ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №520/13390/19

Апеляційне провадження № 22-ц/813/6042/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сегеди С.М.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 ,

представник позивача- ОСОБА_2 ,

відповідач- ОСОБА_3 ,

представник відповідача- ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2020 року, постановлене під головуванням судді Шенцевої О.П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу сплати аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 вересня 2011 року (справа № 2-808/11) стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 25 липня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на зміну законодавства, законодавчо встановлений мінімум аліментів на дитину, інфляційні процеси в країні тощо позивач просила:

-змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим рішенням в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на ј частину від усіх щомісячних доходів відповідача;

-стягувати з ОСОБА_3 на її користь на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини (а.с.1-3).

Представник позивача ОСОБА_2 просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позов (а.с.46).

Відповідач правом відзиву не скористався, його представник ОСОБА_4 просив розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечував, проте не навів ніяких доводів на обґрунтування своєї позиції (а.с.43).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2020 року позов задоволено.

Змінено розмір аліментів встановлений рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 вересня 2011 року по справі № 2-808/11.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.48).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції керувався ч.1ст.192 СК України та виходив з того, що визначені в 2011 році судовим рішенням аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. є недостатніми для належного утримання дитини та не відповідають положенням ст.182 СК України.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Неправильність рішення суду мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які, зокрема, полягають в тому, що судом не враховано той факт, що відповідач в теперішній час не працює, має низку хронічних захворювань, має на утриманні мати пенсійного віку.

Крім того, апелянт зазначив, що відповідач щомісячно купляє дитині продукти харчування, одяг та взуття, що підтверджується відповідними касовими чеками, доданими до апеляційної скарги (а.с.51-52).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.13ст.7,ч.1ст.368 ЦПК України розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження.

З урахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів палати з розгляду цивільних справ зменшилась з 48 до 15 суддів), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Дитина проживає за місцем постійного проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 вересня 2011 року (справа №2-808/11)стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 25 липня 2011 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

11 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), що не є збільшенням розміру аліментів.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, на дані відмінності увагу не звернув, як наслідок, вирішив спір, застосувавши норми матеріального права, що не регулюють фактично виниклі спірні відносини, та змінив не спосіб стягнення аліментів, а розмір аліментів.

Положеннями ч.3ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішення суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Так, за рішенням суду кошти на утримання дитини дочки ОСОБА_5 були присуджені у твердій грошовій сумі, даний спосіб стягнення аліментів ОСОБА_1 , як стягувач, бажає змінити на присудження аліментів у частці від заробітку (доходу) батька ОСОБА_3 .

Зазначена вимога відповідає вимогам ч.3ст.181 СК України, відтак, підлягає задоволенню шляхом зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, визначено ст.182 СК України, частиною 2 даної норми матеріального права передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Спірні правовідносини не регулюються нормами ст.192 СК України, як помилково вважав суд першої інстанції, так як позивачем пред`явлено вимоги не про зміну розміру аліментів (збільшення розміру твердої грошової суми), а про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів, що регулюється нормами ч. 3ст.181 СК України.

Оскільки вирішенню підлягає спір про зміну способу стягнення аліментів, то підстави для відмови в позові, як то просить відповідач, відсутні, заперечення в даному випадку можуть стосуватися лише розміру частки.

Відомості про доходи сторін, дані про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, інших обставин (хронічні захворювання тощо), що мають істотне значення матеріали справи не містять.

Тому, розмір частки (1/4) судом першої інстанції визначений правильно.

Так, із справи видно, що 21жовтня 2019 року представник відповідача ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просив надати йому час для підготовки відзиву на позов та відповідних доказів (а.с.32).

У наступному зверненні до суду, складеному 05 лютого 2020 року, представник відповідача просив розглянути справу у його відсутність, зазначивши, що проти задоволення позову він заперечує (а.с.43).

Інших заяв чи клопотань, поданих відповідачем або його представником, у справі немає.

Враховуючи те, що відзив на позов та будь-які докази, які б обґрунтовували заперечення представника відповідача на позов, у справі відсутні, важко зрозуміти чим керувався апелянт, зазначаючи в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідач в теперішній час не працює, має низку хронічних захворювань та має на утриманні мати пенсійного віку.

Зазначені доводи апеляційної скарги до уваги не беруться, оскільки відповідачем та його представником такі докази суду першої інстанції не надавались.

Безпідставними є й доводи апеляційної скарги про відмову відповідачу судом першої інстанції у задоволенні клопотання про витребування довідки з Державної фіскальної служби про відсутність доходів у ОСОБА_3 , оскільки таке клопотання у справі також відсутнє.

Відповідно до ч.ч.1-3ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи наведене, відсутність виняткових обставин, а також те, що апелянт не довів об`єктивну неможливість надати суду першої інстанції копії квитанцій, що додані ним до апеляційної скарги, апеляційний суд не бере їх до уваги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права є підставою для зміни рішення суду, з викладенням його резолютивної частини в іншій редакції.

В порядку ст.141 ЦПК України з відповідача стягуються на користь держави витрати на сплату судового збору, від сплати якого в сумі 768,40 грн. за подання позову ОСОБА_1 звільнена відповідно до п.3ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2020 року змінити, виклавши його резолютивну частину у такій редакції.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 вересня 2011 року, в справі № 2-808/11, у твердій грошовій сумі, рівній 500 грн.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у 1/4 частці всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 червня 2019 року до повноліття дочки, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 травня 2020 року.

Головуючий

Судді: