Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі: головуючої - судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.,

при секретарі - Гуровій Л.Л.,

розглянувши у загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління», треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28.08.2019р. звернулась до суду із позовною заявою до «Новотроїцьке рудоуправління», треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що її син - ОСОБА_7 - працював на ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» помічником машиніста екскаватора Вапнякового кар`єру. 28 квітня 2017 року о 12 год.40хв. ОСОБА_7 , при проведені робіт з підвищеною небезпекою на вапняковому кар`єрі ПРАТ «Новотроїцьке рудоуправління», а саме: заміни канату екскаватора № 3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, рани лобової області, більше справа, рани лобної ділянки по центру з переходом на перенісся, крововиливу в м`які покрови голови, в лобно-тімяно-скронево-потиличної області, практично на всьому протязі багато уламкового крововиливу в проекції полюсів лобових часток по 50 см куб, субарахноідальноого крововиливу, по конвекситальним поверхням обох півкулей головного мозку, практично на всьому протязі ділянки забиття та розтрощення речовини головного мозку, полюсів лобових долей, яка згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння в наслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_1 настала його смерть. За результатами вказаного нещасного випадку, було проведено досудове розслідування, встановлено винних осіб, яких у подальшому, вироком Волноваського районного суду Донецької області від 14.08.2019р. було засуджено, а саме - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є відповідальними особами ПРАТ «Новотроїцьке рудоуправління» в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.272 ч.2 КК України.

Загибель сина стала для позивача страшною втратою. Цей випадок суттєво погіршив як її моральне, так фізичне самопочуття, ускладнились хвороби, знаходиться в постійному розпачі і не може відновити своє життя, яке було до загибелі дитини. Просила стягнути з відповідача 500 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті ОСОБА_7 на виробництві.

27.09.2019 р. ухвалою суду було відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 30.10.2019 р. закрито підготовче провадження, розпочато розгляд справи по суті.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Надали заяву, в якій підтримали заявлені вимоги, просили суд розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вважає позовні вимоги у розмірі 500 000,00 грн. необґрунтованими, оскільки не було надано правову оцінку діям самого потерпілого ОСОБА_7 , який так само винен, на його думку, у нещасному випадку, що трапився 28.04.2017р., внаслідок невиконання ним вимог інструкції з охорони праці та грубому порушенні правил техніки безпеки. Також зазначив про надання позивачці ОСОБА_1 грошової допомоги після смерті сина, а також виконанні робіт щодо поліпшення її побутових умов на загальну суму 105 158,82 грн., про що свідчать долучені до відзиву письмові докази. Просив відмовити у повному обсягу у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Належним чином сповіщені про час та дату розгляду справи треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - до зали суду не з`явились.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, враховуючи позицію сторін, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , який є сином позивача ОСОБА_1 - працював на ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» помічником машиніста екскаватора Вапнякового кар`єру. 28 квітня 2017 року о 12 год.40хв. ОСОБА_7 , при проведені робіт з підвищеною небезпекою на вапняковому кар`єрі ПРАТ «Новотроїцьке рудоуправління», а саме: заміни канату екскаватора № 3 , отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких ІНФОРМАЦІЯ_1 настала його смерть.

Внаслідок нещасного випадку на виробництві, під час виконання трудових обов`язків на ПРАТ «Новотроїцьке рудоуправління» 28.04.2017 року з ОСОБА_7 стався нещасний випадок, про що відповідачем складено Акт спеціального розслідування нещасного випадку Н-5, затверджений 27.06.2017р., в якою причиною вказано: конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва; не виконання посадових обов`язків відповідальними особами; невиконання вимог інструкції з охорони праці.

Вказані обставини були встановлені чинним вироком Волноваського районного суду Донецької області від 14.08.2019р., яким було засуджено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є відповідальними особами ПРАТ «Новотроїцьке рудоуправління» в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.272 ч.2 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинам 3 та 4 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Необхідною умовою виникнення зобов`язання по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди, є заподіяння цієї шкоди. Під шкодою в праві прийнято розуміти всяке применшення блага, що охороняється правом. Благо, що охороняється правом, може бути майновим або особистим немайновим. Внаслідок цього і шкода, що заподіюється благам, що охороняються, може бути майновою і моральною (немайновою).

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Судом встановлено, що позивачу була спричинена моральна шкода, оскільки внаслідок втрати сина вона пережила нервові потрясіння пов`язані з його смертю та з втратою турботи і підтримки та неможливість повернути до життя найріднішу людину.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Судом встановлено, ПРАТ «Новотроїцьке рудоуправління», керуючись нормами статей 1167, ч.2 ст.1168 ЦК України, ст.ст.153,237-1 КЗпП, є особою, яка повинна нести відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди матері загиблого робітника ОСОБА_7 , оскільки його смерть настала від нещасного випадку при виконанні ним трудових обов`язків на даному підприємстві.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, виходячи із конкретних обставин справи, характеру та ступеню моральних страждань та беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, який залишився без батька, конкретні обставини по справі, наслідки, що наступили, суд вважає що визначений позивачем розмір моральної шкоди підлягає зменшенню з 500 000 грн. до 300 000 грн., який відповідає засадам розумності, виваженості і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у грошовому розмірі - 300 000 грн.

Суд не бере до уваги посилання відповідача, що причиною нещасного випадку, в результаті якого загинув син позивача, встановлено його винні дії, оскільки потерпілий порушив вимоги діючих нормативних актів з техніки безпеки та охорони праці, виходячи з наступного.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч. 4 ст. 43 Конституції України.

Згідно з вимогами частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Матеріалами справи встановлено, що нещасний випадок стався з ОСОБА_7 при виконанні ним трудових обов`язків, відповідно до Акту про нещасний випадок від 27.06.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлена вина і відповідача у нещасному випадку, зокрема третіх особ- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є відповідальними особами ПРАТ «Новотроїцьке рудоуправління» в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.272 ч.2 КК України.

Факт смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві відповідача встановлений Актом, що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди.

Також, не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не доведено наявність моральних страждань. Смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання. Позивач після смерті сина зазнала глибоких моральних переживань, переносила та переносить моральні страждання, усвідомлюючи, що у нєї немає сина, залишившись без моральної підтримки, що позбавляє її нормальних життєвих зв`язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Відповідно до положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач ОСОБА_1 подала позов про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю працівника на виробництві та визначила її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц.

Таким чином враховуючи, те що рішення ухвалено на користь ОСОБА_1 , яка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та позовні вимоги задоволені частково (60%) на користь держави судовий збір слід стягнути з ПРАТ «Новотроїцьке рудоуправління».

Визначаючи розмір судового збору, який підлягає стягненню, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позову майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням ціни позову, зазначеної позивачем - 500 000,00 грн., сума судового збору становить 5 000,00 грн.

Враховуючи, що суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, на 60%, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, 60% від 5 000,00 грн. становить 3 000,00 грн.

Керуючись ст.ст.509, 525-527, 530, 546, 548, 549, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 300 000 (триста тисяч) гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» на користь держави судовий збір в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Новотроїцьке рудоуправління», , місцезнаходження: вул.Радянська, 85, смт Новотроїцьке Волноваський район Донецька область 85732.

Суддя: Н.В.Писанець