Справа № 444/213/17
Провадження № 4-с/444/12/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Галина Ігорівна

з участю скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бакум Наталії Михайлівни від 13.11.2018 року про арешт коштів боржника на особовому рахунку № НОМЕР_1 ТВБВ № 10013/0138МФО 325796, ЗКПО 09325703 в АТ "Ощадбанк" у виконавчому провадженні № 53829836 з примусового виконання виконавчого листа № 444/213/17 від 03.04.2017 року, виданого Жовківським районним судом Львівської області,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бакум Наталії Михайлівни від 13.11.2018 року про арешт коштів боржника на особовому рахунку № НОМЕР_1 ТВБВ № 10013/0138МФО 325796, ЗКПО 09325703 в АТ "Ощадбанк" у виконавчому провадженні № 53829836 з примусового виконання виконавчого листа № 444/213/17 від 03.04.2017 року, виданого Жовківським районним судом Львівської області.

Скаргу мотивує тим, що постановою державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бакум Наталії Михайлівни серії ВП № 53829836 від 13 листопада 2018 року постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК", ПАТ "КРЕДОБАНК", AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", АТ "ОЩАДБАНК", ПАТ "АЛЬФА БАНК", та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 21000 грн.

Вказує, що з даною постановою не згідний, вважає, що така є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки даною постановою було заблоковано всі його рахунки в банківських установах, що позбавляє його можливості розпоряджатися виплатами, які були єдиним джерелом доходу у сім`ї.

Стверджує, що 17.01.2019 року він звільнився з ДП «Львіввугілля» ВП «Шахта Степова», де працював підземним гірником 3-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах, про що здійснено запис №7 у трудовій книжці. Він мав намір поїхати в Республіку Польща на роботу водія- далекобійника категорії Д, але постановою державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бакум Наталії Михайлівни серії ВП № 53829836 від 27 лютого 2018 року постановлено тимчасово обмежити його (боржника) у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області йому відмовлено у знятті тимчасового обмеження у виїзді за кордон.

На його ім`я відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , ТВБВ № 10013/0138, МФО 325796, ЗКПО НОМЕР_3 в AT «ОЩАДБАНК», та шляхом зарахування на такий поступали виплати заробітної плати ДП «Львіввугілля» ВП «Шахта Степова».

Вважає, що оскаржуваною постановою державний виконавець Бакум Н.М. залишила його без джерела існування, оскільки він не працює, а вищевказані кошти - це єдині кошти для існування його сім`ї та виплати заборгованості по аліментах.

Звертає увагу, що згідно норм Закону України "Про виконавче провадження" розмір відрахування із заробітної плаи не може перевищувати 70 відсотків та не передбачено можливості відрахування із заробітної плати, пенсії та інших доходів боржника 100 відсотків доходу.

А тому вважає, що оскаржувана постанова винесена з істотним порушенням вимог ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", не відповідає встановленим засадам виконавчого провадження та не виправдано позбавляє його як боржника коштів на життя.

Як наслідок просить поновити пропущений строк оскарження постанови державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бакум Наталії Михайлівни серії ВП № 53829836 від 13 листопада 2018 року у зв`язку з тим, що копія постанови йому не надсилалась та йому не було відомо про арешт його коштів. Визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову. У звязку із тяжким матеріальним становищем, просить відстрочити сплату судового збору до вирішення справи по суті та стягнути такий з Жовківського районного ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, які зазначені у ній, просить таку задовольнити.

Представник Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Від них на адресу суду не надходило жодних заяв, клопотань, заперечень на скаргу.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Зазначила, що вимоги скарги не визнає та не підтримує такі, просить суд відмовити у задоволенні скарги.

Крім того зазначила, що жодної матеріальної, грошової допомоги на дітей не отримувала від батька дітей, ОСОБА_1 . Вважає арешт коштів боржника правомірним, так як державним виконавцем було дотримано вимог Закону України "Про виконавче провадження".

У відповідності до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Водночас, як встановлено ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

А тому суд розглядає справи без участі державного виконавця та стягувача.

Заслухавши думку скаржника, вивчивши доводи скарги, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 129-1, 59 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що на виконанні Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31.03.2017 року у цивільній справі №444/213/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів в розмірі 1500,00 грн., починаючи з 31.01.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника.

З розрахунку заборгованості по аліментах від 01.11.2019 року, який проведений державним виконавцем Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Бакум Н. М., вбачається, що станом на кінець місяця лютого 2018 року у скаржника ОСОБА_1 розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищував суму платежів за чотири місяці.

Ним до березня 2018 року не сплачувалися аліменти взагалі.

Суд бере до уваги, що із зазначеного вище розрахунку заборгованості вбачається, що у березні 2018 року скаржником було частково погашено заборгованість по аліментах на суму 12000,00 грн., однак станом на 01.04.2018 року залишилася заборгованість у розмірі 10500,00 грн., тобто за 7 місяців.

В подальшому, як вбачається із розрахунку заборгованості, в період з 01.04.2018 року до 30.10.2019 року ОСОБА_1 заборгованість по аліментах не погашалася взагалі, аліменти не сплачувалися.

Наведене, на переконання суду, свідчить про те, що ОСОБА_1 і надалі ухиляється від сплати аліментів, не вживає заходів для погашення заборгованості.

13.11.2018 року державним виконавцем Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Бакум Н.М. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК", ПАТ "КРЕДОБАНК", AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ". АТ "ОЩАДБАНК", ПАТ "АЛЬФА БАНК" та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 21000 грн.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У абз. 2 ч. 2, п. 1 ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» вказано, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є , зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Арешт з коштів на рахунку боржника має бути знятий не пізніше наступного робочого дня.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання, податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

Відповідно до ст.128 Кодексу законів про працю України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

Відповідно до ч. ч, 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 2 статі 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків, з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Види та типи рахунків, на які заборонено накладати арешт, визначений частиною 2 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.Окрім цього частиною 3 ст.52 цього ж Закону визначено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Щодо зняття арешту з рахунку ОСОБА_1 в порядку норм Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна (коштів) боржника, що був накладений в рамках вчинення виконавчих дій, визначений ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, однією з підстав для зняття арешту із рахунку боржника є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З матеріалів справи не вбачається, жодних відомостей про те, що державний виконавець отримував документальне підтвердження про те, що рахунок боржника ОСОБА_1 має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти на такому рахунку заборонено законом.

Крім того суд звертає увагу, що державний виконавець накладаючи арешт на кошти боржника вказала, що таке накладення арешту не стосується коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Ч. 3 ст. 451 ЦПК України встановлено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так як судом під час розгляду справи встановлено, що оскаржувана постанова державного виконавця була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право скаржника не було порушено, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

В той же час суд звертає увагу, що скаргу розглянуто по суті.

Згідно ч. 1, 2 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Матеріали справи не містять жодних відомостей про отримання копії оскаржуваної постанови скаржником, не надані підтвердження про вручення оскаржуваної постанови скаржнику і державним виконавцем.

Згідно ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, а саме на витребування доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, відсутні, також про такі, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, не заявлено учасниками справи.

Щодо судового збору, то згідно норм Закону України "Про судовий збір" за подання скарги на дії державного виконавця судовий збір не сплачується, а тому вимоги скаржника про відстрочення сплати судового збору до вирішення справи по суті та стягнення такого з Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 23, 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бакум Наталії Михайлівни від 13.11.2018 року про арешт коштів боржника на особовому рахунку № НОМЕР_1 ТВБВ № 10013/0138МФО 325796, ЗКПО 09325703 в АТ "Ощадбанк" у виконавчому провадженні № 53829836 з примусового виконання виконавчого листа № 444/213/17 від 03.04.2017 року, виданого Жовківським районним судом Львівської області- відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи- для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Суддя: Зеліско Р. Й.

Повний текст ухвали складено 05 травня 2020 року.