печерський районний суд міста києва
Справа № 2-927/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Вовк С. В.,

за участі секретаря судових засідань Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Кравця Вадима Валентиновича щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 60064588 за виданим 26 квітня 2019 року Печерським районним судом м. Києва виконавчим листом у справі № 2-927/12,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просив:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця Кравця В. В. щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 60064588 за виданим 26 квітня 2019 року Печерським районним судом м. Києва виконавчим листом у справі № 2-927/12;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Кравця В. В. від 16 вересня 2019 року ВП № 60064588 про відкриття виконавчого провадження.

Вимоги скарги обґрунтовувались тим, що у приватного виконавця Кравця В. В. були відсутні правові підстави для винесення 16 вересня 2019 року постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув 07 травня 2013 року та не поновлювався судом.

Приватним виконавцем Кравцем В. В. подано відзив на скаргу, в якому зазначено, що виконавчий документ відповідав вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення до виконання стягувачем не пропущено, з огляду на те, що у виконавчому документі міститься відмітка про повернення виконавчого документа на підстав п.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 02.07.2019, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 60064588 з примусового виконання зазначеного виконавчого документа. Положення Закону України «Про виконавче провадження» не вимагають від приватного виконавця перевіряти дійсність вказаного запису від 02.07.2019 і виконавець не є експертом, більш того у приватного виконавця відсутні повноваження щодо перевірки вказаного запису на дійсність, зокрема шляхом направлення відповідного запиту, до відкриття виконавчого провадження.

Скаржник та приватний виконавець в судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. На підставі частини другої статті 450 ЦПК України суд здійснює розгляд скарги за їх відсутності.

Судом встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2012 року у справі № 2-927/12 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Північного комерційного маркрорегіону ( м. Київ) Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 21 066, 00 дол. США, що є еквівалентом 168 278, 32 грн, судовий збір в розмірі 1 682, 78 грн.

13 вересня 2019 року АТ «Укрсоцбанк» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В. В. із заявою про примусове виконання згаданого рішення суду, до якої долучено: оригінал виконавчого листа № 2-927/12 від 26 квітня 2019 року, що видав Печерський районний суд м. Києва, та копію довіреності представника банка.

З виконавчого листа вбачається, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2012 року у справі № 2-927/12 набрало законної сили 07 травня 2012 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 07 травня 2013 року, видано виконавчий лист 26 квітня 2019 року.

16 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60064588

Відповідно до частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На момент винесення рішення суду, набрання ним законної сили та спливу строку пред`явлення його до виконання діяв Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606), який діяв до 05 жовтня 2016 року.

На момент винесення спірної постанови про відкриття виконавчого провадження діяв і діє на даний час Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404), який набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до частин першої - другої статті 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Наведених вимог приватний виконавець не дотримався.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, чинне законодавство унеможливлює виконання виконавчого документу, строк пред`явлення якого до виконання сплив.

Приватний виконавець зазначає, що головною підставою для відкриття виконавчого провадження ВП № 60064588 за виданим 26 квітня 2019 року Печерським районним судом м. Києва виконавчим листом була та обставина, що у його графі «Відмітки державного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення», міститься запис (дослівно):

повернуто на підст. п. 5 ст. 37 ЗУ «ПВ»

Утримання не проводилось, виконавчий збір не стягнуто.

Старший д/ в ОСОБА_2 [підпис].

Вказаний запис скріплено круглою печаткою із написом: Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Так, відповідно до частини п`ятої 5 статті 37 Закону № 1404 повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною п`ятою статті 12 Закону № 1404 встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Суд критично оцінює запис на виконавчому листі про його повернення Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, оскільки з листа Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 06 грудня 2019 року № 52673 вбачається, що на примусовому виконанні у Відділі виконавчий лист №2-927/12 виданий 26 квітня 2019 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором не перебував. Також в листі зазначено, що на копіях долучених до запиту документів міститься схожа печатка відділу та схожий підпис державного виконавця, які в дійсності - різняться та державний виконавцем не здійснювались.

Суд знаходить слушними доводи скарги про те, що такий запис надав можливість стягувачу штучно перервати (штучно «поновити») строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, є підробленим і державним виконавцем Броварського MB ДВС ГТУЮ у Київській області ніколи не вчинювався, а виконавче провадження стосовно ОСОБА_1 вказаним відділом ДВС ніколи не відкривалось.

Наведене також підтверджується результатом пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчого провадження (загальнодоступна пошукова система Міністерства юстиції України; https://asvpweb.minjust.gov.ua), згідно якого Броварським MB ДВС ГТУЮ у Київській області виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 ніколи не реєструвалися.

Враховуючи те, що приватним виконавцем Кравцем В. В. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, строк пред`явлення до виконання якого сплив, не переривався та не поновлювався, то суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог скарги.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст. 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Кравця Вадима Валентиновича щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 60064588 за виданим 26 квітня 2019 року Печерським районним судом м. Києва виконавчим листом у справі № 2-927/12 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця Вадима Валентиновича щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 60064588 за виданим 26 квітня 2019 року Печерським районним судом м. Києва виконавчим листом у справі № 2-927/12.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця Вадима Валентиновичавід 16 вересня 2019 року ВП № 60064588 про відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя С. В. Вовк