Справа 303/2294/16-ц
6/303/180/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

боржника ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_2

представника стягувача ОСОБА_3

приватного виконавця Ярошевського Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево заяву представника боржника ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник боржника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Заява мотивована тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2018 року у цивільній справі №303/2294/16-ц частково задоволено позов ОСОБА_4 та стягнуто з ОСОБА_1 152 993,24 гривень у відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням у ДТП транспортного засобу, 2 170,00 гривень завданих матеріальних збитків та 1 551,63 гривень судового збору. На виконання даного рішення суду стягувачу було видано виконавчий лист від 07.03.2018 року №303/2294/16-ц, на підставі якого державним виконавцем РВ ДВС Старостою В.В. було відкрито виконавче провадження. 13.02.2019 року державний виконавець ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України, у задоволенні якого ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2019 року було відмовлено.

В подальшому, даний виконавчий лист стягувач подав для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Ярошевському Д.А., який постановою від 08.05.2019 року відкрив виконавче провадження. Здійснюючи примусове виконання виконавчого листа, приватний виконавець також звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2019 року подання приватного виконавця задоволено та тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Представник боржника зазначає, що у боржника відсутній умисел ухилятися від сплати грошових коштів на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2018 року, підтвердженням чого є та обставина, що за час перебування виконавчого листа ще в РВ ДВС сплатив грошові кошти в загальній сумі 3 349,00 гривень. Крім того, вже під час примусового виконання виконавчого листа приватним виконавцем він також сплатив на виконання цього виконавчого листа грошові кошти у загальній сумі 2 000,00 гривень, що підтверджується банківськими квитанціями. Однак, на даний час він не має можливості сплатити всю суму грошових коштів, тривалий час не працює, у зв`язку з чим у нього відсутні доходи. Також, боржник має на меті працевлаштуватися за кордоном і погасити заборгованість за виконавчим листом, однак не має можливості виїхати за кордон, оскільки існує дане обмеження, а тому вважає про доцільність скасування відносно нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Боржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали заяву та просили суд її задоволити з підстав зазначених в ній.

Представник стягувача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви.

Приватний виконавець Ярошевський Д.А. в судовому засіданні також заперечив щодо задоволення заяви, пояснив суду, що боржник не сплачує суму боргу, не впускає його в будинок з метою проведення необхідних виконавчих дій. Всі ці дії боржника свідчать ні про що інше, як про умисне ухиляння від виконання рішення суду.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 25 липня 2019 року було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду громадянину України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язання, покладеного на нього виконавчим листом №303/2294/16-ц виданого 07.03.2018 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області. ( Т.2, а.с. 45-46).

З листа Мукачівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції від 12.05.2020 року № 14.15.-11/20 вбачається, що в процесі виконання виконавчого листа за №303/2294/16 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу на користь ОСОБА_4 було стягнуто та перераховано 3 349,00 гривень (Т.2, а.с. 141).

Також ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти у загальній сумі 2 000 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями ( Т.2, а.с. 141-145).

Згідно до довідки від 17.05.2020 року, виданої виконавчим комітетом Мукачівської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно не служить, не навчається та не працює. ( Т.2, а.с. 146).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.08.2015 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено 20.08.2015 року. В шлюбі в них народилось двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Т.2, а.с. 147-149).

Рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України громадянина України від 22 вересня 2019 року, ОСОБА_1 , 15.05.1989 року тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон. ( Т.2, а.с. 153).

Положеннями ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Тобто, аналіз зазначених норм закону дає можливість дійти висновку про те, що обмеження особи у праві виїзду за межі України встановлюється для осіб за невиконання рішення суду або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Судом встановлено, що обмеження у виїзді за кордон до ОСОБА_1 було застосовано до виконання ним своїх зобов`язань по судовому рішенню від 26 січня 2018 року у справі 303/2294/16-ц.

Згідно з ч.5 ст.441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Таким чином, у випадку, якщо обставини, які стали підставами для обмеження боржника у праві виїзду за межі України перестануть існувати, то боржник має право звернутися до суду із вмотивованою заявою про їх скасування, в порядку, визначеному ЦПК України.

Однак, всупереч вищезазначеному, боржником та його представником не надано належних доказів, які б свідчили про те, що після застосування до нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, він вчиняв активні дії спрямовані на виконання рішення суду та погашення боргу перед стягувачем.

Враховуючи суму стягнення на відшкодування матеріальних збитків за рішенням суду, що становить 152 993,24 гривень, 2 170,00 гривень завданих матеріальних збитків та 1 551,63 гривень судового збору із сумою у розмірі 3 349 гривень, які були сплачені боржником за весь період не може свідчити про зацікавленість боржника у добровільному виконанні рішення суду та сприяння у цьому, оскільки перерахована сума є незначною.

Крім цього, слід відмітити, що ні боржником, ні його представником не надано суду належних та допустимих доказів підтвердження факту, що божник має намір працевлаштуватися за кордоном з метою виконання рішення суду.

Мотиви поданої заяви про те, що у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 джерел доходів та майна в Україні, за рахунок яких він зміг би погасити значний розмір заборгованості перед стягувачем, останній вимушений виїжджати працювати за кордон, не можуть бути підставою для скасування тимчасового обмеження заявника у праві виїзду за межі України, оскільки будь-які докази працевлаштування ОСОБА_1 за кордоном чи отримання там доходу в матеріалах справи відсутні.

Доказів того, що ОСОБА_1 з метою погашення боргу перед стягувачем вживались заходи по своєму працевлаштуванню чи отриманню доходів на території України, а також, що такі заходи виявились безрезультатними також суду не надано.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України до повного виконання боржником рішення суду.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 259, ч. 5, 8 ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 (номер ОКПП НОМЕР_2 ) за межі України, встановлене ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2019 року, виправленою ухвалою цього ж суду від 26.07.2019 року у справі №303/2294/16-ц - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складений 07.08.2020 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір