Справа № 535/165/20
Провадження № 2/535/110/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайла П.В.,

при секретарі - Щабельському В.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визначення часток у спільному сумісному майні;-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визначення часток у спільному сумісному майні, в якому просить : 1) встановити що ОСОБА_1 , у праві спільної сумісної власності належить Ѕ частка нерухомого майна, яке складається із земельної ділянки площею 0, 25 га., яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ) встановити, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності належить Ѕ частка нерухомого майна, яке складається із земельної ділянки площею 0, 25 га., яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Позивач обгрунтовує позов тим, що звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, однак наявні перешкоди через невизначення частки померлої у спільній сумісній власності, що змусило звернутись до суду.

Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 05 березня 2020 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 27-28).

Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав до суду заяву від 04.05.2020 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує повністю (а.с 53).

Відповідач - Більська сільська рада Котелевського району Полтавської області у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали відзив на позов від 12.05.2020 року, в якому зазначають що уточнені позовні вимоги визнають в повному обсязі (а.с 60).

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с. 1-63), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 23 травня 2016 року визнано за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину нерухомого майна, що складається з житлового будинку літ. «А1» загальною площею 73, 8 кв.м., в тому числі житлової площі 46, 4 кв.м. та господарських будівель: кухня «Б», гараж «В», сарай «в», сарай «в1», сарай «Г», сарай «г», сарай «г1», колодязь № 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,і до дня смерті належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнано за ОСОБА_2 , на 1/2 частину нерухомого майна, яке складається з житлового будинку «А1» загальною площею 73, 8 кв.м., в тому числі житлової площі 46, 4 кв.м. та господарських будівель: кухня «Б», гараж «В», сарай «в», сарай «в1», сарай «Г», сарай «г», сарай «г1», колодязь № 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 17-19).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вони являються власниками земельної ділянки площею 0, 25 га., яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . При цьому, вказана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності, хоча частки не визначені.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 06.03.2019 року (а.с. 7).

Позивач обгрунтовує позов тим, що звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак наявні перешкоди через невизначення частки померлої у спільній сумісній власності, перешкоджають нотаріусу видати свідоцтво про право на спадщину, про що надає постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2019 року (а.с 23-25).

Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат», Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Для цього нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою другого з подружжя, який пережив, видає свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя за правилами ст. 71 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак слід припустити, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді.

Згідно до роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав (пункт 17), розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Таким чином, враховуючи, що будь-якої домовленості між співвласниками щодо розміру їх часток не було, що співвласник спірної земельної ділянки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи презумпцію рівності часток, суд вважає, що частка кожного співвласника у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку є рівною і становить по 1/2 частці.

При цьому не було встановлено існування обставин, які б могли бути підставою для збільшена або зменшена часток співвласників спірної земельної ділянки.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_1 до Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визначення часток у спільному сумісному майні, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 368, 370 ЦК України, ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 141, 258-265, 352-354 ЦПК України, суд;-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визначення часток у спільному сумісному майні, задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у праві спільної сумісної власності належить Ѕ частка нерухомого майна, яке складається із земельної ділянки площею 0, 25 га., яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.05.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 222, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0757.

Встановити, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності належить Ѕ частка нерухомого майна, яке складається із земельної ділянки площею 0, 25 га., яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.05.2017 року , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 222, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0757.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

Згідно пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя:

В повному обсязі рішення складено 22.05.2020 року _____________________________