ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/843/19Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А.
Провадження № 22-ц/817/471/20 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 302090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Ткач З.Є.

суддів: Ходоровський М. В., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Іванюта О.М.

з участю представника

ТзОВ «Корпорація «Колос - ВС» - Кавійчик В.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №594/843/19 за апеляційню скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС», в інтересах якого діє адвокат Катрук Євген Анатолійович, на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2020 року, ухваленого суддею Губіш О.А., у справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Денисової Тамари Степанівни, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС», про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Денисової Т.С., звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що є власником земельної ділянки площею 1,6659 (1,67) га, кадастровий номер :01:001:1427 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №052356.

01 березня 2007 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС» (далі ТзОВ «Корпорація «Колос ВС») був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, строк дії якого було визначено на термін 5 років. Спірний договір набув чинності з моменту його реєстрації в Борщівському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центр ДЗК 26 грудня 2007 року за: № 60.

За Угодою про внесення змін до договору оренди землі, що зареєстрована в Управлінні Держкомзему у Борщівському районі 13 квітня 2012 року за №03870 пункт 8, яким визначався строк дії договору, викладено в наступній редакції: «Договір укладено на 10 років».

Згідно п.37 Договору оренди землі, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а тому дія договору оренди його земельної ділянки припинилася 26 грудня 2017 року у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Поряд з тим зазначив, що усно, а згодом листом повідомляв адміністрацію ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС» про намір обробляти свою земельну ділянку самостійно, однак відповідачем всупереч його заяві, належна йому на праві власності земельна ділянка повернута не була, відповідні акти не складалися, а відповідач продовжував використовувати таку у власних цілях.

А тому, просив визнати припиненим договір оренди землі, укладений 01 березня 2007 року у с. Юр`ямпіль Борщівського району Тернопільської області між ним та відповідачем, державна реєстрація якого проведена Борщівським реєстраційним відділом Тернопільської регіональної філії ДП Центр ДЗК 26 грудня 2007 року за Р №60, щодо земельної ділянки площею 1,67 га, кадастровий номер :01:001:1427 із змінами, внесеними на підставі угоди про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованої в управлінні Держкомзему у Борщівському районі 13 квітня 2012 року за №03870; витребувати від відповідача земельну ділянку площею 1,67 (1,6659) га, кадастровий номер :01:001:1427; та стягнути з відповідача в його користь понесені ним судові витрати на сплату судового збору.

В ході розгляду справи представник позивача ОСОБА_1 адвокат Денисова Т.С. подала заяву про закриття провадження в частині вимог щодо витребування у відповідача земельної ділянки у зв`язку з відмовою від підтримання таких.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2020 року вирішено:

«Позов задовольнити.

Визнати договір оренди землі, укладений 01 березня 2007 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС», державна реєстрація якого проведена Борщівським реєстраційним відділом Тернопільської регіональної філії ДП Центр ДЗК 26 грудня 2007 року за Р №60, щодо земельної ділянки площею 1,67 га, кадастровий номер :01:001:1427 із змінами, внесеними на підставі угоди «Про внесення змін до договору оренди землі», зареєстрованої в Управлінні Держкомзему у Борщівському районі 13 квітня 2012 року за № 03870, припиненим з 27 грудня 2017 року.

Провадження у справі щодо витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння закрити у зв`язку з відмовою сторони позивача від позову в цій частині.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС», с.Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області, , в користь ОСОБА_1 , жителя с.Юр`ямпіль Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 , понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн.».

Не погодившись із даним рішенням, представник ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС» - адвокат Катрук Є.А. звернувся із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу мотивував тим, що суд першої інстанції невірно застосував положення частини 6 Закону України Про оренду землі, та дійшов хибного висновку, що орендар до закінчення строку дії договору не повідомив орендодавця в установлені строки про намір скористатись переважним правом на укладення договору на новий строк.

Звернув увагу на правові висновки викладені в постановах Верховного Суду у справі №920/739/17 від 10.09.2018 року, у справі №905/1877/17 від 30.01.2019 року, у справі №917/439/18 від 06.06.2019 року.

Так частиною 6 статті 33 Закону України Про оренду землі врегульовано поновлення строку на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як мовчазну згоду орендодавця на поновлення договору). При цьому, необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатись правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України Про оренду землі, не вимагається.

Зазначив, що орендадодавець не заперечував щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 01 березня 2007 року та отримував оренду плату.

Так, ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС» не отримувало жодних листів від позивача щодо припинення договірних правовідносин.

Наголосив на тому, що квитанція про відправлення листа повідомлення від 14.08.2019 року використовується як доказ у іншій справі за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС», про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Більш того, відправником даного листа зазначений не позивач, а інша особа - ОСОБА_2 .

Крім цього, судом першої інстанції не було враховано того, що після закінчення договору оренди ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС» надалі користувалось земельною ділянкою. При цьому, відповідачем не допущено жодних порушень умов договору як під час дії договору, так і під його продовження на новий строк.

Також вказав, що сам факт звернення до суду із позовними вимогами про визнання припиненим договору оренди землі свідчить про прийняття та розуміння його ОСОБА_1 як укладену, діючу до сьогодні угоду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Денисова Т.С. просить залишити апеляційну скаргу без змін, а рішення суду без задоволення. Мотитувала тим, що переважне право на продовження дії договору відповідач не реалізував. Зазначила, що підписуючи договір оренди земельної ділянки від 01 березня 2007 року та угоду про внесення змін до договору оренди землі, позивач надав своє волевиявлення на оренду земельної ділянки на строк 10 років, починаючи з моменту державної реєстрації договору, а не на його продовження строку дії ще на 10 років з 14 квітня 2012 року. Наголосила на тому, що інформація, яка міститься у витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, де зазначено, що строк дії права оренди до 13 квітня 2022 року, не є підтвердженням того, що вказаний договір оренди діє саме до 13 квітня 2022 року.

28 квітня 2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Денисової Т.С., в якій представник просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить в задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ТОВ «Корпорація «Колос - ВС» Кавійчик В.П. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи викладені у ній.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 з ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС», припинений 27 грудня 2017 року у зв`язку із закінченням строку його дії та відповідачем не дотримано визначеної частинами першої п`ятої статті 33 ЗУ "Про оренду землі" процедури поновлення договору оренди, так як орендар до закінчення строку дії договору не повідомив орендодавця в установлений термін про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, не направляв жодних листів з проектом додаткової угоди.

Судом установлено наступні обставини.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 26 березня 2003 року, ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 1,67 га, розташована на території Більче-Золотецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01 березня 2007 року між ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС» та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, земельної ділянки площею 1,67 га, строком на 5 років з моменту його державної реєстрації. Державна реєстрація зазначеного договору здійснена 26 грудня 2007 року у Борщівському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 26 грудня 2007 року за №60.

Згідно п.8 Договору оренди землі сторонами погоджено, що договір укладено на п`ять років. Після закінчення строку договору оренди землі, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Пунктом 37 Договору оренди землі передбачено, зокрема, що дія договору землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За пунктом 9 цього договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 5 центнерів зерна в натуральній формі.

Між сторонами також укладено угоду про внесення змін до договору оренди землі. Сторони домовились внести в договір оренди землі, який зареєстрований у Борщівському районному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центр ДЗК за №60 від 26 грудня 2007 року наступні зміни:

- пункт 2 викласти в наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,67 га»;

- пункт 5 викласти в наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 43316,00 грн.»;

- пункт 8 викласти в наступній редакції: «Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію»;

- пункт 9 викласти в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 6 (шість) центнерів зерна 3% від нормативної грошової оцінки»

При цьому, в Угоді про внесення змін до договору оренди землі сторони погодили, що дана угода є невід`ємною частиною договору оренди.

Угода про внесення змін до договору оренди землі зареєстрована в Управлінні Держкомзему у Борщівському районі 13 квітня 2012 року за № 03870.

Інформація щодо терміну дії спірного договору з`явилася у відповідних державних реєстрах лише 05 лютого 2019 року.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно ст.19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

У пункті 36 договору оренди земельної ділянки сторони погодили підстави припинення договору, до яких в тому числі віднесли і закінчення строку, на який його було укладено.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що строк дії договору оренди землі від 01 березня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС» (орендар), з урахуванням угоди про внесення змін до договору оренди, зареєстрованої в Управлінні Держкомзему у Борщівському районі 13 квітня 2012 року за № 03870, починається з моменту його державної реєстрації, з 26 грудня 2007 року, оскільки при укладенні договору сторони досягли згоди щодо початку дії його строку саме з цього моменту, та закінчується 26 грудня 2017 року.

При цьому, судом першої інстанції вірно надано оцінку тому факту, що підписуючи угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки сторони не укладали нового договору, а лише виклали деякі пункти Договору оренди землі від 01 березня 2007 року у іншій редакції.

Звертаючись із апеляційною скаргою, представник ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС» посилався на пункт 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» як на підставу для поновлення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами 8,11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі. Зокрема, у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, стаття 33 вказаного закону фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі. Частиною першою цієї статті закріплено переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, реалізація якого можлива за умови дотримання порядку, визначеного частинами другою-п`ятою статті. Частиною шостою статті передбачена друга підстава поновлення договору оренди землі, яка реалізується в порядку, встановленому частинами шостою-дев`ятою цієї статті.

Пунктом 8 угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки визначено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Ці положення договору узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Враховуючи те, що у договорі оренди землі передбачено переважне право орендаря на укладення договору за умови повідомлення орендодавця про намір його продовжити не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, то у даному випадку застосуванню підлягають підстави визначенні ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 22.05.2019 року в справі № 233/844/18 погодилася з тим, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що ні у місячний термін, ні в подальшому ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС» не надіслало орендодавцю письмовий лист-повідомлення про намір продовжити дію спірного договору оренди із проектом додаткової угоди.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, що після 2017 року позивач значний період не вчиняв жодних дій, які б свідчили про його намір повернути земельну ділянку та припинити дію договору оренди земельної ділянки від 01 березня 2007 року.

Як вбачається із листів повідомлень від 01 грудня 2017 року, 14 серпня 2018 року адресованих орендарю, позивач в порядку ст. 21 договору оренди землі, просив повернути йому земельну ділянку за актом приймання-передачі, після припинення даного договору.

Безпідставними є доводи відповідача, що квитанція про відправлення листа повідомлення від 14.08.2019 року використовується як доказ у іншій справі за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС», про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, оскільки дане не спростовує відсутності факту вільного волевиявлення ОСОБА_1 на продовження договору оренди землі.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк не заявив про своє переважне право на продовження дії договору оренди, та наявність заперечень зі сторони орендодавця щодо поновлення договору з орендарем дають підстави для висновку, що переважне право ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС», на укладення договору оренди землі відповідно до частини четвертої статті 33 Закону України «Про оренду землі», припинилося.

Твердження апеляційної скарги стосовно того, що відповідач і після 2017 року, тобто після закінчення дії договору, продовжував користуватися спірною земельною ділянкою та за 2018 рік позивач отримав орендний платіж, колегія суддів не може оцінити як доказ для поновлення договору оренди землі, за відсутності на те правових підстав, та механізму, визначеного законом.

Суд першої інстанції повно та об`єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС», в інтересах якого діє адвокат Катрук Євген Анатолійович, залишити без задоволення.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2020 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 30 червня 2020 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Ходоровський М.В.

Шевчук Г.М.