Справа № 226/3181/15-ц

Провадження № 6/226/21/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

за участю секретаря Тіссен О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в особі представника Вакуленко В.М., діючої на підставі довіреності, звернулося до суду за заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у зв`язку з набуттям статусу нового кредитора за кредитним договором, заборгованість за яким була стягнута з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 13.10.2015 у справі № 226/3181/15-ц.

В обгрунтування заяви зазначено, що 17.10.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено Договір факторингу №17/10-04, згідно з яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» стало правонаступником ПАТ «Кредобанк», до якого перейшли права у зобов`язанні на умовах, що існували на момент переходу цих прав від первісного кредитора.

Зазначаючи на це, заявник відповідно до ст.ст.512,514 ЦК України та ст.442 ЦПК України просить суд замінити стягувача у справі, яким є Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не прибули, що відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 13.10.2015 задоволені позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість загальною сумою 22054,96 гривень та судовий збір в сумі 243,60 гривень (а.с.30-31).

Відповідно до письмової інформації Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.05.2020, у відділі перебувало виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа №2/226/1414/2015, виданого Димитровським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» боргу у сумі 22298,56грн. 20.12.2016 державним виконавцем у зв`язку з відсутністю у боржника майна на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

17.10.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено Договір факторингу №17/10-04, згідно з яким до заявника перейшли права вимоги за низкою кредитних договорів, в яких кредитором є ПАТ «Кредобанк» (а.с.41,43-55). Згідно з додатком №2 заявник отримав й право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №18118-OWNCASH від 07.04.2014 року.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 115 Цивільного Кодексу) може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 Цивільного Кодексу України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1,2 частини першої cтатті 512 ЦК, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Процесуальна процедура заміни сторони виконавчого провадження визначена ст.442 Цивільного процесуального Кодексу України зі змінами, що набрали чинності з 15.12.2017 року, правила якої застосовуються судом відповідно до п.9 ч.1 розділу 13 Перехідних положень нового цивільного процесуального Кодексу. За правилами зазначеної статті її положення застосовуються також у випадку заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження, зокрема, у разі відступлення права вимоги. У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13, однак із посиланням на ст.378 ЦПК України у редакції, що діяла на той час. Наразі правовідносини щодо заміни сторони виконавчого провадження врегульовані ст.442 діючого ЦПК України, яка за своїм змістом не суперечить вищеназваній нормі закону. Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише на стадії виконавчого провадження (під час виконання рішення суду за виконавчим листом), а і до відкриття виконавчого провадження у справі за умов настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття стягувача із зобов`язання після постановлення щодо нього судового рішення, але до остаточного його виконання.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`зкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 Цивільного процесуального Кодексу має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №520/430/14-ц (касаційне провадження №61-13779св18).

Таким чином, дослідивши обставини справи щодо заміни сторони у виконавчому провадженні, перевіривши їх доказами на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку і установивши, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав правонаступництва, зокрема, відступлення права вимоги, за якою до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, і такий кредитор може бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача, суд вважає що вимога ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.512,514 ЦК України, ст.ст.2, 4, 442, 352-354, п.9 ч.1 розділу 13 перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Димитровського міського суду Донецької області від 13.10.2015 року у справі №226/1414/15-ц за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором з Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (код за , м. Київ, вул.Авіаконструктора Ігорія Сікорського, буд.8).

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Л.І. Клепка