Справа №428/7218/19
Провадження номер2/428/522/2020
05 травня 2020р. Сєвєродонецький міський суд
Луганської області в складі:
судді Юзефовича І.О.
при секретарі Продченко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яку мотивувала тим, що з 2014 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. У 2015 році сторони усиновили двох малолітній дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей і в добровільному порядку надавати відмовляється. Тому, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом і просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Оскільки позивач в заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 05.05.2020р. на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням.
Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, як їй має дитина щодо своїх батьків.
Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини. Після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов`язків між суб`єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновлять, але й з іншими членами сім`ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв`язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена.
Аналіз наведеного дає підстави для висновків, що усиновлення, як юридичний акт змінює суб`єктний склад батьківських правовідносин - батьки усиновленої особи перестають бути суб`єктами батьківських прав та обов`язків, і, водночас, між усиновлювачем та усиновленим встановлюються правові зв`язки, які існують між батьками та дітьми, тому усиновителі зобов`язані утримувати усиновлених за правилами, установленими ст. 180 СК України.
В силу факту усиновлення виникають права та обов`язки як у особи, яку усиновлюють, так і права й обов`язки в особи, яка усиновляє (усиновлювача). При цьому цей обсяг прав та обов`язків визначається правовим зв`язком батьків і дітей, який визначений сімейним законодавством. Тому законом визначене загальне правило, що цей обсяг є таким самим.
За загальним правилом, правові відносини між усиновленою особою та батьками за походженням припиняються з моменту здійснення усиновлення, незалежно від способу усиновлення (подружжям чи однією особою, із записом усиновлювачів батьками чи без такого).
Усиновлений, а також усиновлювачі (та їх родичі) набувають у результаті усиновлення не тільки прав та обов`язків, які випливають із сімейних відносин, але й усіх тих прав і обов`язків, які передбачені нормами інших галузей права, підставою для виникнення яких є факт наявності родинних відносин.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно ст.ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2014р., що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 16.08.2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №366. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 . Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області 28.10.2015р., актовий запис №17, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області 28.10.2015р., актовий запис №4, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд зазначає наступне.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_3 , тому має конституційний обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Враховуючи викладене та виходячи з визначеного законодавством рівного обов`язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів слід визначити, як того вимагають положення ст. 183 СК України, в єдиній частці від заробітку (доходу) батька у розмірі однієї третини на двох дітей, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні.
З урахуванням віку, стану здоров`я та матеріального забезпечення дітей, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, суд вважає необхідним задовольнити позов частково та стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
З урахуванням приписів ч. 1 ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з дня звернення позивача до суду з цим позовом, тобто з 21.06.2019р. і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивача ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 768,40грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 43-44, 47-49, 76, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 182-183, 191 СК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , і.н. НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , і.н. НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 21.06.2019р., до досягнення найстаршою дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.
Допустити судове рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя