У Х В А Л А

15 травня 2020 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщенням квартири шляхом зобов`язання за свій рахунок привести приміщення самовільно реконструйованої квартири у попередній житловий стан,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд 18 листопада 2019 року з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщенням квартири шляхом зобов`язання за свій рахунок привести приміщення самовільно реконструйованої квартири у попередній житловий стан звернулась ОСОБА_1

18 листопада 2019 року позивач подала до Рівненського міського суду клопотання про забезпечення позову у якому просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборону державним реєстраторам Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (майдан Просвіти, 2 м.Рівне 33028) та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача клопотання повністю підтримала та просить суд його задоволити.

В судове засідання відповідач не з`явилась.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Оцінюючи характер позовних вимог, суд визнає, що вид забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно є крайнім видом забезпечення позову, який позивач просить застосувати, а вид забезпечення позову накладення заборони на відчуження нерухомого майна є помірним та відповідає вимогам передбаченим ст.151 ЦПК України, тому доцільність вжиття таких заходів забезпечення є частково обґрунтованою, тому з цих підстав її клопотання підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,157,258,259,353,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщенням квартири шляхом зобов`язання за свій рахунок привести приміщення самовільно реконструйованої квартири у попередній житловий стан задоволити частково.

Накласти заборону на відчуження майна, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Копію ухвали суду направити до Рівненського регіонального центру надання адміністративних послуг для виконання та сторонам до відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов