Справа № 345/5053/18
Провадження № 22-ц/4808/465/20
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Томин О.О., Ясеновенко Л.В.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 23 січня 2020 року, в складі судді Миговича О.М., у справі за заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Калуш Транс» в особі директора Ференс Олега Васильовича, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про визнання виконавчого листа №345/5053/18, виданого Калуським міськрайонним судом 18 грудня 2019 року таким, що не підлягає виконанню.

Заяву мотивував тим, що згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 23 липня 2019 року, яке залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 грудня 2019 року, задоволено позов ТОВ Калуш-Транс» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі якого видано виконавчий лист №345/5053/18 та відкрито виконавче провадження.

Вважає, що вказаний виконавчий документ не підлягає виконанню, оскільки рішення суду по вищевказаній справі виконано ним у добровільному порядку ще до моменту відкриття виконавчого провадження.

Оскільки обов`язок боржника є припиненим, у зв`язку з цим, на думку апелянта, виконавчий документ слід вважати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 23 січня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на те, що така є незаконною та необгрунтованою. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Зазначив, що виконавчий лист №345/5053/18 від 18.12.2019 року щодо витребування у нього автобуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки рішення суду по даній справі виконано ним в добровільному порядку до моменту відкриття виконавчого провадження.

Апелянт вказав, що після набрання рішенням законної сили, він почав невідкладно здійснювати заходи щодо передачі автобуса ЛАЗ 52528 власнику ТЗ - ТОВ «Калуш-Транс» та звернувся до останнього з письмовим зверненням про передачу йому 16 грудня 2019 року о 10.00 год транспортного засобу, представники стягувача автобус не забрали, посилаючись на те, що такий не на ходу, в нього відсутні акумулятори та інші комплектуючі, а для його транспортування необхідний тягач.

Таким чином, ним було надано можливість представникам ТОВ «Калуш-Транс» забрати автобус та виконати рішення суду у добровільному порядку.

Однак суд першої інстанції зазначеним обставинам не дав належної оцінки та необґрунтовано відмовив у задоволенні його заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Правом на подачу відзиву сторони не скористалися.

Представник Калуського міськрайонного відділу ДВС у судове засідання апеляційного суду не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про слухання справи без його участі.

Апелянт ОСОБА_1 , представник ТОВ «Калуш-Транс» у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, що відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п.п. 1, 2, 5 ч.1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що заявник на підтвердження своїх вимог не надав доказів, які б давали підстави для висновку що виконавчий лист є таким, що не підлягає до виконання.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Згідно статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 23 липня 2019 року позов ТзОВ «Калуш-Транс» задоволено. Витребувано у ОСОБА_1 транспортний засіб марки ЛАЗ 52528, автобус - D, колір білий, дизель, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2003 року випуску та повернуто законному власнику ТзОВ «Калуш-Транс».

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року рішення Калуського міськрайонного суду від 23 липня 2019 року залишено без змін.

На виконання вказаних рішень суду 18 грудня 2019 року Калуським міськрайонним судом видано виконавчий лист.

Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 60913960 від 20 грудня 2019 року, долученої до матеріалів заяви, 18 грудня 2019 року Калуським міськрайонним судом видано виконавчий лист №345/5053/18 про витребування у ОСОБА_1 транспортний засіб марки ЛАЗ 52528, автобус - D, колір білий, дизель, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2003 року випуску та повернути законному власнику ТзОВ «Калуш-Транс».

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду щодо витребування транспортного засобу на користь ТзОВ Калуш-Транс» апелянтом ОСОБА_1 не виконано, доказів на підтвердження факту відсутності його обов`язку згідно виконавчого листа суду не надано.

З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги заяви ОСОБА_1 про те, що ним в добровільному порядку до моменту відкриття виконавчого провадження виконано рішення суду є необгрунтовані та такі що не підлягають до задоволення.

Посилання апелянта на те, що ним було надано доступ та можливість представникам ТОВ «Калуш-Транс» безперешкодно вилучити автобус та виконати рішення суду у добровільному порядку не заслуговують на увагу, оскільки підставою для визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню є добровільне виконання боржником рішення суду, підтверджене належними доказами, а не намір його виконання.

Будь-яких належних доказів добровільного виконання рішення суду ОСОБА_1 суду не представив.

Крім того, сам апелянт ОСОБА_1 зазначив, що представники стягувача автобус не забрали, посилаючись на те, що такий не на ходу, в нього відсутні акумулятори та інші комплектуючі, і для його транспортування необхідний тягач.

За таких обставин відсутні підстави для висновку про належне виконання апелянтом рішення суду про витребування у нього транспортного засобу марки ЛАЗ 52528 та повернення законному власнику ТзОВ «Калуш-Транс».

Ухвала суду постановлена з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обгрунтованості висновків суду не спростовують, а тому, апеляційну скаргу відповідно до положень ст. 375 ЦПК України слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 23 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26 травня 2020 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: О.О. Томин

Л.В. Ясеновенко