Справа № 148/302/20
Провадження №2/148/402/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 липня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства "Кобзар", третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Споживчого товариства "Кобзар" (надалі СТ "Кобзар"), третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.02.2003 було проведено державну реєстрацію СТ "Кобзар". Він, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є членами даного товариства. У вересні 2019 року у нього виникла гостра необхідність в грошових коштах, а тому він звернувся до голови правління СТ "Кобзар" із заявою про вихід із товариства та повернення йому пайового внеску. На дане звернення відповідачем йому була надана відповідь про відсутність на розрахунковому рахунку даних коштів та було запропоновано зачекати один місяць. Повторне звернення через місяць також залишилось незадоволеним з аналогічних підстав. В жовтні 2019 року йому було надано згоду на передачу йому в рахунок повернення пайових внесків в розмірі 210735 грн будівлі магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", вартістю 59596 грн. Дана заява була розглянута на загальних зборах членів СТ "Кобзар" і приянято рішення про дачу згоди на передачу в рахунок повернення пайових внесків вищевказаної нежитлової будівлі по ціні 59596 грн. Після чого йому була передана технічна документація на даний об`єкт.

Однак, коли через деякий час стало питання нотаріального оформлення цього договору, то виявилось, що відповідачем не виготовлені всі необхідні для нотаріального посвідчення документи. Прохання оформити їх залишилось незадоволеним, в призначений нотаріусом день відповідач не з`явився.

Таким чином, він позбавлений можливості оформити право власності на магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1". В зв`язку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даними позовом. Просить визнати за ним право власності на нежитлову будівлю, а саме магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 269,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява, згідно якої вона просить розглянути справу без участі позивача та його представника за наявними матеріалами справи, позовну заяву підтримує та просить задовольнити.

Відповідач- представник СТ "Кобзар" в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява від неї, згідно якої вона просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає.

Треті особи - в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявні заяви від них, згідно яких вони просять розглянути справу у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову.

Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутность учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Особливості ведення господарської діяльності споживчим товариством визначається Законом України «Про споживчу кооперацію».

Так, згідно ст.5 Закону України "Про споживчу кооперацію" первинною ланкою споживчої кооперації є споживче товариство - самостійна, демократична організація громадян, які на основі добровільності членства і взаємодопомоги за місцем проживання або роботи об`єднуються для спільного господарювання з метою поліпшення свого економічного і соціального стану.

Основним документом, що регулює діяльність споживчого товариства, є статут. У ньому визначаються порядок вступу до товариства і виходу з нього, права та обов`язки членів товариства, його органи управління, контролю та їх компетенція, порядок утворення майна товариства і розподілу прибутку, умови реорганізації і ліквідації товариства та інші положення, що не суперечать законодавчим актам України.

Споживче товариство вважається створеним, визнається юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу діяльність з дня його державної реєстрації.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, а тому додатковому дослідженню не підлягає, що 03.02.2003 було проведено державну реєстрацію СТ "Кобзар".

Згідно п.1, 2, 16 копії статуту СТ "Кобзар" (нова редакція), затвердженого загальними зборами членів споживчого товариства "Кобзар" 01.08.2019 (надалі статут), дане товариство створене ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Споживче товариство - це добровільне об`єднання громадян та юридичних осіб для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану.

Член споживчого товариства може вийти з цього товариства ні підставі письмової заяви, яка розглядається загальними зборами в 30-ти денний строк. У разі виходу (виключення) йому повертається вся сума обов`язкового пайового внеску, закріплена за ним частка в майні споживчого товариства, на яку видано майновий сертифікат і сплачується належна частина виплат на паї з доходу, що підлягає розподілу по результатах роботи за рік. Вступний внесок члена споживчого товариства поверненню не підлягає.

Підписи засновників засвідчені приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Ковганич А.В. 06.08.2019 (а.с.16-39).

Згідно копії довідок, виданих СТ "Кобзар", вбачається, що пайовий капітал по ОСОБА_1 складає на 30.06.2019-210735 грн., балансова вартість магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" на 30.06.2019- 59596 грн (а.с.6, 7).

Згідно копії заяви позивача від 02.09.2019 вбачається, що у зв`язку з складними життєвими обставинами та потребою в грошових коштах він звернувся до голови СТ "Кобзар" та просив виключити його зі складу членів споживчого товариства "Кобзар" та повернути йому внесений ним пайовий капітал в розмірі 210735 грн (а.с.8).

На дане звернення 09.09.2019 головою СТ "Кобзар" позивачу була надана відповідь про те, що на даний час задовольнити його заяву немає можливості, оскільки на рахунках товариства відсутні кошти в розмірі необхідної суми та запропоновано звернутись з даним питанням після 30.09.2019, так як очікується надходження коштів від продажу продукції на рахунки товариства в кінці цього місяця (а.с.9).

07.10.2019 позивач повторно звернувся до голови СТ "Кобзар" та знову просив виключити його зі складу членів споживчого товариства "Кобзар" та повернути йому внесений ним пайовий капітал в розмірі 210735 грн (а.с.10).

На дане звернення 17.10.2019 головою СТ "Кобзар" позивачу була надана відповідь про те, що кошти в розмірі необхідної суми в товаристві відсутні, а тому немає можливості повернути в грошовому еквіваленті внесений ним пайовий капітал. Запропоновано в рахунок повернення пайових внесків в розмірі 210735 грн прийняти будівлі магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", балансовою вартістю 59596 грн (а.с.11).

Згідно копії відповіді на пропозицію від 21.10.2019 позивач просив голову СТ "Кобзар" призначити загальні збори членів споживчого товариства "Кобзар" та поставити на розгляд питання виключення його зі складу членів споживчого товариства та передачі йому будівлі магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" в рахунок повернення пайових внесків (а.с.12).

Згідно копії протоколу №5 загальних зборів членів СТ "Кобзар" від 24.10.2019 вбачається, що на даних зборах було вирішено виключити із членів споживчого товариства " Кобзар " ОСОБА_1 та передати йому в рахунок повернення пайових внесків в розмірі 210735 грн будівлі магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", балансовою вартістю 59596 грн (а.с.13).

Згідно копії акту прийому - передачі документації від 25.10.2019 ОСОБА_1 було передано усю наявну у споживчого товариства технічну документацію на магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1" з метою переоформлення права власності на магазин на останнього (а.с.14).

11.11.2019 позивач звернувся до голови СТ "Кобзар" з вимогою, щоб до 05.12.2019 дооформити належним чином правовстановлюючі документи на магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1" та з`явитись 05.12.2019 о 10:00 годині до приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Овчарук О.О. для проведення переоформлення на нього права власності на магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Згідно копії витягу з реєстру прав влансоті на нерухоме майно від 29.02.2012 №33327821 серія СЕВ №988651 вбачається, що нежитлова будівля магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 271,2 кв.м належить на праві колективної власності СТ "Кобзар" на підставі договору купівлі-продажу ВЕА737620 від 22.08.2006, посвідченого приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Ковганич А.В. Р№1842 (а.с.69).

Оскільки відповідачем не виготовлені всі необхідні для нотаріального посвідчення документи і в призначений нотаріусом день відповідач не з`явився, позивач стверджує, що він позбавлений можливості оформити право власності на магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", а тому змушений звернутися до суду з даними позовом та просить визнати за ним право власності на нежитлову будівлю, а саме магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 269,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак з даним твердженням позивача суд поготитись не може з наступних підстав.

Згідно п.50 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 №1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність фізичним та юридичним особам, що вийшли із складу засновників (учасників) юридичної особи, подаються:

1) документ, що посвідчує право власності юридичної особи на майно, що передається у власність фізичним та юридичним особам (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);

1-1) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна.

Справжність підписів на акті приймання-передачі майна або іншому документі, що підтверджує факт передачі такого майна, засвідчується відповідно до Закону України "Про нотаріат".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не позбавлений можливості зареєструвати за собою необхідне право власності. В свою чергу, належних та допустимих доказів, які б підтверджували протилежне, позивачем суду не надано, а тому звернення до суду з даним позовом є передчасним.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання за позивачем право власності на нежитлову будівлю, а саме магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останній не вичерпав всі можливості зареєструвати за собою право власності на передане йому майно.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в заявлених позивачем межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись п.50 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 №1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.5 Закону України "Про споживчу кооперацію", ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Споживчого товариства "Кобзар", третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем, залишити за ним.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області, з врахуванням п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, з врахуванням п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України.

Суддя: