Справа № 242/2581/15-ц
Провадження № 4-с/242/6/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Владимирської І.М., за участю секретаря судового засідання Сафронової К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Селидове цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії, рішення та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни, заінтересована особа (стягувач) Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал»,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 28.11.2019 року звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової В.В. В обґрунтування скарги зазначив, що оскільки ПАТ «АКБ «Капітал» знаходиться у стадії ліквідації та відповідно до положень п. 11 ч. 1 ст. 37 та п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець мав повернути виконавчий лист стягувану без прийняття до виконання, протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, чого зроблено не було. У зв`язку з чим, приватним виконавцем незаконно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2019 року щодо виконання виконавчого листа № 242/2581/15-ц від 16.09.2019 року, виданого Селидівським міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ «Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1/0/IKN/0001 від 21.04.2011 року у розмірі 4 109 976 грн. 39 коп. Крім того, із заявою про відкриття виконавчого провадження звернувся представник стягувача без належних на те повноважень, що слідує із змісту заяви про відкриття виконавчого провадження від 30.09.2019 року та довіреності № 2462 від 20.09.2019 року. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової В.В. від 01.10.2019 року у виконавчому провадженні № 60194121 щодо виконання виконавчого листа № 242/2581/15-ц від 16.09.2019 року, виданого Селидівським міським судом Донецької області.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Враховуючи викладене, положення ст. 449 ЦПК України, суд приходить до висновку, що скаржник ОСОБА_1 при зверненні до суду зі скаргою 21.11.2019 року (згідно штампу на конверті) (а.с. 37, том № 3) щодо оскарження постанови приватного виконавця від 01.10.2019 року (а.с. 12, 83, том № 3), яку було отримала його представником 30.10.2019 року (а.с. № 103, том № 3), не порушив передбачений десятиденний строк для захисту своїх прав в судовому порядку, оскільки скаржником вживалися заходи щодо позасудового усунення порушення його права та свобод шляхом направлення та особистого вручення 08.11.2019 року та 13.11.2019 року заяв про закінчення виконавчого провадження (а.с. 25-31, том № 3).

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за скаргою.

Скаржник ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова В.В. в судове засідання не з`явилась, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заперечення, в яких зазначила, що 01 жовтня 2020 року до неї звернувся представник ПАТ «АКБ «Капітал» із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 242/2581/15-ц від 16.09.2019 року, виданого Селидівським міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ «Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1/0/IKN/0001 від 21.04.2011 року у розмірі 4 109 976 грн. 39 коп. Посилання скаржника на положення п. 11 ч. 1 ст. 37 та п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», як на підставу для повернення виконавчого листа чи то закриття виконавчого провадження є необґрунтованими, оскільки дана норма застосовується, якщо банк має статус боржника у виконавчому провадженні. Натомість, ПАТ «АКБ «Капітал» у виконавчому провадженні є стягувачем. Крім того, вважає безпідставними доводи скаржника щодо пред`явлення виконавчого листа представником стягувача, який не мав на те відповідних повноважень. Просить суд відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Представник ПАТ «АКБ «Капітал» Андрієнко В.М. судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що твердження скаржника щодо знаходження ПАТ «АКБ «Капітал» в стадії ліквідації є необґрунтованими та безпідставними, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2018 року, яке частково змінено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 року та залишено без змін постановою Верховного Суду від 11.06.2019 року, визнано протиправними постанови Правління Національного банку України та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що стосуються відкликання ліцензії та ліквідації банку. Таким чином, ПАТ «АКБ «Капітал» на теперішній час не перебуває у процедурі ліквідації і не є неплатоспроможним, та не перебуває під управлінням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того, також вважає посилання скаржника на положення п. 11 ч. 1 ст. 37 та п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», як на підставу для повернення виконавчого листа чи то закриття виконавчого провадження необґрунтованими, оскільки дана норма застосовується якщо банк має статус боржника у виконавчому провадженні. Твердження скаржника щодо пред`явлення виконавчого листа представником стягувача, який не мав на те відповідних повноважень вважає такими, що спрямовані на затягування процесу заборгованості. Просить суд відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Згідно вимог ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи та обґрунтування доводів, зазначених у скарзі, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, вислухавши пояснення учасників справи, суд встановив наступне.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06.10.2015 року задоволено позовні вимоги ПАТ «АКБ «Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ «Капітал» заборгованість по кредитному договору № 1/0/IKN/0001 від 21.04.2011 року у розмірі 4 109 976 грн. 39 коп. та судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп. (а.с. 54-55, том № 1).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 31.10.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду, рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06.10.2015 року залишено без змін (а.с. 219-225, том № 1).

16.09.2019 року Селидівським міським судом Донецької області було видано виконавчий лист № 242/2581/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ «Капітал» заборгованості по кредитному договору № 1/0/IKN/0001 від 21.04.2011 року у розмірі 4 109 976 грн. 39 коп. та судового збору у розмірі 3 654 грн. 00 коп. (а.с. 69-70, том № 3).

Ухвалою Донецького апеляційного суд від 29.01.2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06.10.2015 року закрито (а.с. 163-165, том № 2).

01.10.2019 року представник ПАТ «АКБ «Капітал» Сидорова Ю.В. звернулася до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконання виконавчого листа № 242/2581/15-ц, виданого Селидівським міським судом Донецької області від 16.09.2019 року. В заяві зазначено місце реєстрації боржника: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання боржника зазначено: АДРЕСА_2 . Крім того, в заяві зазначено, що ОСОБА_1 є засновником ТОВ «Інноваційна компанія Східгазбуд», місцезнаходження: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. №30, офіс № 12 (а.с. № 8-9, 67-68, том № 3).

На підтвердження своїх повноважень представником ПАТ «АКБ «Капітал» Сидоровою Ю.В. надано довіреність № 2462 від 20.09.2019 року,видану Головою правління ПАТ «АКБ «Капітал» Андрієнко В.М. та посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мужейдовою Т.О. (а.с. № 10-11, 80-81, том № 3).

Суд також звертає увагу, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2018 року визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України № 466/БТ від 20.07.2015 року «Про віднесення ПАТ «АКБ «Капітал» до категорії неплатоспроможних» з моменту її прийняття, скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.07.2015 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал» з моменту його прийняття, скасовано постанову Національного банку України від 29.10.2015 року №753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» з моменту її прийняття, зобов`язано Національний банк України повернути ПАТ «АКБ «Капітал» банківську ліцензію від 24.10.2011 року № 122 та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій ПАТ «АКБ «Капітал» від 24.10.2011 року №122 (з додатками), скасовано рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10.2015 року № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку» з моменту його прийняття, зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути ПАТ АКБ «Капітал» свідоцтво учасника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №26 від 22.03.2011 року, скасовано рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.11.2015 року № 196 «Про зміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку», зобов`язано Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві скасувати запис у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців щодо знаходження Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» у стані припинення (а.с. 204-212, том № 3).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020 року апеляційні скарги Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «АКБ «Капітал» на рішення Окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року залишено без задоволення. Апеляційні скаргу ТОВ «Промгаз Україна» та ОСОБА_4 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2018 року задоволено. Зміннено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2018 року шляхом внесення змін до мотивувальної та резолютивної частини відносно визнання протиправними: Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.07.2015 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал», Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10.2015 року № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку» та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.11.2015 року № 196 «Про зміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ "АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку». Визнано протиправними Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.07.2015 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал», Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10.2015 року № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку» та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.11.2015 року № 196 «Про зміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку». В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2018 року залишено без змін (а.с. 213-229, том № 3).

Постановою Верховного суду від 11.06.2019 року касаційні скарги Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020 року (а.с. 230-246, том № 3).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів пункту 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону № 1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону № 1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону № 1403-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

При цьому згідно з частиною третьою статті 25 Закону № 1403-VIII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

При цьому зі змісту наведеної норми частини другої статті 24 Закону № 1403-VIII слідує, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина третя статті 26 Закону № 1404-VIII).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону № 1404-VIII).

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (частина сьома статті 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року (далі Інструкція) у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо). У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ / копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Таким чином, зазначені норми законодавства визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Місце фактичного проживання боржника та наявність корпоративних прав боржника у м. Києві, що зазначені у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження, відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Кісельова В.В. здійснює діяльність та відомості, щодо якої внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, отже виконавчий документ у вищевказаному виконавчому провадженні, було прийнято до виконання виконавцем в межах його територіальної юрисдикції.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи скаржника ОСОБА_1 про те, що перебування стягувача ПАТ «АКБ «Капітал» в стані ліквідації було підставою для повернення виконавчого листа чи то закриття виконавчого провадження є необґрунтованими, оскільки станом на день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження процедура ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» не здійснювалася, банк не було визнано неплатоспроможним та процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку не здійснювалася.

Крім того, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Системний аналіз вищезазначених положення Закону України «Про виконавче провадження» також дає суду підстави вважати, що доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими, оскільки положення п. 11 ч. 1 ст. 37 застосовують лише у разі запровадження тимчасової адміністрації банку-боржника, тоді як ПАТ «АКБ «Капітал» навпаки є стягувачем у виконавчому провадженні. Положення ж п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України можливе лише у разі у разі повного припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, що в даному випадку також відсутнє.

Вирішуючи скаргу в частині доводів скаржника щодо пред`явлення виконавчого листа представником стягувача, який не мав на то відповідних повноважень, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч. 4 ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ч. 1 ст. 240 ЦК України представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Згідно ч. ч. 1, 3, 4 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто. Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи. Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань особою, яка має право на представництво ПАТ «АКБ «Капітал» у правовідносинах з третіми особами, або вчиняти дії від імені банку без довіреності, у тому числі підписувати договору є ОСОБА_5 .

Відповідно до довіреності посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мужейдовою Т.О. від 20.09.2019 року та зареєстрованої у реєстрі за № 2462 (а.с. № 10-11, 80-81, том № 3), ПАТ «АКБ «АКБ «Капітал» в особі голови правління Андрієнка В.М. уповноважив ОСОБА_6 бути представником довірителя в усіх підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності, галузевої належності та підпорядкування, перед фізичними та юридичними особами, в органах місцевої влади та органах місцевого самоврядування та їх структурних підрозділах будь-якого рівня та будь-якої компетенції селищних та міських радах, в Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності, в будь-яких державних адміністраціях та їх відділах, податкових органах, органах Міністерства юстиції України, архівних відділах, органах нотаріату, у відповідних землевпорядних організаціях, в органах Державного земельного кадастру, Державному агентстві земельних ресурсів України, в будь-якому органі державної реєстрації нерухомого майна, у державного реєстратора, Центрі надання адміністративних послуг, житлово-експлуатаційних організаціях, експертних установах, банківських та фінансових установах, органах МВС, у поштових відділеннях, підприємствах газо-, водо-, тепло-, енергопостачання та інших підприємствах, житлово-експлуатаційних організаціях (РЕО), експертних установах, паспортних відділах (столах), у Державній міграційній службі України, в тому числі, але не виключно, органах МВС, у поштових відділеннях з будь-яких питань, що будуть стосуватися довірителя, пов`язаних із розпорядженням в тому числі відчуженням (продажем, обміном) будь-якого належного довірителю нерухомого майна за ціну та на умовах на його власний розсуд, які узгодили заздалегідь з представником (в тому числі підготовки та збору всіх необхідних документів для укладання договорів купівлі-продажу. Крім того, вказаною довіреністю визначено обсяг прав представника, які він має право вчиняти від імені довірителя.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо); рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна; ордером, до якого обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій; дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги або про надання правової допомоги.

Документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства. Оригінали документів, зазначених у цьому пункті, або належним чином засвідчені їх копії долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

У випадку реалізації стороною виконавчого провадження права на пред`явлення виконавчого документа на виконання, подання заяви про повернення без виконання виконавчого документа, отримання присудженого майна чи стягнутих сум через представника виконавець перевіряє, чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій.

Суд акцентує свою увагу на тому, що в заяві за вих. № 30-09/1 від 30.09.2019 року про відкриття виконавчого провадження представник ПАТ «АКБ «Капітал» Сидорова Ю.В. зазначила, що діє саме на підставі довіреності від 20.09.2019 року за № 2462.

Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження скаржника щодо пред`явлення виконавчого листа представником ПАТ «АКБ «Капітал» Сидорова Ю.В. без наявних на то повноважень заслуговують на увагу, оскільки обсяг наданих вищевказаній особі довірителем ПАТ «АКБ «Капітал» в особі голови правління Андрієнка В.М. повноважень був обмежений відповідними діями та правами. Зазначена довіреність надавала змогу представнику здійснювати представництво довірителя лише щодо розпорядження в тому числі відчуження (продажу, обміну) належного довірителю нерухомого майна.

Натомість жодних повноважень про право бути представником у виконавчому провадженні, в тому числі із правом пред`явлення виконавчого листа до виконання, вищевказана довіреність не встановлювала, більш того, виконані представником дії жодним чином не пов`язані з розпорядженням належним довірителю нерухомим майном.

Таким чином, при відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 242/2581/15-ц, виданого Селидівським міським судом Донецької області від 16.09.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кісельовою В.В. в порушення п. 10 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень не перевірено чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими доводи скаржника в цій частині, у зв`язку з чим, скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати незаконною і скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової В.В. від 01.10.2019 року у виконавчому провадженні № 60194121 щодо виконання виконавчого листа № 242/2581/15-ц від 16.09.2019 року, виданого Селидівським міським судом Донецької області.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 76-81, 255, 256, 447 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії, рішення та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни, заінтересована особа (стягувач) Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» - задовольнити.

Постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни від 01.10.2019 року у виконавчому провадженні № 60194121 щодо виконання виконавчого листа № 242/2581/15-ц від 16.09.2019 року, виданого Селидівським міським судом Донецької області

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя І.М. Владимирська