Єдиний унікальний номер 448/609/19
Провадження № 2/448/38/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
07.04.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Мриц Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
І.Короткий зміст позовних вимог.
Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» - Савіхіна А.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.03.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Вказує, що при підписанні анкети-заяви відповідач ознайомився та погодився із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які разом становлять між ними Договір про надання банківських послуг.
Враховуючи наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 11 559, 30 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 31.03.2011р. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн.
ІІ. Позиція учасників справи.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подав.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 12.08.2019 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь).
Ухвалою суду від 07.04.2020 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, судом вирішено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що 31.03.2011р. між ПАТ КБ «ПриватБанк»,правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
У вказаній вище анкеті-заяві, яка містить анкетні дані відповідача ОСОБА_1 та його контактну інформацію,зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Також відповідач підтвердив, що зобов`язується дотримуватись вимог Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їхніми змінами на сайті Приват Банку, що підтверджується його підписом у заяві.
Згідно з пунктом 2.1.1.2.1 Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата отримання картки, вказана у заяві.
Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно з пунктом 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банка, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.
Також на підтвердження своїх вимог до матеріалів позовної заяви позивачем надано копію довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна 55 днів пільгового періоду», розрахунок заборгованості за договором №б/н від 31.03.2011 року станом на 17 квітня 2019 року, копію заяви позичальника від 31.03.2011 року та копію паспорта відповідача ОСОБА_1 .
У наявній в матеріалах справи довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна 55 днів пільгового періоду», з якою під власноручний підпис був ознайомлений позичальник ОСОБА_1 , міститься інформація про: тип картки, тип кредитної лінії, пільговий період, валюту кредитування, базову відсоткову ставку в місяць, розмір щомісячних платежів, термін внесення щомісячних платежів, пеню за невчасне погашення заборгованості, штраф та комісію.
Зокрема, у ній зазначено, що базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році) становить 2,5%; процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування становить 3,75%.
З урахуванням вказаної довідки, підписаної позичальником ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про обізнаність відповідача з умовами кредитування, зокрема, з розміром відсоткової ставки за процентами, з розмірами штрафу та пені за несвоєчасне погашення заборгованості.
Отже, позивачем доведено, що з моменту підписання відповідачем ОСОБА_1 анкети-заяви, між ним та банком укладено кредитний договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, в тому числі про відсоткову ставку за користування кредитними коштами, про розміри штрафів та пені за несвоєчасне погашення заборгованості.
Позивач виконав свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами.
Відповідач ОСОБА_1 свої обов`язки за кредитним договором №б/н від 31.03.2011 року належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, а тому Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка за розрахунками банку станом на 17.04.2019 року становить 11 559 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 30 коп., та складається з: 2 246 (дві тисячі двісті сорок шість) грн. 07 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2 224 (дві тисячі двісті двадцять чотири) грн. 08 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4 812 (чотири тисячі вісімсот дванадцять) грн. 52 коп. - пеня за прострочене зобов`язання, 1 250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 (п`ятсот) грн. - штраф (фіксована частина), 526 (п`ятсот двадцять шість) грн. 63 коп. - штраф (процентна складова).
V. Застосовані судом норми права.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
VI. Висновки суду.
Таким чином, надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості в сумі 11 559 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 30 коп., тобто в межах заявлених позовних вимог.
Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем ОСОБА_1 суду не представлено.
На час розгляду справи в суді відповідач ОСОБА_1 простроченої кредитної заборгованості не погасив. Також відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували хоча б часткове належне виконання ним зобов`язань взятих перед банківською установою, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
Узагальнюючи, зокрема беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.
VII. Розподіл судових витрат між сторонами.
За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжного доручення №PROM9BL87S позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн.
З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то у відповідності вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1921 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 31.03.2011 року, яка утворилась станом на 17.04.2019 року в сумі 11 559 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 30 коп., з яких 2 246 (дві тисячі двісті сорок шість) грн. 07 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2 224 (дві тисячі двісті двадцять чотири) грн. 08 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4 812 (чотири тисячі вісімсот дванадцять) грн. 52 коп. - пеня за прострочене зобов`язання, 1 250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 (п`ятсот) грн. - штраф (фіксована частина), 526 (п`ятсот двадцять шість) грн. 63 коп. - штраф (процентна складова).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований за адресою: с.Буховичі Мостиського району Львівської області, РНОКПП - НОМЕР_2 .
Суддя Ю.В.Кічак
Рішення суду набрало законної сили «__»________________20__ р.

Суддя Ю.В.Кічак