Провадження № 4-с/638/61/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретарів Тітової М.О., Башинської К.С.

за участю

представників стягувача ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

представника боржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу стягувача ОСОБА_4 , боржник ОСОБА_5 , головний державний виконавець Бойченко В.В. на бездіяльність державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в обґрунтування якої вказано, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень знаходиться виконавче провадження №58579893 щодо примусового виконання за виконавчим листом Дзержинського районного суду м. Харкова №638/12278/15-ц від 12.02.2019 про встановлення порядку участі ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_6 в рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Бойченко В.В. було здійснено вихід за місцем проживання стягувача ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 . За результатами вказаних виконавчих дій державним виконавцем було складено акт. Зі змісту акту вбачається, що відомості внесені державним виконавцем до нього не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства. На думку скаржника за результатами перевірки державним виконавцем не було прийнято жодного рішення, такого як встановлення факту виконання судового рішення і закриття провадження, про що скласти відповідну постанову або встановлення факту невиконання судового рішення і вжиття заходів щодо його примусового виконання. Натомість в акті державним виконавцем лише зазначено, що «відбулось спілкування онуки з дідом протягом 30 хвилин. Онука ОСОБА_7 відмовилась залишитися за місцем мешкання стягувача». У зв`язку з чим ОСОБА_4 просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, зобов`язати державного виконавця здійснити заходи примусового виконання рішення, передбачені ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження».

17.02.2020 боржником ОСОБА_5 подано відзив на скаргу, у якому зазначено, що ОСОБА_5 не чинить жодних перешкод ОСОБА_4 у спілкуванні із дитиною, зокрема, у визначений рішенням суду час вона забезпечує можливість для спілкування. Факт зустрічі із дитиною 22.09.2019 скаржником не заперечується. При проведенні виконавчих дій 22.09.2019 державний виконавець дотримався положень Конвенції про права дитини. У зв`язку з чим ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні скарги (а.с. 165-168).

Стягувач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, уповноважив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 представляти його інтереси.

Від представника скаржника ОСОБА_4 надійшла заява, у якій зазначено, що у зв`язку з карантином, який введено на території України, просить розглядати справу без участі сторін (а.с. 186).

Боржник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістила.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив, відзив або заперечень не подав.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника та державного виконавця не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.08.2016 позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , треті особи- Виконавчий комітет Харківської міської ради, Комісія з захисту прав дитини Виконавчого комітету Харківської міської ради, Служба у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про встановлення часу спілкування батька з дитиною - покладення зобов`язання добросовісно виконувати батьківські обов`язки визнати частково обґрунтованими, частково доведеними належним доказами та задоволено частково.

Встановлено час спілкування батька, ОСОБА_1 в присутності матері ОСОБА_5 з малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щотижнево по вівторкам з 18-00 години до 20-00 години за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів , що припадають на вівторок кожного тижня та крім дати ІНФОРМАЦІЯ_2 (дня народження матері дитини ОСОБА_5 ), якщо цей день припадає на вівторок другого тижня вересня місяця.

В частині покладення на батька ОСОБА_1 обов`язків добросовісно та належним чином користуватися своїми правами та обов`язками під час спілкування з неповнолітньою дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в задоволенні позову ОСОБА_5 - відмовити

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , третя особа Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановленні порядку спілкування та участі в вихованні дитини - визнати частково обґрунтованими, частково доведеними належним доказами та задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_5 не чинити перешкоди в спілкуванні з малолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 , дідом ОСОБА_4 , бабою ОСОБА_8 як особисто так і в телефонному режимі та і з застосуванням комп`ютерних технологій.

Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спілкування з дитиною за відсутності матері ОСОБА_5 кожну четверту п`ятницю місяця з 14-00 годин до 18-00 годин незалежно від місця перебування дитини, кожну другу суботу місяця з 10-00 години до 16-00 годин включно, кожну третю неділю місяця з 10-00 годин до 18-00 годин за відсутності матері ОСОБА_5 незалежно від місця перебування дитини.

Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спілкування з дитиною по четвергам першої та третьої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 години, по понеділкам другої та четвертої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 за присутності матері за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів , що припадають на понеділок чи четвер кожного тижня та крім дати ІНФОРМАЦІЯ_2 (дня народження матері дитини ОСОБА_5 ), якщо цей день припадає на понеділок чи четвер другого тижня вересня місяця.

Дозволити під час спілкування дитини з батьком відвідувати місце його проживання, відвідування розважальних закладів, концертів, спектаклів, цирку, кінотеатру , парку з атракціонами при умові нагляду за технікою безпеки щодо малолітньої дитини.

Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей :1) в дні її народження у парні роки, 29 березня з 10-00 години до 16 -00години в присутності матері, у непарні роки, 29 березня з 10 години до 16-00 години за відсутності матері. 2) в дні народження батька ІНФОРМАЦІЯ_4 кожного року з 10 -00 години до 17-00 години без присутності матері.3) На святкування ОСОБА_9 з 9-00 до 15-00 годин у парні роки за присутності матері , з 12-00 до 18-00 годин у непарні роки за відсутності матері, 4) на Новий рік з 11-00 до 16-00 години кожного року за присутності матері.

Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей проведення двічі на рік відпустки разом з батьком за відсутності матері: взимку протягом одного тижня, влітку протягом двох тижнів кожного року при умові згоди матері на виїзд для проведення відпустки за межі України або при спільному виїзді батьків для проведення відпустки.

Обрано способом участі діда ОСОБА_4 та бабці ОСОБА_8 у вихованні онуки, дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей, надавши часи спілкування з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кожну четверту неділю місяця з 10-00 до 18-00 години за місцем їх проживання в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою) та в дні народження діда та бабці ІНФОРМАЦІЯ_5 кожного року та 28 вересня кожного року за 10-00 години до 16-00 годин в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою).

В задоволенні позовних вимог в частині спілкування з сестрою ОСОБА_10 в день її народження ІНФОРМАЦІЯ_6 кожного року - відмовити, в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 12.04.2018 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року - змінено.

У другому, сьомому та дев`ятому абзацах резолютивної частини рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року виключити слова «у присутності матері ОСОБА_5 ».

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.01.2019 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року залишити без змін.

На виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 12.02.2019 видано виконавчі листи (а.с. 7-8).

Як вбачається з матеріалів справи, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ГТУЮ в Х/о Бойченко В.В. 22.09.2019 було здійснено вихід за місцем проживання стягувача ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .

За результатами виконавчих дій головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень складено акт серія АСВП №58579893 від 22.09.2019, з якого вбачається, що акт складено з метою перевірки виконання рішення суду в частині участі діда ОСОБА_4 та баби ОСОБА_8 у вихованні онуки. При виїзді державного виконавця за місцем їх проживання АДРЕСА_1 , встановлено: боржник ОСОБА_5 забезпечила присутність доньки ОСОБА_11 за адресою мешкання ОСОБА_4 . Відбулось спілкування онуки з дідом протягом 30 хвилин. Онука ОСОБА_7 відмовилась залишатися за місцем мешкання стягувача (а.с.9).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ECHR у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ECHR у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Аналогічна норма міститься у пункті 10 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, в якій визначено, що у разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Тобто, з урахуванням норми ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, державний виконавець повинен скласти акт, яким встановити факт виконання судового рішення , або факт невиконання судового рішення.

Як вбачається з акту державного виконавця, за результатами перевірки виконання судового рішення, державний виконавець лише зазначив, що відбулось спілкування онуки з дідом.

У рішення ЄСПЛ «Глоба проти України» зазначено, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Натомість, державний виконавець не звернув уваги на вимоги національного законодавства та прецеденту практику ЄСПЛ, а лише склав акт, у якому зазначив, що відбулось спілкування онуки з дідом.

Також суду звертає увагу на те, що ЄСПЛ зазначає, що незважаючи на те, що практика Суду вимагає врахування поглядів дітей, ці погляди не обов`язково є незмінними, а заперечення дітей, які мають бути наділені належною вагою, не обов`язково є достатніми для подолання інтересів батьків, особливо в тому, щоб мати постійний контакт з їхніми інтересами з дитиною. Зокрема право дитини висловлювати свої власні погляди не повинно тлумачитися як ефективне надання безумовного права вето дітям без будь- яких інших факторів, що розглядаються, а також проведення експертизи для визначення їх найкращих інтересів. Такі інтереси зазвичай диктують, що зв`язки дитини з сім`єю повинні зберігатися, за винятком випадків, коли це може шкодити його здоров`ю та розвитку (рішення ЄСПЛ «А.В. проти Словенії»).

Отже, виконання рішення суду не може бути унеможливлено небажанням дитини спілкуватись, а обов`язок державного виконавця вживати передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд вважає, що державний виконавець не вжив передбачених законодавством заходів з метою реального виконання рішення суду щодо участі діда ОСОБА_4 та баби ОСОБА_8 .

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.18, 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу стягувача ОСОБА_4 , боржник ОСОБА_5 , головний державний виконавець Бойченко В.В. на бездіяльність державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Харківській області Бойченка В.В. щодо нездійснення заходів примусового виконання рішення, передбаченого ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження».

Зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Харківській області Бойченка В.В. або іншу посадову особу органу ДВС здійснити заходи примусового виконання рішення №638/12278/15-ц, передбачені ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження».

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районнийсуд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення його відповідної ухвали.

Повний текст рішення виготовлено 22.05.2020.

Суддя І.В. Семіряд