1Справа № 333/7161/19 2/335/1085/2020
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Жечевої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Масловець Людмила Сергіївна, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Масловець Л.С. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка складається недоотриманої пенсії спадкодавця. ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті діда. 19.11.2019 року представник позивача звернувся до нотаріуса, де й була зареєстрована спадкова справа №153/2019р. 26.11.2020 року представник позивача звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак у видачі свідоцтва відмовлено у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини до 6ти місяців і не була зареєстрована на день смерті з померлим за однією адресою.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 пропустила строк з поважних причин у зв`язку із тим, що дід ОСОБА_3 помер у віці 82 роки на території непідконтрольній українській владі, факт смерті якого було встановлено лише рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2019 року. А також тому, що до часу смерті позивач змушена була звільнитися з роботи для здійснення за ним догляду, тому протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не мала коштів на вирішення питання оформлення спадщини і лише у вересні 2019 року змогла виїхати на підконтрольну державі Україна територію та отримати свідоцтво про смерть дідуся. Втрата близької людини, відсутність коштів у позивача як непрацюючої особи, необхідність виїзду з тимчасово окупованої території для вирішення процедурних питань перешкодили позивачу прийняти спадщину після смерті діда, а тому просила суд визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, встановити ОСОБА_1 додатковий строк шість місяців для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20.12.2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Вказана цивільна справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя 11.02.2020 року та передана у провадження судді Апаллонової Ю.В.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду. Відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 03.03.2020 року. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ГУ ПФУ в Запорізькій області.

25.02.2020 року від представника позивача до суду надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без участі представника позивача та позивача.

27.02.2020 року від ГУПФУ в Запорізькій області надійшли пояснення, згідно до яких третя особа заперечує проти задоволення позову, оскільки позивачем не наведено поважних причин пропуску строку, оскільки спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з заявою до приватного нотаріуса Беспята Г.М. звернулася лише 26.11.2019 року. При цьому ОСОБА_1 надана довідка внутрішньо переміщеної особи, яка свідчить про те, що ОСОБА_1 проживає у м.Запоріжжі, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не мала перешкод для звернення до суду щодо визнання ОСОБА_3 померлим та звернення до нотаріальних органів. А тому третя особа просить у задоволенні позову відмовити.

02.03.2020 року від Запорізької міської ради до суду надійшов відзив, в якому відповідач надав пояснення щодо обов`язку позивача довести поважні причини пропуска та обставин, на які посилається позивач і просить прийняти рішення у відповідності до вимог законодавства та розглянути справу у відсутність представника Запорізької міської ради.

Ухвалою суду від 03.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі. Судове засідання призначене на 23.03.2020 року. Витребувано у приватного нотаріуса спадкову справу №153/2019 року, яка заведена після смерті ОСОБА_3

23.03.2020 року від представника позивача до суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника позивача та позивача. Учасники у судове засідання не з`явилися, разом із тим до суду не надійшла витребувана спадкова справа, у зв`язку із чим, розгляд справи відкладено до 13.04.2020 року.

06.04.2020 року від приватного нотаріуса надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, однак матеріали спадкової справи до суду не надійшли, у зв`язку із чим, на адресу нотаріуса спрямовано лист щодо надання матеріалів спадкової справи.

10.04.2020 року від представника позивача до суду надійшла заява про проведення судового засідання 13.04.2020 без участі представника позивача та позивача. У зв`язку із відсутністю витребуваної спадкової справи, розгляд справи відкладено до 06.05.2020 року.

14.04.2020 року до суду надійшли матеріали спадкової справи №153/2019 року, яка заведена після смерті ОСОБА_3

04.05.2020 року від представника позивача до суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника позивача та позивача.

У судове засідання 04.05.2020 року учасники справи не з`явилися, повідомлені належним чином, а тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі і матеріали спадкової справи № 153/2019, проаналізувавши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності , суд приходить до такого висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77, 81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження позивача, її матері ОСОБА_4 (до шлюбу ОСОБА_5 ), та копією свідоцтва про одруження її матері і ці обставини також встановлені рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2019р.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта позивача НОМЕР_1 виданий Пролетарським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 11.10.2001 р.(а.с.4зв).

Згідно довідки від 30.09.2019 року №2302- ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .(а.с.6)

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2019 року встановлено факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк Донецької області, Україна, громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Донецьк, останнє місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.12-14)

01.10.2019 року Комунарським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено актовий запис №786 про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Донецьк, про що 03.10.2019 року видано повторне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .(а.с.15).

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2020 року встановлено факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Донецьк Донецької області, Україна, громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Донецьк, останнє місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

02.10.2019 року Комунарським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено актовий запис №03 про смерть ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Донецьк, про що 02.10.2019 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

19.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , заведено спадкову справу №153/2019.

26.11.2019 року постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини до 6ти місяців і не була зареєстрована на день смерті з померлим за однією адресою, строк на прийняття спадщини ОСОБА_1 пропустила. (а.с.16).

Зі спадкової справи № 153/2019, відкритої 19.11.2019р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. за заявою ОСОБА_1 , вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , протягом шести місяців спадкоємці не зверталися.

Разом із тим, ОСОБА_1 при поданні заяви про прийняття спадщини повідомлено нотаріуса про наявність іншого спадкоємця за законом - дружини спадкодавця - ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (місце реєстрації спадкодавця). Згідно копії свідоцтва про одруження, яка наявна в матеріалах спадкової справи ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 та ОСОБА_7 одружилися, спільне прізвище ОСОБА_5 . У подружжя ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася дочка ОСОБА_8 , яка у подальшому одружилася ІНФОРМАЦІЯ_10 з ОСОБА_9 , прізвище після одруження дружини- ОСОБА_10 . Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 у подружжя ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Донецьк.

Разом із тим, в матеріалах спадкової справи відсутні відомості щодо тих обставин, чи оформлено право на спадщину на дружину спадкодавця - ОСОБА_6 , і дані відмову ОСОБА_6 від її прийняття. При цьому судом враховуються ті обставини, що ОСОБА_6 перебуває на непідконтрольній українській владі території.

Згідно матеріалів спадкової справи спадщиною є неотримана пенсія ОСОБА_3 .

Матеріалами спадкової справи, встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за правом представлення, оскільки її мати померла до відкриття спадщини після батька ОСОБА_3 (ст. 1266 ЦК України), спадщину у встановлений законом строк не прийняла, заяву подано 19.11.2019 року.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Строки для прийняття спадщини встановлено ст. 1270 ЦК України, згідно якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст.1272ЦК України особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України№ 7 від 30 травня 2008 року). Правила частини третьої статті 1272ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В ході розгляду справи позивачем не було доведено існування об`єктивних, непереборних та істотних перешкод у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, як протягом визначеного законом періоду, так і протягом наступного часу.

У судові засідання позивач не з`являвся, подавши декілька заяв про розгляд справи у її відсутність.

Згідно до ст. 1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Так, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а шестимісячний строк на прийняття спадщини сплив 08.08.2019 року, ОСОБА_1 спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України не прийняла, оскільки була зареєстрована за іншою адресою, однак заяву про прийняття спадщини ОСОБА_1 подано лише 19.11.2019 року, тобто через три місяці після спливу строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Як на підтвердження поважності підстав пропуску строку прийняття спадщини позивач посилається на наявність стресу, викликаного втратою близької людини, перебування на непідконтрольній українській владі території та неможливістю виїхати на підконтрольну територію, скрутний матеріальний стан.

Однак, зазначені обставини не можна віднести до тих, які є непереборними та такими, що унеможливлюють подання, в тому числі і шляхом направлення на адресу нотаріальної контори поштовим або електронним зв`язком, відповідної заяви про прийняття спадщини. При цьому письмових доказів на підтвердження наведених у позовній заяві обставин, позивачем до суду не надано.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Наказ Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Пунктом 2.1.глави 10 вказаного Порядку визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. Проте, позивач не скористалася можливістю направити нотаріусу заяву про бажання прийняття спадщини поштовим зв`язком.

Таким чином, само по собі посилання позивача на відстань між місцем відкриття спадщини та підконтрольною Україні території, відсутність достатнього матеріального забезпечення, не можна приймати до уваги як поважні причини, які виключали можливість спадкоємцю своєчасно подати заяву про прийняття спадщини будь-якими засобами зв`язку.

В той же час, як вбачається з позовної заяви, позивачкою не заперечується той факт, що їй було відомо про смерть діда, однак нею не надано доказів, які свідчили б про неможливість у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини приїхати на підконтрольну територію України з метою подання відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини або своєчасно подати заяву про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку, електронного зв`язку, телеграмою, факсом тощо.

Окрім того, суд зауважує, що позивачем також не зазначено про наявність перешкод для подання заяви нотаріусу одразу після приїзду на підконтрольну територію України у вересні 2019 року, однак така заява подана нотаріусу лише у листопаді 2019 року.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом.

Однак у справі відсутні докази неможливості звернення позивачки до нотаріуса і позивачем не доведено, наявність у неї як спадкоємця об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Суд в свою чергу враховує, що з моменту відкриття спадщини до моменту звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини минуло 11 місяців, протягом яких позивач не вчиняла будь-яких дій спрямованих на прийняття спадщини, при цьому поважність бездіяльності спадкоємця щодо прийняття спадщини протягом цього періоду належними доказами не обґрунтована.

Не мають правого значення для вирішення справи і посилання позивача у позові на факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки вразі підтвердження такого факту, останнє виключає необхідність визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, ОСОБА_1 не довела наявність обставин, які б давали суду підстави визнати причини пропуску нею строку на прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини і доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкодили їй вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини позивачем не надано.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 26 вересня 2012 року, прийнятому у справі № 6-85цс12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (ч.3 ст. 1272 ЦК України) у подібних правовідносинах, зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Аналогічні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду України № 6-1215цс16 від 14 вересня 2016 року.

Отже, позивач не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після, а також того, що ці причини пропуску строку пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Окрім того, суд зауважує, що з урахуванням відомостей, які наявні в спадковій справі, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 є наявними двоє спадкоємців за законом однієї черги, першої черги (ст.1261,1266 ЦК України), зокрема, дружина спадкодавця ОСОБА_6 , яка згідно заяви позивача адресованій нотаріусу, прийняла спадщину після смерті чоловіка в силу ст. 1270 ЦК України (зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем) та ОСОБА_1 - позивач.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Залучаючи до участі у справі в якості відповідача територіальну громаду в особі Запорізької міської ради Беспята Г.М. у позові не зазначила і в судовому засіданні не довела, що належним відповідачем є саме територіальна громада в особі Запорізької міської ради, а не інший спадкоємець, який, згідно заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 19.11.2019 року, в силу ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину - дружина ОСОБА_6 , яка зареєстрована згідно заяви самого позивача, за тією ж адресою, що і спадкодавець, яка і мала бути у такому разі відповідачем у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому про наявність іншого спадкоємця ОСОБА_1 повідомила нотаріуса у заяві про прийняття спадщини, однак у позовній заяві до суду вказаних обставин не зазначила, про наявність спадкоємця не повідомила.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У той же час, ч. ч. 1, 3 ст. 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

З огляду на зміст наведених норм матеріального права слід дійти висновку, що у разі пропуску спадкоємцем строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, за згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину, такий може подати заяву про прийняття спадщини за місцем її відкриття, у разі ж відсутності такої згоди або ж відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину, за наявності поважних причин, суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Системний аналіз наведеного вище законодавства дає підстави дійти висновку про те, що відповідачами у спорах про спадкове право мають бути спадкоємці, а за їх відсутності територіальні громади.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача і правом на звернення з клопотанням про заміну неналежного відповідача у справі наділений лише позивач.

Оскільки позивачкою подано заяву про розгляд справи у її відсутність, клопотань про заміну неналежного відповідача в порядку ст. 51 ЦПК України не подано, суд за власної ініціативи, враховуючи імперативні приписи ст. 51 ЦПК України, позбавлений можливості здійснити заміну неналежного відповідача належним, у разі наявності для цього відповідних підстав (інший спадкоємець проживає на непідконтрольній території, що виключає можливість здійснити запит до офіційних органів з цих питань). Окрім того, виходячи із принципу диспозитивності визначеному ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

У матеріалах справи відсутні відомості про вжиття чи невжиття іншим спадкоємцем офіційних дій із відмовою від спадщини у встановленому національним законодавством України порядку, а також про складання чи не складання на території непідконтрольній українській владі спадкодавцем заповіту. Тим більше, прийняття спадщини іншим спадкоємцем та отримання свідоцтва на неотриману пенсію після 6ти місяців або отримання неотриманої пенсії ОСОБА_6 в порядку України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не виключає можливості відсутності спадкового майна в натурі через отримання його ОСОБА_6 .

Відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 вказаного Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим чи не проживали. Виплата недоотриманої пенсії померлого здійснюється вищевказаним категоріям заявників у разі звернення протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою). У разі відсутності членів сім`ї, які мають право на отримання суми недоотриманої пенсії померлого пенсіонера, або незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Однак позивач, у тому числі і для уточнення даних та надання пояснень у судове засідання не з`явилася, заяви про заміну відповідача не подавала, належних доказів щодо вищенаведених обставин суду не надала.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Керуючись ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, що додані до позову, тому суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2,4,5,81,89,261,263-265,268,273 ЦПК України ,

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 12.05.2020 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова