Справа № 487/1615/20
Провадження № 2/487/1386/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 р. Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Кузьменка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Рафальської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

18.03.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила провести поділ сумісного майна - автомобіля ВАЗ 2104, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , визнав за відповідачем право власності на цей автомобіль, стягнути з ОСОБА_2 на його користь 29567 грн. 50 коп. та судові витрати в розмірі 1440 грн. 80 коп.

У своєму позові позивач зазначила, що з 25.03.1983 року по березень 2020 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Під час шлюбу, а саме 16.06.2006 року, ними був придбаний за спільні кошти автомобіль «ВАЗ-2104 320», державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN № НОМЕР_3 . Зазначений автомобіль був зареєстрований на відповідача та на даний час знаходиться в нього у користуванні разом із відповідними документами. Відповідач мирним шляхом поділити вказаний автомобіль або сплатити половину вартості цього автомобіля їй відмовляється.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.03.2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій підтримала позовну заяву, просила її задовольнити, також просила справу слухати без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу слухати без його участі.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 25.03.1983 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 .

Під час шлюбу, а саме 16.06.2006 року, сторонами був придбаний автомобіль «ВАЗ-2104 320 », державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN № НОМЕР_3 , власником якого зазначено ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 видане ММРЕВ УДАІ УМВС в Миколаївській області від 30.06.2006 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Отже, виходячи з того, що спірний транспортний засіб, а саме автомобіль «ВАЗ-2104 320 », державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN № НОМЕР_3 , був придбаний сторонами під час шлюбу, за їх спільні грошові кошти, а тому у відповідності до чинного законодавства є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі по Ѕ частці у праві спільної сумісної власності на автомобіль «ВАЗ-2104 320», державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN № НОМЕР_3 .

Відповідно до вимог ч.2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно ч. 2, 4 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Згідно звіту про оцінку майна ринкова вартість об`єкту оцінки, а саме транспортного засобу «ВАЗ-2104 320», державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN № НОМЕР_3 , складає - 59134,68 гривень.

Вказана вартість спірного автомобіля позивачем не оспорювалась.

Таким чином, суд приходить до висновку, що для захисту майнового права позивача, згідно змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України щодо способу захисту цивільних прав, виходячи із рівності часток у майні подружжя, відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, з урахуванням того, що іншого сторонами не визначено за домовленістю або шлюбним договором, а також, що спірний автомобіль є неподільною річчю, на користь позивача слід стягнути грошову компенсацію замість її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль «ВАЗ-2104 320», державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN № НОМЕР_3 , у розмірі 29567,34 гривень (59134,68 грн.:2).

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 840,80 гривень та судові витрати на проведення оцінки автомобіля у розмірі 600 гривень.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати частки подружжя у праві спільної сумісної власності на автомобіль «ВАЗ-2104 320», державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN № НОМЕР_3 , у розмірі 1/2 частини за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) та у розмірі 1/2 частини за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_8 ).

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_8 ) право власності на автомобіль «ВАЗ-2104 320», державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN № НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) 1/2 частину ринкової вартості автомобіля «ВАЗ-2104 320», державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN № НОМЕР_3 , у розмірі 29567 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят сім) гривень 34 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок та судові витрати на проведення оцінки автомобіля у розмірі 600 (шістсот) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі розгляду справи у відсутності осіб - з моменту отримання його копії.

Повний текст рішення складено 25.05.2020 року.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В.Кузьменко