Справа № 214/9371/19
2/214/434/20
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

27 квітня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.
при секретарі - Улятовській М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які також діють в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які також діють в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому просить: визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог зазначив наступне. Він, ОСОБА_1 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 вересня 2014 року, є власником квартири АДРЕСА_1 . У цій квартирі згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21 жовтня 2019 року, виданої головою ОСББ «Кожакіних-2», зареєстровані відповідачі : син ОСОБА_2 , невістка ОСОБА_3 та троє їх малолітніх дітей, його онучок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2017 року відповідачі у квартирі не проживають, оскільки виїхали на постійне місце проживання до Росії та прийняли громадянство Росії. ОСОБА_2 з 19 серпня 2017 року, а ОСОБА_3 з дітьми з 12 вересня 2017 року проживають та зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 згідно записів у військовому квитку НОМЕР_1 , виданого військовим комісаром м. Калінінград 10 жовтня 2017 року, поставлений на військовий облік у відділі військового комісаріату Калінінградської області по місту Калінінград. ОСОБА_3 влаштувалася на роботу, діти відвідують шкільні та дошкільні учбові заклади. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом передбачені ч.2 ст.405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон) реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідачі в належній йому на праві власності квартирі не проживають з серпня 2017 року, добровільно обравши собі інше постійне місце проживання, перешкод в користуванні квартирою їм ніхто не чинив. Вирішити питання у позасудовому порядку неможливо, оскільки необхідна особиста присутність відповідачів, а вони не мають змоги приїхати в Україну. Реєстрація місця проживання відповідачів створює йому, позивачу, перешкоди в користуванні належною йому власністю, обмежуючи його майнові права, оскільки він вимушений нести додаткові витрати за сплату комунальних платежів. Крім того, через реєстрацію відповідачів, він, як власник, не може безперешкодно розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, тому за захистом своїх прав вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позов підтримав повністю, просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавали, відзиву до суду не подали, у зв`язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за їх відсутності та прийняти рішення на розсуд суду.
Третя особа - Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 7), витяг з державного реєстру (а.с.8) витяги про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.9-10), довідка (а.с.14) свідоцтва про народження дітей (а.с.15-17), довідки (а.с.20-23), свідоцтво про шлюб (а.с.24), військовий квиток (а.с. 25).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 7), витяг з державного реєстру (а.с.8) довідку (а.с.14) свідоцтва про народження дітей (а.с.15-17), свідоцтво про шлюб (а.с.24), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування квартири АДРЕСА_3 у власності позивача, перебування відповідачів на реєстраційному обліку у спірній квартирі, ступінь родинних стосунків між сторонами.

Суд вважає належними доказами: довідки (а.с.20-23), військовий квиток (а.с. 25), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме відсутність відповідачів у спірній квартирі.

Суд вважає неналежними доказами витяги про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.9-10), оскільки вони не стосуються предмета спору.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Квартира АДРЕСА_1 є власністю позивача ОСОБА_1 , що встановлено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 7), витягом з державного реєстру (а.с.8).

У зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , які доводяться позивачеві відповідно сином, невісткою та онуками, що вбачається з довідки (а.с.14), та свідоцтв (а.с.15-17, 24).
Відповідачі за адресою: АДРЕСА_3 , не проживають з 2017 року, що встановлено довідками (а.с.20-23), військовим квитком (а.с.25), з яких вбачається, що родина ОСОБА_7 мешкає з 12.09.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 , відповідачка ОСОБА_3 з 07.02.2019 року працює за місцем проживання, малолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 відвідують загальноосвітні заклади за місцем проживання, а також відповідач ОСОБА_2 06.10.2017 року зарахований у запас у м. Калінінград.

Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , які доводиться позивачеві відповідно сином, невісткою та онуками, відсутні в спірній квартирі з 2017 року, та як проживають на території Російської Федерації, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на користь позивача належить стягнути в рівних частках витрати по сплаті судового збору в сумі по 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які також діють в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , витрати по сплаті судового збору, з кожного окремо по 384 грн. 20 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подачі заяви про перегляд заочного рішення та апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 4 травня 2020 року.

Суддя В.М. Прасолов