ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4679/20 Справа № 192/1828/14 Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О.О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргоюАкціонерного товариства "Державний ощадний банк"

на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року про відмову у видачі дублікату виконавчого листа

у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року у задоволенні заяви АТ "Державний ощадний банк" про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено (а.с.195).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на час подання заяви строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, будь-яких відомостей про переривання строку пред`явлення до виконання виконавчого листа заява не містить, тому підстав для видачі дубліката немає.

В апеляційній скарзі АТ "Державний ощадний банк", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання збіг не 18 квітня 2016 року, як вважав суд першої інстанції, а 25 березня 2019 року після його переривання в порядку ч.5 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про виконавче провадження (чинної редакції), на яку вони посилалися у заяві про видачу дублікату виконавчого листа та яка має зворотню дію у часі щодо поширення трирічного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, які були видані до 05 жовтня 2016 року.

Під час тривалого розгляду справи в суді першої інстанції, а отже внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від їх волі, стягувач просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, з приводу чого 19 листопада 2019 року АТ "Державний ощадний банк" подана заява про поновлення пропущеного строку.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, посилаючись на те, що заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року, на користь банку стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 сума заборгованості за кредитним договором (а.с. 139-143).

На виконання даного заочного рішення 21 квітня 2015 року було видано виконавчий лист, зі строком пред`явлення до виконання до 18 квітня 2016 року (а.с. 157).

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-VІ чинного на час набрання законної сили судовим рішенням, на підставі якого був виданий виконавчий лист) виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути предявлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 № 1404-VIII, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року втратив чинність (крім статті 4).

Статтею 22 минулої редакції Закону України «Про виконавче провадження», встановлюється річний строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Однак пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII «Про виконавче провадження»: строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, виданих до 05 жовтня 2016 року збільшено і тепер вони пред`являються в строки встановлені цим законом, тобто в продовж трьох років.

05 жовтня 2016 року набрали чинності Закон України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" № 1403-VIII, відповідно до пункту 1 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи пред`являються до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Цивільного Кодексу України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно з ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року по справі № 3-рп/2001 зазначено, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року по справі № 3-рп/2001, встановлено, що закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» в частині строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи видані з дня прийняття цього Закону та до набрання ним чинності, оскільки застосування поняття «набрання чинності законом» у спірних правовідносинах не може зводитись лише до визначення певної календарної дати, а повинно невід`ємно пов`язуватись із моментом прийняття відповідного закону при неухильному дотримуванні принципу незворотності дії законів у часі.

Окремо необхідно вказати, що поширення дії норм відповідного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа, а зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання (ніж той який визначений законом) не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом (постанова Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-711цс15).

Отже, за пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

За таких обставин, висновок суду про те, що строк для пред`явлення виконавчого листа закінчився у квітні 2016 року, є передчасним.

26 травня 2015 року АТ «Ощадбанк» направило до Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області оригінал виконавчого документа та заяву про відкриття виконавчого провадження, які отримані останнім 28 травня 2015 року.

19 листопада 2018 року АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документа мотивуючи це тим, що рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року по справі №192/1828/14 набрало чинності та фактично невиконане боржником.

Підставою звернення з даною заявою стали фактичні дані, які АТ «Ощадбанк» отримані від Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо перебування виконавчого документа на примусовому виконанні.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа, у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази, а суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Проте, в порушення зазначених вимог процесуального закону, суд першої інстанції не перевірив вищезазначених обставин втрати виконавчого листа, та не дослідив відповідні докази, у зв язку з чим прийшов до передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Колегія суддів звертає увагу, що видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Зазначаючи, що у 2015 році виконавчий документ був направлений до відділу виконавчої служби на виконання, та зважаючи, що на момент звернення до суду на адресу банку не надійшло жодного документу, які б свідчили про хід виконавчого провадження, як і постанови про закінчення виконавчого провадження, разом з оригіналом виконавчого листа, є всі підстави вважати виконавчий лист втраченим.

Відмовляючи у видачі дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції на викладене уваги не звернув, не сприяв всебічному і повному з ясуванню обставин справи та прийшов до передчасного висновку про те, що заява не підлягає задоволенню.

Одночасно з апеляційною скаргою заявником подано клопотання про об`єднання апеляційних скарг на ухвали суду першої інстанції від 18 лютого 2030 року про відмову у видачі дублікату виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в одне провадження, яке не підлягає задоволенню, у зв`язку із процесуальною необґрунтованістю, пов`язаною із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки саме під час розгляду у суді першої інстанції встановлюються взаємопов`язані обставини справи та досліджуються докази, що відповідатиме визначеному положеннями ст. 367 ЦПК України порядку.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк" задовольнити частково.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року про відмову у видачі дублікату виконавчого листа - скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида