Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

30 квітня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Бондаренко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) до ОСОБА_1 , про стягнення коштів за електроенергію,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом 15.11.2019 року обґрунтовуючи тим, що ПрАТ «Київобленерго» є повним правонаступником ПАТ «Київобленерго» та постачає електроенергію за регульованим тарифом на території Київської області. Особовий рахунок на використання електроенергії у квартирі АДРЕСА_1 , відкрито на ім`я ОСОБА_2 , однак власником квартири є ОСОБА_1 , який всупереч п. 3 ПКЕЕН та п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не звертався до ПрАТ «Київобленерго» з приводу укладення Договору про користування електричною енергією, тому фактично користування електроенергією здійснюється відповідно до ст. 714 ЦК України. Станом на 08.11.2019 року заборгованість за використану відповідачем електроенергію складає 2 157,44 грн., яка виникла за період з 01.11.2018 року по 31.12.2018 року, згідно показників засобу обліку електричної енергії та на підставі тарифів встановлених Постановою НКРЕКП №220 від 26.02.2015 року. В добровільному порядку відповідач кошти не сплачує, тому позивач просить суд стягнути з нього на користь ПрАТ «Київобленерго» 2 157,44 грн. заборгованості за використану електричну енергію та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Ухвалою суду від 02.12.2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 30.01.2020 року постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що ПрАТ «Київобленерго» позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, ОСОБА_1 , в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, у встановлений строк відзив на позовну заяву не подав.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі рішення суду від 06.09.2004 року та Свідоцтва про право на спадщину, 2-2751, 21.05.2003 року, що підтверджується інформаційною довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 8).

Особовий рахунок № НОМЕР_1 на використання електроенергії у вказаній квартирі відкрито на ім`я ОСОБА_2 , з яким 29.04.2002 року було укладено договір №195041 про користування електричною енергією побутовим споживачем, що підтверджується договором (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.7), 30.09.2019 року Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за користування електричною енергією в сумі 2 157 грн. 44 коп. по особовому рахунку № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , за період з 01.08.2018 року по 31.12.2018 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2019 року (а.с.7) було відмовлено Приватному акціонерному товариству «Київобленерго» в особі Білоцерківського районного підрозділу у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за користування електричною енергією, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач - ОСОБА_1 , всупереч п. 3 ПКЕЕН та п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не звертався до енергопостачальника з приводу укладення Договору про користування електричною енергією, тому фактично, користування електроенергією здійснюється відповідно до ст. 714 ЦК України, що сторонами не заперечується.

Судом встановлено, що ПрАТ «Київобленерго» постачає електричну енергію за регульованим тарифом на території Київської області.

Згідно витягу з особової картки споживача та рахунку за електроенергію (а.с. 9), станом на 08.11.2019 року, згідно показників засобу обліку електричної енергії та на підставі тарифів встановлених Постановою НКРЕКП №220 від 26.02.2015 року, за спожиту відповідачем електричну енергію нараховано 2 157,44 грн.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п.4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Згідно абз. 2 п.4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Виходячи з положень п.4.12 ПРРЕЕ, рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Відповідно до п.4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактичну спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Як передбачено в п5.5.5 ПРРЕЕ, боржника зобов`язано, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі Договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Відповідно ч.1 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що за вказаною адресою між сторонами не укладено договору про постачання електроенергії, відповідач не звертався до постачальника із заявою про припинення електропостачання до квартири, яка перебуває у його власності, суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення заборгованості за використану електричну енергію, оскільки відповідач зобов`язаний своєчасно оплачувати ці послуги, згідно затверджених в установленому порядку тарифів.

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач відзив на позов з належними та допустимими доказами, які б спростовувати доводи позивача, не подав.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 509, 526, 610, 611, 614 ЦК України, ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії», Законом України «Про електроенергетику», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року, Постановою НКРЕКП № 220 від 26.02.2015 року, ст. 12, 76 81, 223, 258, 259, 264 265, 268, 280-284, 354, 355, ч.3 Розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (Білоцерківський районний підрозділ) (, р/р НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», МФО 334851) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ), про стягнення коштів за електроенергію,задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» заборгованість за використану електроенергію в розмірі 2 157,44 грн. та судові витрати в розмірі 1 921,00 грн., всього 4 078 грн. (чотири тисячі сімдесят вісім гривень 44 копійки).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Рішення складено 30.04.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко