РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/686/20

13 травня 2020 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №564/686/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , у якій зареєстрований але не проживає відповідач, який являється колишнім співвласником квартири і який після продажу квартири позивачу зобов`язався знятись з реєстраційного обліку, але не зробив цього. Особистих речей відповідача у квартирі немає, а через те, що останній зареєстрований у будинку, то позивач не має можливості у повній мірі розпоряджатись належною їй квартирою.

В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву у якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, у разі неявки відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву у якій вказує, що визнає пред`явлений до нього позов, не заперечує проти його задоволення та підтверджує викладені в позові обставини, просить справу розглядати без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.12.2019 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як продавцями та ОСОБА_1 , як покупцем і який посвідчено приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Семенюк С.І. та зареєстровано в реєстрі за №1995.

Вказана обставина також підтверджується Витягом з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №193843945 від 19.12.2019 року.

Відповідач зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №53 від 19.03.2020, виданою об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Сидорова-Піонерська».

З акта про не проживання особи за місцем реєстрації, складеним за участю ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 19.03.2020 та засвідченого головою правління ОСББ «Сидорова-Піонерська» вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 не проживає із січня 2019 року.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.406 ЦК України, сервітут припиняється у разі, зокрема, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , не являється родичем та членом сім?ї позивача, за вказаною адресою не проживає, сторони спільного господарства не ведуть, договору на користування житлом з власником будинку не укладали.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що на спірні правовідносини не поширюються норми статей 71, 64, 156 ЖК УРСР та ст.405 ЦК України, оскільки відповідач не є членом сім?ї позивача і право відповідача на користування чужим майном житловим будинком, підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої ст.406 ЦК України.

Аналогічною є правова позиція Верховного Суду України, постанова ВСУ від 15 травня 2017року у справі № 6-2931цс16.

Судом також встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № від 23.03.2020.

Таким чином, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.142, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету судовий збір у розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 копійок, сплачений згідно квитанції № від 23.03.2020 при поданні позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 13.05.2020.

СуддяВ. В. Левчук