Провадження № 2-з/760/156/20
Справа № 760/9912/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Звертаючись до суду із зазначеною заявою, заявниця посилається на те, що має намір звернутися із позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) ГУ ПФ України в м. Києві про встановлення факту батьківства.

Заява обґрунтована тим, що з 2009 року заявниця проживала із ОСОБА_5 однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них був загальний бюджет, вони вели спільне господарство і мали певні обов`язки та права по відношенню один до одного.

Зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила від ОСОБА_5 доньку ОСОБА_2 . Оскільки, дитина народилась не в зареєстрованому шлюбі, реєстрація дитини відбулась на підставі ст. 135 СК України і запис в Книзі реєстрацій народжень був здійснений за її прізвищем, а ім`я та по батькові дитини записано за її вказівкою - за ім`ям біологічного батька дитини.

Посилається на те, що ОСОБА_5 фактично визнавав своє батьківство, підтримував з дитиною відношення як батька з донькою з моменту її народження та планував подати заяву про батьківство, однак, він не встиг цього зробити, оскільки, ІНФОРМАЦІЯ_2 раптово помер. На момент своєї смерті ОСОБА_5 перебував з донькою у м. Києві, вона була відсутня, оскільки 13.02.2020 була змушена поїхати до іншого міста. У зв`язку з цим, на місце події були викликані ОСОБА_3 та син - ОСОБА_4 , де вони повідомили, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 офіційно не розірваний, їм нічого не відомо ні про заявницю, ні про їхню доньку вони не визнають.

З огляду на зазначене, заявниця має намір звернутися до суду з метою захисту оспорюваних та невизнаних прав малолітньої доньки ОСОБА_2 .

Вказує на те, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У свою чергу підставою для категоричного та точного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

З огляду на те, що для встановлення заявлених обставин необхідні спеціальні знання (адже аналіз ДНК на батьківство - науковий високоточний метод, який підтверджує або спростовує біологічний зв`язок батька з дитиною і який здійснюється спеціалістами у своїй галузі), та відсутні будь-які висновки експертів із цих самих питань, на переконання заявниці, вбачаються наявними сукупність необхідних для призначення судово-медичної експертизи умов.

Окрім доказів, що ОСОБА_5 за час свого життя визнавав себе батьком їхньої дитини та брав активну участь у її вихованні та житті (що будуть додані до позовної заяви про встановлення факту батьківства), вважає за необхідне використати інші способи для доведення факту батьківства, зокрема, шляхом проведення відповідної експертизи ДНК зразків крові ОСОБА_5 , що являється найбільш точним методом встановлення батьківства згідно позиції Європейського Суду з прав людини.

З огляду на що, просить судову-медичну експертизу щодо визначення біологічного батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Посилається на те, що на підставі її звернення, слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві було направлено листа від 17.02.2020 №2036 начальнику Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз, відповідно до якого слідчий відділ не заперечував щодо відбору зразків крові трупа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для подальшого дослідження у відділенні судово-медичної генетичної ідентифікації про вирішення питання батьківства, а вилучений зразок крові передати у відділення судово-медичної генетичної ідентифікації.

Заявниця вказує на те, що у зв`язку із зазначеним, адвокатом, який надавав їй правову допомогу, ОСОБА_7 , було направлено адвокатський запит до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (03131, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4) з проханням надати інформацію про наявність зразків крові ОСОБА_5 у відділенні судово-медичної генетичної ідентифікації, на що Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи листом №080-16/616 від 02.03.2020 було надано відповідь про те, що в архіві відділу судово-медичної імунології на даний час зберігається зразок крові ОСОБА_5 , 1965 р.н. (Висновок екпертного досліження судово-медичної екпертизи трупів КМКБ СМЕ №011-644-2020), а термін зберігання біологічного матеріалу складає 3 роки.

Зазначено, що згідно з листом слідчого відділу Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 08.04.2020 №4428/125/56-2020 начальнику Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз повідомлено, що слідчий відділ не заперечує проти використання частини біологічного матеріалу від трупа гр. ОСОБА_5 для проведення судово-медичної експертизи за ініціативою гр. ОСОБА_1 . Таким чином, зразок крові ОСОБА_5 , 1965 р.н. на даний момент зберігається в Київському міському клінічного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації (03131, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4).

Таким чином, беручи до уваги, що зразки крові померлого ОСОБА_5 мають обмежений термін зберігання, можуть перестати бути придатними для подальшого дослідження експерта та підлягають знищенню, враховуючи надзвичайну ситуацію в Україні у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019), що може в будь-який час призвести до непередбачуваних навантажень на медичні установи, в т.ч. судово-медичні експертні установи та обмеження доступу до них, зважаючи на те, що запроваджені карантинні та обмежувальні заходи неодноразово продовжувались і точні строки їх скасування є невідомими, що в сукупності дає підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, а оскільки без вказаного доказу суд не матиме змоги повно, всебічно та об`єктивно розглянути справу, просить суд постановити ухвалу про забезпечення доказів та призначити проведення судово-медичної експертизи.

При цьому, зазначила, що оплату проведення експертизи гарантує.

З огляду на наведене, просить призначити судову-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації (03131, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4), на вирішення якої поставити наступні питання:

Чи є ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), біологічним батьком ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), народженої ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 )?

У судове засідання заявниця не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала та просила задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Забезпечення доказів - процесуальна дія суду, яка вчиняється за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів.

Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч.ч. 2,3 ст. 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 116 ЦПК України забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу. У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 N 5 під час попереднього судового засідання за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вирішити питання про забезпечення доказів, якщо для цієї особи подання потрібних доказів є неможливим або в неї є труднощі у поданні цих доказів. Закон не обмежує коло доказів, які можуть бути забезпечені судом, і здійснення процесуальних дій щодо забезпечення доказів.

У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені всі відомості, визначені частиною першою статті 134 ЦПК, а в разі невідповідності заяви цим вимогам застосовуються наслідки, встановлені частинами першою і другою статті 121 ЦПК. Така заява розглядається протягом п`яти днів з дня її надходження з повідомленням осіб, які беруть участь у справі, однак їх явка не є обов`язковою.

Крім передбачених частиною другою статті 133 ЦПК способів забезпечення (допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням) суд залежно від предмета позову може застосувати й інші способи (одержати пояснення сторони, які вона дає як свідок, заборонити дії, внаслідок яких знищуються докази, вилучити на час розгляду справи докази тощо).

Таким чином, підставами для забезпечення доказів є заяви осіб, які побоюються, що подання до суду необхідних для них доказів згодом стане неможливим або утрудненим.

Відповідно до ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обгрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. При цьому, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно з частиною 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Статтею 103 ЦПК України визначено підстави для призначення експертизи. Так, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч.ч. 3-5 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвержена Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 одним із видів (підвидів) експертиз закріпила судово-медичну експертизу.

Правила проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово- медичної імунології бюро судово-медичної експертизи затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6.

Відповідно до п. 1.2. Правил, експертизи у відділенні проводяться з метою встановлення наявності і групової належності об`єктів людського походження (крові, виділень, волосся, кісток тощо), встановлення батьківства, материнства та підміни дітей, з використанням спеціальних методів, методик, а також знань в галузі судової медицини.

Згідно п. 1.3. Правил, експертиза у відділенні проводиться на підставі постанови особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді чи за ухвалою суду, а також за направленням судово-медичних експертів інших структурних підрозділів бюро, які проводять експертизу у справі.

Приписами п. 2 5.1. Правил закріплено, що експертизи спірного батьківства проводяться з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від передбачених осіб на підставі законів наслідування властивостей людського організму методом геномної дактилоскопії, або шляхом дослідження групового поліморфізму антигенів, білків, ферментів тощо. При цьому, п. 2.5.6. Правил передбачено, що експертиза спірного батьківства, спірного материнства і підміни дітей може бути проведена у випадку, коли одного з батьків чи дитини немає в живих, але є який-небудь біологічний матеріал від них (пляма крові, виділення, волосся тощо) чи медична документація з зазначенням групи крові.

Згідно приписів ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз. До державних спеціалізованих установ належать, зокрема науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України (частина 2 даної норми).

Інструкція про проведення судово-медичної експертизи, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.95 р. закріпила, що система судово-медичної служби України складається, зокрема з Бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів (пункт 1.3.3).

Так, заявниця має намір звернутися із позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) ГУ ПФ України в м. Києві про встановлення факту батьківства.

У зв`язку з наведеним, просить забезпечити докази шляхом призначення судову-медичної експертизи, проведення якої доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації (03131, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4), на вирішення якої поставити наступні питання:

Чи є ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), біологічним батьком ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), народженої ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 )?

З матеріалів заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_2 , батьками якої зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №5 від 27.01.2015.

Звертаючись до суду, заявниця вказує, що ОСОБА_2 народилася за час проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, останній фактично визнавав своє батьківство, однак, ІНФОРМАЦІЯ_6 раптово помер.

З матеріалів заяви вбачається, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві було направлено листа від 17.02.2020 №2036 начальнику Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз, відповідно до якого слідчий відділ не заперечував щодо відбору зразків крові трупа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для подальшого дослідження у відділенні судово-медичної генетичної ідентифікації про вирішення питання батьківства, а вилучений зразок крові вирішено передати у відділення судово-медичної генетичної ідентифікації.

Встановлено, що Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи листом №080-16/616 від 02.03.2020 на запит адвоката ОСОБА_7 було надано відповідь про те, що в архіві відділу судово-медичної імунології на даний час зберігається зразок крові ОСОБА_5 , 1965 р.н. (Висновок екпертного досліження судово-медичної екпертизи трупів КМКБ СМЕ №011-644-2020), а термін зберігання біологічного матеріалу складає 3 роки.

Як вбачається з листа слідчого відділу Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 08.04.2020 №4428/125/56-2020 начальнику Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз повідомлено, що слідчий відділ не заперечує проти використання частини біологічного матеріалу (зразку крові) від трупа гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( висновок екпертного досліження судово-медичної екпертизи трупів КМКБ СМЕ №011-644-2020), який зберігається в архіві відділення судово-медичної імунології, для проведення судово-медичної експертизи за ініціативою гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З огляду на наведене, заявницею наведено підстави щодо припущень, що засіб доказування може бути втрачений або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Таким чином, суд вважає заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про забезпечення доказів до подання позовної заяви обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Суд, керуючись ст.ст. 81,83,84, 102, 103, 116-118, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про забезпечення доказів до подання позовної заяви - задовольнити.

Призначити судову-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації (03131, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4).

На вирішення експертизи поставити наступне питання:

1.Чи є ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), біологічним батьком ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), народженої ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 )?

Попередити експертів про відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Витрати по оплаті експертизи покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: