під будівництво без попередньої зміни цільового призначення земельної ділянки. Наведені порушення та невідповідності у їх сукупності свідчать про незаконність передачі у власність відповідачеві спірної земельної ділянки, а тому висновки судів про недоведеність порушених прав позивачів є необгрунтованими. Сам лише факт зазначення у рішенні Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15 жовтня 2014 року № 19 адреси земельної ділянки, на якій розташований належний позивачам будинок, свідчить про те, що Гатненською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області прийнято рішення про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки за рахунок земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні позивачів.

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_4 , у якому вона просила касаційну скаргу представника

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 відхилити та залишити без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на те, що позивачі не надали належних та допустимих доказів на підтвердження передачі їм у користування земельної ділянки площею 0.2161 га, а тому суди дійшли правильного висновку, що їх права як землекористувачів земельної ділянки площею 0,15 га, не порушені.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Судами попередніх інстанцій установлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 21 березня 1989 року Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за № 2247, ОСОБА_1 та ОСОБА_9 у порядку спадкування після смерті матері

ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , набули право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у рівних частках, по 1/2 кожний.

Рішенням дванадцятої сесії 21-го скликання Гатненської сільської ради Народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області

від 02 жовтня 1992 року «Про закріплення земельної ділянки за ОСОБА_1 та ОСОБА_9 у АДРЕСА_1 » з померлої ОСОБА_6 списано 0,15 га земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та записано зазначену земельну ділянку за постійно проживаючими по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_9 по 0,075 га кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , на підставі договору дарування частки житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Кузнєцовою О. В., зареєстрованого у реєстрі за реєстром № 289, подарував належну йому 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями і спорудами своєму сину - ОСОБА_2 .

Рішенням двадцять третьої сесії VIскликання Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 07 червня 2013 року № 9 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 » надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, орієнтовною площею 0,06 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , що знаходиться в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району, за рахунок земель запасу сільської ради.

Відповідно до висновків управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі у Київській області від 22 вересня 2014 року № 8136-03, відділу містобудування Києво-Святошинсько районної державної адміністрації Київської області від 18 вересня 2014 року, обмежень на використання земельної ділянки, що надається у власність ОСОБА_4 на підставі рішення двадцять третьої сесії VIскликання від 07 червня 2013 року не встановлено.

Рішенням тридцять п`ятої сесії Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15 жовтня 2014 року № 19 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 , затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0636 га, розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:014:5013, у власність ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку, загальною площею 0,0636 га (рілля), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

21 листопада 2014 року Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,0636 га, кадастровий номер :01:014:5013, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 02 квітня 2015 року № 3/25 «Про присвоєння будівельної адреси земельній ділянці, що належить ОСОБА_4 та розташована у АДРЕСА_3 » переданій у власність ОСОБА_4 земельній ділянці, площею 0,0636, присвоєно будівельну адресу: АДРЕСА_3 .

Згідно з актом обстеження житлового будинку від 05 вересня 2016 року, складеного депутатами Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_4 зареєстрована та постійно проживає у будинку АДРЕСА_1 загальна площа земельної ділянки, на якій розташований будинок, становить 0,15 га. Земельна ділянка, площею 0,0636 га, по АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_4 до домоволодіння по АДРЕСА_1 не відноситься, а була виділена на підставі рішення тридцять п`ятої сесії Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15 жовтня 2014 року № 19 зі складу земельного запасу Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши матеріали справи, доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга представника

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами першою, другою статті 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-якихпорушень його прав на землю, навітьякщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні.

Таким чином, підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту є порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 21 листопада 2014 року Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції, ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0636 га, кадастровий номер :01:014:5013, розташовану по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обгрунтовували свої вимоги тим, що передача у власність відповідачу зазначеної земельної ділянки відбулася за рахунок земельної ділянки, яка перебуває у їх постійному користуванні, що порушує їх права.

Відповідно до пункту 5 постанови Верховної Ради Української РСР від 18 грудня 1990 року № 362 «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР», громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію кодексу зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку права власності на землю або землекористування.

Частиною третьою статті 6 Земельного кодексу України 1990 року (далі - ЗК України 1990 року), чинного на дату прийняття рішення про закріплення за ОСОБА_1 та ОСОБА_11 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безоплатно.

Безоплатно земельні ділянки передаються у власність громадян, зокрема для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), у тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу (частини четверта статті 6 ЗК України 1990 року).

Установивши, що відповідно рішення дванадцятої сесії 21-го скликання Гатненської сільської ради Народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 02 жовтня 1992 року «Про закріплення земельної ділянки за ОСОБА_1 та ОСОБА_9 у АДРЕСА_3 » за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було закріплено по 0,075 га за кожним із земельної ділянки площею 0,15 га, що раніше перебувала у користуванні їх померлої матері - ОСОБА_6 , а не 0,2161 га, як стверджували позивачі та, що передана у власність ОСОБА_4 земельна ділянка площею 0,0636 га, кадастровий номер :01:014:5013 належала до земель запасу,суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність позивачами їх порушених прав.

Відсутність накладання земельної ділянки площею 0,0636 га, по АДРЕСА_3 , яка передана у власність ОСОБА_4 , на земельну ділянку площею 0,15 га, що перебуває у постійному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підтверджується актом обстеження житлового будинку від 05 вересня

2016 року, складеного депутатами Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Посилання у касаційній скарзі на те, що підтвердженням порушення їх прав, як землекористувачів земельної ділянки, розташованої за адресою належного позивачам домоволодіння ( АДРЕСА_1 ), є передача у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, розташованої за тією ж адресою, не є обгрунтованими та переконливими, оскільки рішенням виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 02 квітня 2015 року

№ 3/35 уточнено адресу земельної ділянки, площею 0,0636 га, переданої у власність ОСОБА_4 , присвоєно їй будівельну адресу: АДРЕСА_3 .

Інші доводи касаційної скарги, за недоведеності порушення суб'єктивних прав позивачів, не впливають на законність рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Разом з тим, Верховний Суд вважає за необхідне зауважити, що підставою набуття земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку. А тому звернення до суду з вимогою про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку, не забезпечує ефективного захисту порушеного права у разі оспорювання правомірності набуття відповідачем права власності на земельну ділянку. Однак зазначене, за відсутності встановлених судами порушень прав позивачів, не призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Узагальнюючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обгрунтованими, що є підставою для відмови у задоволенні касаційної скарги представника

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 про їх скасування.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 26 липня

2018 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко