Справа № 183/3021/18
№ 2/183/207/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2020 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
24 травня 2018 року позивач Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі АТ «Укрексімбанк») звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 , який в 28 травня 2020року уточнив та просив:
простроченої заборгованості за кредитом 319 000 грн; пені за основним боргом за період з 16.04.2017 по 15.04.2017 89 328,86 грн;
простроченої заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 01.05.2016 по 31.03.2018 149 176,78 грн;
пені за процентами з 16.04.2017 по 15.04.2018 43 118,04 грн;
3% річних на суму простроченого кредиту за період з 16.10.2015 по 15.04.2018 25 751,18 грн.;
заборгованості з урахуванням індексу інфляції 397 506,78 грн,
предмет іпотеки 1: будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 167,2 кв.м., житловою площею 66,0 кв.м.;
що належить на праві власності ОСОБА_1 , на користь акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», із початковою ціною продажу, яку буде визначено в межах виконавчого провадження на підставі ЗУ «Про іпотеку» та ЗУ «Про виконавче провадження».
Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 14 998,2 грн., з яких: 1 762 грн. судовий збір сплачений за подачу позову; 881 грн. судовий збір сплачений за подачу заяви про призначення експертизи; 12 355,2 грн. витрати за проведення експертизи.
- будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 167,2 кв.м., житловою площею 66,0 кв.м., який належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА НОМЕР_1 072609, виданого 11.09.2004 року Новомосковською РДА Д/о на підставі Розпорядження Голови РДА № 806 від 03.06.2004 року, зареєстрованого Новомосковським районним КП БТІ «Інвентаризатор» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.09.2004 року за реєстровим номером 7395886;
У зв`язку з порушенням умов договору з боку позичальника, позивач після направлення на адресу позичальника вимог про усунення порушень, які не були виконані, звернувся до суду за захистом порушеного права АТ «Укрексімбанк».
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року у справі № 199/4354/16 стягнуто з ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 50215С2 від 10.07.2015 року станом на 19.05.2016 року в розмірі 381 468,55 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 330 000 грн.; пені за основним боргом за період 6 620,47 грн.; простроченої заборгованості по процентах за користування кредитом за період 44 862,84 грн.; пені за процентами 5 247,28 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту 845,46 грн.; заборгованості з урахуванням індексу інфляції 4 892,50 грн; судові витрати 5722,03 грн., а всього 387 190,58 грн.

На адресу відповідача майнового поручителя ОСОБА_1 банк направляв вимогу 16.03.2016 року за № 050/29-475/1, в якій вимагав виконання зобов`язання та повідомляв, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором протягом 60 днів, вимушений буде звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року у справі № 199/4354/16 позичальником не виконане у зв`язку з чим станом на 16 квітня 2018 року заборгованість позичальника перед банком становить 1 023 881,64 грн. та складається з:

простроченої заборгованості за кредитом 319 000 грн; пені за основним боргом за період з 16.04.2017 по 15.04.2017 89 328,86 грн.;

простроченої заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 01.05.2016 по 31.03.2018 149 176,78 грн.;

пені за процентами з 16.04.2017 по 15.04.2018 43 118,04 грн;

3% річних на суму простроченого кредиту за період з 16.10.2015 по 15.04.2018 25 751,18 грн.;

заборгованості з урахуванням індексу інфляції 397 506,78 грн.

На підставі викладеного, позивач вимушений звернутись до суду з означеним позовом, який просить задовольнити.

Відповідачем відзив на позов не надавався.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у своїй заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подала.

Ухвалою суду від 25 травня 2018 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року було задоволено клопотання представника позивача та призначено судову будівельно-технічну експертизу.

22 листопада 2018 року провадження у справі поновлено у зв`язку з поверненням справи з експертної установи без виконання експертизи.

13 грудня 2018 року у справі призначено судову оціночно-будівельну експертизу.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2 року провадження у справі поновлено.

28 травня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження закрите і справа призначена до судового розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши подані заяви, відзив, відповідь на відзив, пояснення та заперечення, а також докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності, дійшов до наступних висновків.

Обставини, встановлені судом.

10 липня 2015 року між АТ «Укрексімбанк», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Укрексімбанк», та ОСОБА_2 , укладений кредитний договір № 15С2 зі змінами та доповненнями, відповідно до якого АТ «Укрексімбанк» надав позичальнику кредит в сумі 330 000 грн. в редакції Додаткового договору № 50215С2-1 від 14.08.2015 року до кредитного договору №50215С2 від 10.07.2015 року, а ОСОБА_2 в свою чергу зобов`язалася прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, зі сплатою процентів за користування кредитом у валюті кредиту у розмірі річної процентної ставки 24,05% річних з кінцевою датою погашення 09 липня 2020 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_2 перед АТ «Укрексімбанк» за Кредитним договором, 10 липня 2015 року між ОСОБА_1 та банком було укладено іпотечний договір № 50215Z20 (зі змінами, викладеними в Договорі про внесення змін № 50215Z20-1 від 14.08.2015 до Іпотечного договору № 50215Z20 від 10.07.2015), посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Ричкою Ю.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1351. Згідно з умовами Іпотечного договору в іпотеку було передано:

- будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 167,2 кв.м., житловою площею 66,0 кв.м., який належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА НОМЕР_1 072609, виданого 11.09.2004 року Новомосковською РДА Д/о на підставі Розпорядження Голови РДА № 806 від 03.06.2004 року, зареєстрованого Новомосковським районним КП БТІ «Інвентаризатор» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.09.2004 року за реєстровим номером 7395886;

- земельна ділянка площею 0,2500 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:001:0177, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП №115172, виданого 07.09.2000 року Піщанською сільрадою Новомосковського району Д/о на підставі рішення виконкому Піщанської сільради № 111 від 31.07.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16552;

- земельна ділянка площею 0,1599 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:001:0178, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП №115172, виданого 07.09.2000 року Піщанською сільрадою Новомосковського району Д/о на підставі рішення виконкому Піщанської сільради № 111 від 31.07.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16552.

У зв`язку з порушенням умов договору з боку позичальника, на адресу позичальника а також відповідача ОСОБА_1 (майнового поручителя позичальника), банк направив вимогу 16.03.2016 року за № 050/29-475/1, в якій вимагав від виконання зобов`язання та повідомляв, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором протягом 60 днів, вимушений буде звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року у справі № 199/4354/16 з позичальника ОСОБА_2 стягнуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 50215С2 від 10.07.2015 року станом на 19.05.2016 року суму в розмірі 381 468,55 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 330 000 грн.; пені за основним боргом за період 6 620,47 грн.; простроченої заборгованості по процентах за користування кредитом за період 44 862,84 грн.; пені за процентами 5 247,28 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту 845,46 грн; заборгованості з урахуванням індексу інфляції 4 892,50 грн.; а також судові витрати 5722,03 грн., а всього 387 190,58 грн.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року у справі № 199/4354/16 не виконане, банку не повернуто суму в розмірі 387 190,58 грн.

Відповідно до висновків судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи № 464/465/466-19 від 19 серпня 2019 року:

- ринкова вартість предмету іпотеки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 167,2 кв.м., житловою площею 66,0 кв.м. складає 328001,00 грн;

- ринкова вартість предмету іпотеки земельної ділянки площею 0,2500 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:001:0177, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), складає 117539,00 грн;

- ринкова вартість предмету іпотеки земельної ділянки площею 0,1599 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:001:0178, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, складає 39943,00 грн.

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості.

Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори.

Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ст. З Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення та реєстрації.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За змістом ч. ч. 3, 4 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» частина об`єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об`єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості. Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, якщо інше не встановлено іпотечним договором.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

У п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз`яснено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Таким чином, незалежно від того, чи перейшло право власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи та чи були внесені зміни до договору іпотеки у зв`язку перебудуванням, добудовою тощо предмета іпотеки чи ні, іпотека є дійсною для нового власника майна та поширюється й на таку реконструкцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 та ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі викладеного, а також враховуючи розмір заборгованості, обставину, що борг позичальника за основним зобов`язанням є значним, рішення суду про стягнення заборгованості не виконано, наявна стабільна тенденція до збільшення суми заборгованості, яка не погашена тривалий час, а також невиконання як позичальником так і майновим поручителем своїх зобов`язань по погашенню кредиту, суд доходить висновку, що позивач обґрунтовано порушив питання про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Умовами договору іпотеки від 10 липня 2015 року (зі змінами, викладеними в Договорі про внесення змін № 50215Z20-1 від 14.08.2015 до Іпотечного договору № 50215Z20 від 10.07.2015), передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до статті 4 вказаних договорів іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться у цьому договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, то дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки.

З укладеного між банком та ОСОБА_1 договору іпотеки вбачається, що умовами договору іпотеки передбачено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу банком предмету іпотеки.

Щодо вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, то суд вважає їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, однак розмір, заявлених позивачем вимог станом на 16 квітня 2018 року в розмірі 1 023 881,64 грн. є необгрунтованим з огляду на наступне.

Згідно заявлених вимог позивача та наданого розрахунку позивач просить в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 50215С2 від 10 липня 2015 року, що станом на 16 квітня 2018 року становить 1 023 881,64 грн. та складається з:

простроченої заборгованості за кредитом 319 000 грн.; пені за основним боргом за період з 16.04.2017 по 15.04.2017 89 328,86 грн.;

простроченої заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 01.05.2016 по 31.03.2018 149 176,78 грн.;

пені за процентами з 16.04.2017 по 15.04.2018 43 118,04 грн.;

3% річних на суму простроченого кредиту за період з 16.10.2015 по 15.04.2018 25 751,18 грн.;

заборгованості з урахуванням індексу інфляції 397 506,78 грн.

У Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як встановлено в судовому засіданні позивач, пред`явивши до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України використав своє право нараховувати, передбачені договором проценти, а тому інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України.

Так відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Рішенням АНД районного суду м..Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року у справі № 199/4354/16 з позичальника стягнуто 387 190,58 грн., а тому розрахунок станом на 16 квітня 2018 року наступний.

Відсотки з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми

Заборгованість у грн..Період прострочення Формула Відсотки
зподнів
387190,5820.12.1616.04.184833%?483/366?387190,5815 328,92 грн
Разом:15 328,92 грн

Розрахунок інфляційних збитків

Боргові періоди:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
387190,58грн20.12.201616.04.2018

Розраховується за формулою:

[Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період

[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]

Розрахунок інфляційних збитків.

Місяці простроченняІндекси інфляціїСукупний індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїЗбитки від інфляції
Січень 2017 Квітень 2018101,1 101,0 101,8 100,9 101,3 101,6 100,2 99,9 102,0 101,2 100,9 101,5 100,9 101,1 100,8117.46387 190,58454 793,3767 603,37
Всього: 67 603,37

Інфляційні збитки за вказані періоди складають 67 603,37 грн.

У зв`язку з чим заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 16 квітня 2018 року становить 470 122,87 грн., що складається з 387 190,58 грн. суми боргу за рішенням суду; 15 328,92 грн. 3% річних за період з 20.12.2016 по 16.04.2018; 67 603,37 грн. інфляційних збитків за період з 20.12.2016 по 16.04.2018.

В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 470 122,87 грн. належить звернути стягнення на вказані будинок та земельні ділянки в межах суми вартості предмета іпотеки.

В іншій частині позовних вимог, щодо суми заборгованості необхідно відмовити.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд керується вимогами ст.141 ЦПК України, а тому із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення документально підтверджені сплачені судові витрати в розмірі 14 998,2 грн., що складають з: 1 762 грн. судовий збір сплачений за подачу позову; 881 грн. судовий збір сплачений за подачу заяви про призначення експертизи; 12 355,2 грн. витрати за проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 50215С2 від 10 липня 2015 року, що станом на 16 квітня 2018 року становить 470 122,87 грн. та складається з: простроченої заборгованості в розмірі 387 190,58 грн.; 3 % річних за період з 20.12.2016 по 16.04.2018 в розмірі 15 328,92 грн.; інфляційних збитків за період з 20.12.2016 по 16.04.201867 в розмірі 67 603,37 грн.;

звернути стягнення на предмет іпотеки 1, предмет іпотеки 2, предмет іпотеки 3 за Іпотечним договором № 50215Z20 (зі змінами, викладеними в Договорі про внесення змін № 50215Z20-1 від 14.08.2015 року до Іпотечного договору № 50315Z20 від 10.07.2015 року), посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Ричкою Ю.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1351 нерухоме майно:

предмет іпотеки 1: будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 167,2 кв.м., житловою площею 66,0 кв.м.;

предмет іпотеки 2: земельну ділянку площею 0,2500 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:001:0177, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

предмет іпотеки 3: земельну ділянку площею 0,1599 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:001:0178, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства;

що належить на праві власності ОСОБА_1 , на користь акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», із початковою ціною продажу, яку буде визначено в межах виконавчого провадження на підставі ЗУ «Про іпотеку» та ЗУ «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» судові витрати в розмірі 14 998,2 грн.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» відмовити.

Учасники справи:

-позивач: Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», , адреса місцезнаходження: 03125, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 127;

-відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне рішення суду складене 13 липня 2020 року.

Суддя Д.І. Городецький