КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ск/824/17/2020 Суддя : Чобіток А.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Чобіток А.О.

при секретарі - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 03 січня 2020 року в справі № 121/19 за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

у с т а н о в и в:

13.12.2019 року Кредитна спілка «СуперКредит» звернулася до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії №СК-23/0151/16/127/20, який був укладений 08.12.2016 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_2 та за умовами, якого останній отримав кредит у розмірі 10 000 грн., а ОСОБА_1 за договором поруки №СК-23/0151/16/127/20 від 08.12.2016 року, укладений між ним, Кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_2 , взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів, пені, можливих санкцій та відшкодування збитків.

Посилаючись на невиконання позичальником ОСОБА_2 умов кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яку останній не сплатив, позивач просив стягнути з поручителя ОСОБА_1 суму несплачених вчасно процентів станом на 03.12.2019 року в розмірі 7 072,32 грн., суму нарахованої пені за період з 22.08.2018 року по 22.06.2019 року в розмірі 9 702,73 грн., суму сплаченого третейського збору в розмірі 1 900,00 грн. та суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 1 342,00 грн..

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 03 січня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням третейського суду, ОСОБА_1 подав заяву про його скасування. Зазначає, що вказаним рішенням було вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_2 як сторони кредитного договору, якого належало залучити до участі у даній справі, оскільки фактично вирішувався спір щодо неналежного виконання зобов`язання позичальником, що виникло на підставі кредитного договору та полягає у споживанні послуг позивача. Відтак відповідно до п. 14 частини 1 статті 6 ЗУ «Про третейські суди» третейський суд не міг розглядати справи №121/19, оскільки спір у цій справі зокрема стосується захисту прав боржника-споживача послуг кредитної спілки «СуперКредит».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи, суд уважає, що заява не підлягає до задоволення.

Установлено, що 08.12.2016 року між Кредитною спілкою «СуперКредит», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір кредитної лінії №СК-23/0151/16/127/20,за умовами якого позичальник ОСОБА_2 отримав 10 000 грн., а для забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитодавцем за цим договором в цей день сторони уклали договір поруки №СК-23/0151/16/127/20, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_1 зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань по кредитному договору.

П. 4.2 договору поруки передбачено, що спори пов`язані з даним договором поруки, вирішуються шляхом розгляду їх Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» відповідно до його регламенту.

Відповідно до ст. 458 ЦПК України однією з підстав, за якою рішення третейського суду може бути скасовано,є вирішення третейським судом питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Посилаючись на вказану норму процесуального права, ОСОБА_1 зазначає, що стягнувши з нього заборгованість за кредитним договором, третейський суд вирішив питання про права та обов`язки позичальника ОСОБА_2 , так як в силу ст. 556 ЦК України в разі виконання ним рішення третейського суду до нього як до поручителя переходять всі права кредитора по відношенню до ОСОБА_2 .. Уважає, що третейський суд повинен був залучити до участі в справі позичальника за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 ,оскільки фактично вирішувався спір щодо неналежного саме ним виконання зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору та полягають у споживанні послуг позивача, а відтак відповідно до п.14 ч.1 ст.6 закону «Про третейські суди», Третейський суд в порядку передбаченому Законом, не міг розглядати справу №121/19,оскільки спір у цій справі стосується захисту прав боржника-споживача послуг кредитної спілки.

Суд не може погодитись з наведеними заявником підставами, які, на його думку, призводять до скасування рішення Третейського суду.

Згідно з п.14 ч.1 ст.6 закону «Про третейські суди» (ч.1 ст.6 цього закону доповнено п.14 згідно із законом №2983-VI), третейські суди в порядку, передбаченому цим законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За законом у цьому випадку немає так званої обов`язкової процесуальної співучасті, тобто законом передбачено право позивача звернутися в суд з позовом до кожного з боржників окремо. Крім того, предметом спору є різні самостійні договірні відносини: між кредитором і боржником - за кредитним договором; між кредитором і поручителем - за договором поруки, або ж ці відносини можуть врегульовуватись одним кредитним договором, що не змінює суті окремих договірних відносин.

Таким чином кредитор у даному випадку має право вимагати виконання обов`язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому у разі пред`явлення вимоги кредитора про виконання обов`язку лише до поручителя останній відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

За таких обставин позивач вправі був пред`явити позов лише до поручителя, а третейський суд розглянути справу за відсутності таких вимог до боржника.

У зв`язку з зазначеним рішення третейського суду по справі за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» відповідає наведеним нормам чинного законодавства і підстави, передбачені ст. 458 ЦПК України до його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 258, 457-460 ЦПК України, суд , -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 03 січня 2020 року в справі № 121/19 за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя : А.О. Чобіток