Справа № 545/340/20
Провадження № 4-с/545/8/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Потетій А.Г.,

за участю секретаря: Кудря А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) щодо винесення постанови старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби в місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_2 від 28 січня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (картка платника податків НОМЕР_1 ).

В обґрунтування поданої скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що отримана ним за договором дарування, посвідченим 12 січня 2012 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Губреєвою Ю.М. квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не може вважатись доходом.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 (остання редакція від 22.05.2019 р.) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів провадиться з усіх видів заробітної плати і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою по сумісництву.

Перелік видів доходів, на які може бути звернуто стягнення при нарахуванні аліментів, приведений у названій постанові, є вичерпним та додатковому тлумаченню не підлягає.

Винесена державним виконавцем постанова від 28.01.2020 року суперечить наведеному вище нормативному акту та не може бути обґрунтована також тими нормами Закону України «Про виконавче провадження», якими він керувався.

Скаржник до суду надав письмові пояснення в яких скаргу підтримав та надав відповідну заяву.

Стягувач ОСОБА_3 надала до суду письмові пояснення з приводу скарги в яких заперечила в її задоволенні.

Державний виконавець Магда Ірина Геннадіївна надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та надала матеріали виконавчого провадження.

Від Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надійшов відзив на скаргу в якому вказали на необґрунтованість поданої скарги та прохали відмовити в її задоволенні .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби в місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Магди Ірини Геннадіївни від 28 січня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, при примусовому виконанні виконавчого листа №2ц-1793 виданого 27.10.2010 року (ВП №22436248), звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 8367,86 грн. (яка нарахована за отриманий дохід у 2012 році, який не був врахований та стягнутий).

В якості доходу отриманого ОСОБА_1 у 2012 році, державним виконавцем врахована вартість майна в сумі 41839,34 грн. отриманого боржником в дарунок від ОСОБА_4 за договором дарування, посвідченим 12 січня 2012 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Губреєвою Ю.М., а саме квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2 .

Оскільки згідно довідки про доходи форми 8-ДР зазначена сума відображається, як нарахований та виплачений дохід державним виконавцем 13.12.2019 року здійснено нарахування боргу за 2012 від отриманого доходу, який боржник отримав згідно договору дарування, по АСВП № 22436248 з примусового виконання виконавчого листа № 2ц-1793 від 27.10.2010 виданого Полтавським районним судом Полтавської області, щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з частиною другою статті 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 81СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Аналіз положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів. Аналогічна ситуація відображена і в положеннях ЦК України, який також ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», зокрема у відносинах щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Таким чином, законодавець гарантував можливість захисту прав та фактичного задоволення інтересів найменш захищених категорій осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Разом з тим, з урахуванням системного способу тлумачення вище вказаний Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб є підзаконним нормативно-правовим актом, а тому тлумачення його положень має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий (розширювальне тлумачення норм права).

Водночас положення статті 81 СК України та частини третьої статті 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку. Звуження ж змісту норм закону за допомогою положень підзаконних нормативно-правових актів є неприпустимим.

При цьому зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття «заробітку» також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів, тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття «заробіток», ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин.

Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним.

Відповідний висновок щодо застосування норм права викладений в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року в справі №760/4569/18-ц.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді, зокрема: е) спадщини, подарунків, виграшів, призів.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що нарахування аліментів з отриманих доходів, у тому числі з подарунку, відповідає нормам діючого законодавства України та по суті узгоджується з Переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, який не є вичерпним.

Тому відсутні підстави для задоволення скарги заявника, оскільки державний виконавець при нарахуванні аліментів з отриманих доходів, у тому числі з подарунку, відповідно діяв відповідно до вимог Сімейного Кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене суд вважає, що виносячи постанову від 28 січня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (картка платника податків НОМЕР_1 ) старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби в місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Магда І.Г. діяла відповідно до вимог Закону та в межах наданих для цього повноважень, а тому скарга не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-260, 450-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 щодо скасування постанови старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби в місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Магди Ірини Геннадіївни від 28 січня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, при примусовому виконанні виконавчого листа №2ц-1793 виданого 27.10.2010 року (ВП №22436248).

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при проголошенні у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: А.Г. Потетій