ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: 310010000 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
УХВАЛА

05 травня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач)

Суддів Єльцова В.О., Бородійчука В. Г.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу - відповідач ОСОБА_2

розглянувши клопотання ОСОБА_2 про надання подружжю строку для примирення та зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

19 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказує, що 11.05.1974 року сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено актовий запис № 739, свідоцтво видано повторно 25 липня 2019 року. Діти повнолітні, неповнолітній дітей в шлюбі немає.

Позивач ОСОБА_1 посилається, що вже багато років, під час спільного проживання, між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на спільне життя та ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з листопада 2018 року. Оскільки сім`я розпалася остаточно, позивач просить суд шлюб розірвати.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11.05.1974 року у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 739, розірвано.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 оскаржила рішення до суду апеляційної інстанції, подавши апеляційну скаргу, яка зареєстрована в Черкаському апеляційному суді 04 березня 2020 року Вх. № 2326/20 Вх. Крім того, у апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просила зупинити провадження у справі і призначити подружжю строк на примирення терміном в шість місяців.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, доводи та обґрунтування клопотання про надання строку для примирення та зупинення провадження у справі строком на шість місяців, колегія суддів апеляційного суду вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі і призначення подружжю строку для примирення на шість місяців, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями частин другої-четвертої статті 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

У справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців відповідно до ч.7 ст. 240 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Однією з підстав розірвання шлюбу позивач зазначав те, що сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають з листопада 2018 року, малолітніх дітей у подружжя немає, оскільки сім`я розпалася остаточно, то позивач просить суд шлюб розірвати.

Згідно заяви позивача ОСОБА_1 від 13.01. 2020 року , яка міститься на а. с. 40 вбачається, що позивач в суді першої інстанції просив справу розглядати без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Строк для примирення просить не надавати.

Як вбачається із наявних матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом у суд 19 серпня 2019 року, а рішення судом прийнято 13 січня 2020 року, тобто через шість місяців після подання до суду заяви.

Відповідач ОСОБА_2 , маючи намір зберегти шлюб, та подаючи клопотання про надання строку для примирення сторін та зупинення провадження у справі на період примирення, в обґрунтування заявленого нею клопотання як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, не надала суду жодних доказів, які б підтверджували її наміри для збереження шлюбу. Відповідач не вказала, які дії нею вчинялись для того, щоб зберегти шлюб, чи вона пропонувала позивачу ОСОБА_1 умови для вирішення питання щодо збереження шлюбу. Такі докази в матеріалах справи, яка розглядалась протягом шести місяців судом першої інстанції, відсутні.

Однак, слід звернути увагу, що відповідач ОСОБА_2 зловживала своїми процесуальними правами, оскільки переносила та затягувала розгляд справи, подаючи клопотання, в тому числі, і надаючи сфальсифіковані докази щодо своєї вагітності 4- 5 неділь у віці 67 років.

Вказані обставини змусили подавати позивача ОСОБА_1 суду клопотання про витребування доказів щодо достовірності довідки - направлення медичного закладу, наданої відповідачу про вагітність ОСОБА_2 .

Суд, задовольнивши клопотання позивача, який заперечував факт вагітності відповідача ОСОБА_2 , посилаючись, що їй була проведена операція в 2017 році, яка повністю виключає можливість ОСОБА_2 завагітніти, вказуючи, що сторони тривалий час не проживають разом, перевіряючи доводи відповідача, щодо інформації наданої в довідці медичного закладу про вагітність ОСОБА_2 , також повинен був направити відповідні запити до медичного закладу, який видав таку довідку - направлення ОСОБА_2 , для з`ясування всіх обставин у даній справі, на що був витрачений значний проміжок часу, що призвело до затягування розгляду справи.

Отже, у відповідача ОСОБА_2 було достатньо часу, який вона мала можливість використати для налагодження відносин із позивачем та примирення між подружжям, але вона не скористалась такою можливістю, оскільки із матеріалів справи не вбачається, які міри нею приймались для налагодження стосунків між подружжям, яке спільно не проживало протягом понад рік, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Процедура примирення виявляється можливою за наявності бажання до цього обох сторін, які прикладають зусилля до збереження шлюбу.

Проте, як свідчать матеріали справи, позивач категорично не згоден на примирення, сторони тривалий час разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства, неповнолітніх дітей не мають. Таким чином, фактично сторони не пов`язані взаємними правами та обов`язками, які притаманні подружжю, а тому надавати строк для примирення за таких обставин, коли одна сторона наполягає на примиренні, а інша сторона не бажає примирення і наполягає на розірванні шлюбу, не є законним і правильним, оскільки порушується принцип укладення шлюбу, який ґрунтується на вільній згоді кожного із подружжя, а примушування до шлюбу не допускається.

Враховуючи викладене, встановлені судом обставини справи, вимоги закону, доводи та обґрунтування вимог клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для задоволення клопотання про надання сторонам строку для примирення та зупинення провадження у справі строком на шість місяців.

Керуючись ст.ст. 182, 240, 252, 261, 368, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про надання подружжю строку для примирення та зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу строком на шість місяців.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Єльцов В.О.

Бородійчук В. Г.