Справа № 137/128/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голоти О.В.

розглянув у підготовчому судовому засіданні в смт. Літині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком, в якій зазначає, що йому та його дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вказує, що співвласником будинку також була його дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивує тим, що за даною адресою зареєстрована, але не проживає відповідач ОСОБА_2 , яка не є членом його сім`ї і ніколи не була, в родинних стосунках з ним не перебуває і ніколи не перебувала. З 2012 року вона за місцем реєстрації не проживає.

Позивач декілька разів пропонував відповідачу добровільно знятися з реєстрації, але вона до цього часу добровільно не знялася, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки надалі це надасть йому змогу оформити субсидію.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує повністю і просить її задовольнити. Судові витрати залишє за собою. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про день час та місце розгляду справи була повідомлена заздалегідь та належним чином. До суду повернулися конверти з відміткою «не проживає» . Також відповідача про день час та місце розгляду справи було повідомлено відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви, які засвідчені секретарем виконкому Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області Шуберт Т.В. (а.с.9, 11) відповідно до яких останні зазначають, що справу просять розглянути у їх відсутність. Позов підтримують в повному обсязі.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Так, відповідно свідоцтва про право власності на житло (а.с.12) ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 і становить 1 частку домоволодіння.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 29.08.2019 р. (а.с.15) в домогосподарстві ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , встановлено, що в домогосподарстві зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за вказаною адресою не проживає з 2012 року

Відповідно до довідки Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області за №02-23/440 від 29.08.2019 р. (а.с.16) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована з серпня 2012 року, але не проживає за адресою АДРЕСА_1 зі слів сусідів з листопада 2012 року.

Відповідно до довідки Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області за №02-23/600 від 08.11.2019 р. (а.с.16) на день смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5

Із копії свідоцтва про смерть (а.с.17) судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів «2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно частин 1, 2 і 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки позивач є законним власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а реєстрація відповідача ОСОБА_2 позбавляє можливості повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися вищезазначеним будинком, чим обмежуються його права як власника згаданого об`єкта нерухомості.

Враховуючи ту обставину, що відповідач без поважних причин понад рік відсутній за зареєстрованим місцем проживання, доказів існування домовленостей між сторонами суду не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення.

Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81, 206, 247, 259,263-268, 280 ЦПК України і на підставі ст.ст.316,317,319,321,386,391 ЦК України, ст.71,72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення протягом 2 діб направити відповідачеві та роз`яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідач може надіслати до суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.