Справа № 331/5273/19
Провадження № 2/331/486/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гнатик Г.В., за участю секретаря Дорофєєвої М.А., розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного регіонального проектно вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Державного регіонального проектно вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в якому просила стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату та розрахункові при звільненні у розмірі 32 835,95 грн. (без урахування прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів) за період з 01.04.2019 р. по 01.10.2019 р. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 20 544,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.04.2004 року позивача було прийнято на роботу до Державного регіонального проектно вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» на посаду інженера 3 категорії. В подальшому 15.10.2007 р. її переведено на посаду інженера 2 категорії, 01.04.2008 р. на посаду інженера 1 категорії, 01.12.2010 р. на посаду провідного інженера, 06.08.2018 р. на посаду провідного інженера кошторисника проектного відділу, 01.01.2019 р. на посаду головного спеціаліста кошторисника проектного відділу. 01.10.2019 р. ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. В порушення вимог законодавства в день звільнення остаточний та повний розрахунок з позивачем не проведено, заборгованість із виплати заробітної плати складає 32 835,95 грн., розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 20 544,64 грн. Посилаючи на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату та розрахункові при звільненні у розмірі 32 835,95 грн. (без урахування прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів) за період з 01.04.2019 р. по 01.10.2019 р. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 20 544,64 грн.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та зобов`язано відповідача надати інформацію щодо розміру заборгованості із заробітної плати перед ОСОБА_1

20.01.2020 року відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначає, що відповідачу неправильно було нараховано заробітну плату, розрахунки надані позивачем є не вірними. Щодо порушень при нарахуванні, розрахунку розміру заробітної плати, її індексації то вказані факти описуються у акті інспекційного відвідування, проведеного 23 грудня 2019 року Управлінням з питань праці Запорізької міської ради. Окрім цього, після складання акту № ОМС-ЗП4191/1757/НД/НП/ відповідачем ініційовано проведення перерахунку розміру заробітних плат виплачених у період часу з 2018 року по кінець 2019 року, оскільки попереднім бухгалтером було допущено ряд порушень. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 17.02.2020 року постановлено про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2020 року позовні вимоги у вказаній справі в частині стягнення середнього заробітку у розмірі 20 544,64 грн. залишено без розгляду, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті та витребувано у відповідача довідку про остаточний розмір невиплаченої заробітної плати та розрахункових при звільненні ОСОБА_1

23.04.2020 року позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії довідки ДП "Запоріждіпроводгосп" від 21.04.2020 року № 61 про невиплачену заробітну плату ОСОБА_1 .

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що з 13.04.2004 року по 01.10.2019 року позивач ОСОБА_1 працювала на різних посадах в Державному регіональному проектно вишукувальному інституті «Запоріждіпроводгосп», що підтверджується копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу Державного регіонального проектно вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» № 40-к від 30.09.2019 року ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

ОСОБА_1 зверталася до директора Державного регіонального проектно вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» із письмовою заявою від 28.10.2019 року, яку було направлено засобами поштового зв`язку, та у якій просила розрахуватися з нею за заборгованістю по заробітній платі, а також повідомити про причини невиплати.

Згідно з довідкою про невиплачену заробітну плату № 61 від 21.04.2020 року, виданою Державним регіональним проектно вишукувальним інститутом «Запоріждіпроводгосп», яку було підписано головою комісії з ліквідації ДРПВІ «Запоріждіпроводгосп» Лебідь О.М. та головним бухгалтером ОСОБА_2 .В ОСОБА_3 , станом на 15.04.2020 року заборгованість із не виплаченої заробітної плати перед ОСОБА_1 складає 32 835,95 грн.

Статтею 38 КЗпП України визначено умови розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.

Частиною 1 ст.47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, тобто, відповідачем порушено трудові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості по заробітній платі.

Відповідно до положень ст.ст. 115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець.

Однак, суд відхиляє посилання відповідача щодо порушень при нарахуванні, розрахунку заробітної плати, оскільки обов`язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, лежить на працедавцеві. За цих обставин надана позивачем довідка про невиплачену зарплату ОСОБА_1 від 21.04.2020 р. № 61, видана самим відповідачем станом на 15.04.2020 р. та використана як доказ наявної заборгованості із заробітної плати, свідчить та розцінюється судом як обізнаність відповідача про існуючий обов`язок розрахунку саме у визначеному ними розмірі та його невиконання.

Таким чином, з наданих суду матеріалів вбачається, що на теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі складає 32 835,95 грн. за період з 01.04.2019 р. по 01.10.2019 р. Жодних доказів на спростування цієї обставини представником відповідача суду не надано, а тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Норма ст. 67 Конституції України покладає обов`язок на кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як зазначено в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заробітної плати, а тому, суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 115, 116 КЗпП України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного регіонального проектно вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити.

Стягнути з Державного регіонального проектно вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» (, юридична адреса: 69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 105) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01.04.2019 року по 01.10.2019 року в розмірі 32 835 (тридцять дві тисячі вісімсот тридцять п`ять) гривень 95 копійок (без урахування податків та інших встановлених обов`язкових платежів).

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з Державного регіонального проектно вишукувального інституту «Запоріждіпроводгосп» (ЄДРПОУ 01039228, юридична адреса: 69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 105) на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.В. Гнатик